ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2015 р. Справа № 920/2060/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Білецька А.М. , суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Томіній І.В.

за участю представників:

позивача - Брик Л.В. за довіреністю б/н від 07.07.2014 р.

відповідача - Хижняк О.В.- директор (особисто), наказ №4 від 09.02.2012 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Обрій" LTD, с. Харкове, Талалаївський район, Чернігівська обл. (вх. №1745 С/3) на рішення господарського суду Сумської області від 04.02.15 р. у справі № 920/2060/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Обрій LTD", с. Харкове, Талалаївський район, Чернігівська обл.

до Приватного спеціалізованого підприємства "УкрРосХим" м. Суми

про стягнення 151 616,16 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Обрій LTD", звернулось до господарського суду з позовною заявою, в якій з урахуванням заяви б/н від 12.01.15 року про зміну предмету позову, просив суд зобов'язати відповідача поставити позивачу КАС-32 (Карбомідоаміачна суміш) в кількості - 31,93 тонни, стягнути з відповідача на користь позивача пеню за порушення строку поставки товару у розмірі 36300,00 грн., а також витрати позивача по сплаті судового збору. Позов мотивований не виконанням відповідачем зобов'язання за договором постачання № ДР-141 від 08.02.2013 щодо поставки всієї кількості оплачених позивачем мінеральних добрив КАС-32 (Карбомідоаміачну суміш) на суму 110 000,00 грн. в кількості 31,93 тонни.

Рішенням господарського суду Сумської області від 04.02.15 р. по справі № 920/2060/14 (суддя Зражевський Ю.О.) в задоволенні позову відмовлено.

Позивач з рішенням господарського суду Сумської області не погодився, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення господарського суду Сумської області від 04.02.15 р. по справі № 920/2060/14 повністю та постановити нове рішення, яким зобов'язати відповідача поставити позивачу КАС-32 (Карбомідоаміачна суміш) в кількості - 31,93 тонни та стягнути з відповідача на користь позивача пеню за порушення строку поставки товару у розмірі 36300,00 грн.

В обґрунтування викладених вимог позивач зазначає про те, що суд безпідставно та необґрунтовано встановив правомірне рознесення відповідачем коштів сплачених позивачем за КАС-32 (Карбомідоаміачна суміш) в сумі 155185,34 грн. на 110 000,00 грн. в якості оплати за поставку резервуарів за договором № ДР-399 від 02.04.2013 та 45185,45 грн. в рахунок погашення суми боргу за отриманий з відстрочкою платежу товар згідно договору № ДР-141 від 08.02.2013. Позивач при цьому вказує на те, що він не давав погодження на зарахування коштів, які, як вважає позивач, він заплатив за мінеральні добрива, як оплату за поставку резервуарів. Позивач стверджує, що платіжним дорученням № 3328 від 21.06.2013 він оплатив саме мінеральні добрива на суму 155185,45 грн. за договором поставки № ДР-141 від 08.02.2013. Позивач також посилається на те, що поставка резервуарів є предметом договору постачання № ДР-399 від 02.04.2013, а отже не може бути предметом розгляду у даній справі. Крім того, позивач зазначає, що видаткові накладні № 1283 від 02.04.2013 та № 1354 від 05.04.2013 не підписані з боку позивача, тому не можуть бути підтвердженням фактичного отримання позивачем резервуарів. Позивач також вважає, що рішення господарського суду Черніговської області від 24.04.2014 у справі № 927/314/14 не може вважатися доказом на підтвердження відсутності заборгованості відповідача щодо поставки всієї оплаченої позивачем кількості КАС-32.

В судовому засіданні 22.04.2015 оголошено перерву до 13.05.2015.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому з наведеними позивачем доводами не погоджується. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржуване рішення - без змін. Відповідач зазначає про відсутність обов'язку в примусовому порядку поставити позивачу товар, оскільки відповідачем вже поставлений, а позивачем отриманий весь товар, що є предметом даного договору. Відповідач вказує на те, що за даними бухгалтерського обліку ПСП"УкрРосХим", будь-яка заборгованість перед ТОВ "Агрофірма "Обрій LTD" відсутня. Крім того, відповідач повідомив про те, що з приводу неправомірних дій позивача відповідачем було подано відповідну заяву про злочин, передбачений ст. 366 КК України, згідно якої старшим слідчим СВ Талалаївського РВУ МВС України в Черніговській області порушено досудове розслідування в кримінальному провадженні № 000087 від 26.03.2015.

На підтвердження зазначених обставин відповідач 13.05.2015 надав до суду копію витягу з кримінального провадження № 000087, яка була долучена до матеріалів справи.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, 08.02.2013 між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Обрій" LTD та відповідачем - Приватним спеціалізованим підприємством "УкрРосХим" укладено договір № ДР-141, за умовами якого відповідач зобов'язувався поставити, а позивач сплатити і прийняти мінеральні добрива (товар) у продовж 2013 року згідно виставлених рахунків і підписаних сторонами специфікацій.

Звертаючись до господарського суду, позивач зазначив про те, що на виконання умов договору за період з 28.02.2013 по 06.03.2014 відповідачу було сплачено вартість товару на загальну суму 5 333 493,36 грн.

Проте, як вказує позивач, відповідач, в порушення умов договору постачання, за період з 25.03.2013 року по 07.05.2013 року частково поставив позивачеві товар в кількості 1518,57 тонн на суму 5 223 493, 36 грн. Тобто, вартість недопоставленого товару, за даними позивача, становить 110 000,00 грн.

Позивач вважає, оскільки умовами договору постачання не визначено строку поставки товару, тому зобов'язання відповідача щодо поставки всієї кількості товару, вартість якого оплачена позивачем в повному обсязі мала б бути виконано в строк до 31.12.2013.

Вказані обставини стали підставою звернення позивача до господарського суду з позовом, з урахуванням заяви б/н від 12.01.15 року про зміну предмету позову, про зобов'язання відповідача поставити позивачу КАС-32 (Карбомідоаміачна суміш) в кількості - 31,93 тонни та стягнення з відповідача на користь позивача пені за порушення строку поставки товару у розмірі 36300,00 грн. на підставі п. 5.1 договору.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження існування у відповідача зобов'язання поставити позивачу КАС-32 (Карбомідоаміачна суміш) в кількості - 31,93 тонни, оскільки відповідачем вже поставлений, а позивачем отриманий товар, що предметом даного спору. Також, в зв'язку з відсутністю факту порушення відповідачем строків поставки, позовні вимоги по стягненню з відповідача пені також визнані судом першої інстанції безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Предметом даного господарського спору є вимога позивача про виконання відповідачем зобов'язання за договором постачання № ДР-141 від 08.02.2013 щодо поставки всієї кількості оплачених позивачем мінеральних добрив КАС-32 (Карбомідоаміачну суміш) на суму 110 000,00 грн. в кількості 31,93 тонни.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання взятих зобов'язань, але не пізніше за 31 грудня 2013 року.

П. 1.1 договору встановлено, що відповідач зобов'язався поставити, а позивач прийняти та оплатити мінеральні добрива упродовж 2013 року згідно виставлених рахунків і підписаних сторонами специфікацій

За умовами п. 2.2 договору відповідач здійснював поставку товару на умовах 100% попередньої оплати його вартості позивачем, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок відповідача, згідно виставлених рахунків відповідно до підписаних сторонами специфікацій.

Згідно п. 3.1 договору доставка товару здійснюється відповідачем згідно умов, обумовлених сторонами в специфікаціях.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що відповідно до специфікації № 1 від 27.02.2013 до договору, відповідач зобов'язався здійснити постачання товару позивачу в кількості 500 тонн на загальну суму 1 718 500,00 грн. на умовах 100% попередньої оплати. Відповідно до платіжного доручення № 2544 від 28.02.2013 позивач сплатив відповідачу 1 718 500,00 грн.

Згідно специфікації № 2 від 11.04.2013 до договору, відповідач зобов'язався здійснити постачання товару позивачу в кількості 500 тонн на загальну суму 1 717 500,00 грн. на умовах 100% попередньої оплати. Відповідно до платіжного доручення № 2878 від 12.04.2013 позивач сплатив відповідачу 1 717 500,00 грн.

Згідно специфікації № 3 від 24.04.2013 до договору, відповідач зобов'язався здійснити постачання товару позивачу в кількості 99,22 тонн на загальну суму 342 309,00 грн. на умовах 100% попередньої оплати. Відповідно до платіжного доручення № 2907 від 18.04.2013 позивач сплатив відповідачу 142 309,00 грн. та за платіжним дорученням № 2966 від 26.04.2013 позивач сплатив відповідачу 100 000,00 грн.

Відповідач в свою чергу станом на 30.04.2013 здійснив постачання товару в кількості 1042,65 тонн згідно видаткових накладних № 1140 від 25.03.2013 на суму 912 867,20 грн., № 1853 від 25.04.2013 на суму 337 720,00 грн., № 1793 від 24.04.2013 на суму 394 911,30 грн., № 1568 від 16.04.2013 на суму 342 309,00 грн., № 1958 від 29.04.2013 на суму 1 596 141,46 грн.

Таким чином, станом на 30.04.2013 відповідачем поставлено товару позивачу на суму 3 583 948,96 грн., а позивачем сплачену відповідачу 3 778 309,00 грн. Також, згідно наявного в матеріалах справи акту звірки взаємних розрахунків між сторонами, станом на 07.05.2013, початкове сальдо на користь позивача становило 194 306,04 грн.

Зазначені обставини позивачем не спростовуються.

З матеріалів справи вбачається, що додатковою угодою № 1 від 30.04.2013 до договору постачання, сторони домовились, що в специфікації може бути вказаний інший вид розрахунків (відстрочка платежу) за товар. П. 2.4 додаткової угоди передбачено, що відстрочення платежу діє до 17 листопада 2013 року від початку відстрочки платежу вказаного в специфікації.

Згідно укладеної між сторонами специфікації №4 від 30.04.2013 р. до Договору постачання, постачальник (відповідач) зобов'язувався здійснити постачання на користь покупця (позивача) 500 (п'ятсот) тон КАС-32 (карбамідо-аміачної суміші). Також відповідно до п.1.2. даної специфікації, товар постачається на умовах відстрочки платежу починаючи з 07.05.2013.

Відповідно до п.2.5. Додаткової угоди, загальна сума договору постачання і кількість товару, що поставляється, уточнюється за фактом постачання згідно відвантажувальних документів постачальника.

Матеріали справи свідчать про те, що згідно видаткової накладної № 2027 від 07.05.2013 позивачем було фактично отримано товар у кількості 475,92 тони на загальну суму 1 639 544,40 грн.

Позивачем надані до суду платіжні доручення, які підтверджують оплату товару на умовах відстрочення платежу, а саме: № 3328 від 21.06.2013: № 3867 від 29.08.2013; № 4492 від 04.11.2013; № 4547 від 06.11.2013; № 4586 від 08.11.2013; № 4607 від 11.11.2013; № 4791 від 29.11.2013; № 206 від 29.11.2013; № 5048 від 15.01.2014; № 5217 від 13.02.2014; № 5274 від 19.02.2014; № 5380 від 06.03.2014.

Як зазначає позивач, відповідачем не виконано зобов'язання за договором постачання № ДР-141 від 08.02.2013 щодо поставки оплачених позивачем мінеральних добрив КАС-32 (Карбомідоаміачну суміш) на суму 110 000,00 грн. в кількості 31,93 тони за платіжним дорученням № 3328 від 21.06.2013.

За умовами договору відповідач зобов'язався поставити, а позивач прийняти та оплатити мінеральні добрива упродовж 2013 року згідно виставлених рахунків і підписаних сторонами специфікацій.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що відповідачем у відповідності до умов договору були виставлені позивачу рахунки на оплату з посиланням на укладений між сторонами договір постачання № ДР-141 від 08.02.2013, про що свідчать надані відповідачем до матеріалів справи рахунки № 603 від 27.02.2013, № 970 від 27.03.2013 № 1243 від 16.04.2013; № 1457 від 30.04.2013; № 2573 від 17.10.2013.

В свою чергу, позивачем здійснювались оплати за отриманий згідно договору постачання товар з посиланням або на виставлені відповідачем рахунки, або на договір постачання № ДР-141 від 08.02.2013.

21.06.2011 позивач, платіжним дорученням № 3328 перерахував відповідачу суму коштів в розмірі 155 185,45 грн. (підтверджується банківською випискою від 21.06.2013 банку відповідача, призначенням платежу вказано - за КАС згідно рахунку №2 від 14.04.2013 р.). Проте, позивачем не доведено, а матеріалами справи не підтверджено наявність рахунку №2 від 14.04.2013.

Як зазначає відповідач, за погодженням з позивачем, дана сума була рознесена відповідачем наступним чином: за отриманий товар (два резервуари) в сумі 110 000,00 грн. згідно договору № ДР-399 від 02.04.2013 р., часткове погашення суми боргу за отриманий з відстрочкою платежу товар згідно договору № ДР-141 від 08.02.2013 р. в сумі 45 185,45 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.04.2013 р. відповідачем було надано позивачу рахунок № 1024 на сплату двох резервуарів загальною вартістю 110 000,00 грн.

05.04.2013 р. відповідачем позивачу було надано рахунок №1091 на сплату одного резервуару загальною вартістю 55 000,00 грн.

Відповідачем до матеріалів справи надані видаткові накладні №1283 від 02.04.2013 на підтвердження отримання уповноваженим представником позивача двох резервуарів загальною вартістю 110 000,00 грн., а також видаткову накладну №1354 від 05.04.2013 на підтвердження отримання уповноваженим представником позивача одного резервуару загальною вартістю 55 000,00 грн. Зазначені видаткові накладні не містять підпису представника позивача.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, 21.05.2013 позивач, платіжним дорученням № 3068 розрахувався за отриманий товар (один резервуар) в сумі 55000,00 грн. (підтверджується банківською випискою від 21.05.2013 р. банку відповідача, призначенням платежу вказано - за резервуар згідно рахунку №1091 від 05.04.2013 р.).

21.06.2011 позивач, платіжним дорученням №3328 перерахував відповідачу суму коштів в розмірі 155 185,45 грн. (підтверджується банківською випискою від 21.06.2013 р. банку відповідача, призначенням платежу вказано - за КАС згідно рахунку №2 від 14.04.2013 р.).

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами не доведено, що грошові кошти в розмірі 110 000,00 грн. за платіжним дорученням № 3328 від 21.06.2013 були сплачені позивачем саме в рахунок поставки за договором постачання № ДР-141 від 08.02.2013.

Колегією суддів враховано факт направлення відповідачем листа № 1558 від 17.12.2014, в якому останній просив позивача терміново повідомити про підтвердження платежу саме за «КАС», а також надати належним чином завірену копію рахунку № 2 від 14.04.2013, на який йдеться посилання в платіжному дорученні № 3328 від 21.06.2013, та акт звірки взаєморозрахунків з підприємством позивача.

Проте, позивач відповіді на лист не надав, та в подальшому ніяким чином не підтвердив, що грошові кошти за платіжним дорученням № 3328 від 21.06.2013 були сплачені саме за «КАС».

Також, колегія суддів звертає увагу, що договір постачання № ДР-141 від 08.02.2013 набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання взятих зобов'язань, але не пізніше за 31 грудня 2013 року. Відповідач зобов'язався поставити, а позивач прийняти та оплатити мінеральні добрива упродовж 2013 року.

Вимоги щодо виконання відповідачем зобов'язання з поставки товару позивач впродовж дії договору не висував. Про жодне існування непоставленого товару позивач не заявляв.

Слід зазначити, що відсутність заборгованості відповідача підтверджується рішенням господарського суду Чернігівської області від 24.04.2014 у справі № 927/314/14, що залишено в силі Постановою Вищого господарського суду України від 04.12.2014. Вказаними судовими рішеннями встановлений факт проведення ТОВ "Агрофірма "Обрій LTD" розрахунків за поставлений товар з відстроченням платежу та з порушенням строків сплати. Позивач в свою чергу, в межах розглянутої № 927/314/14 з зустрічним позовом до Приватного спеціалізованого підприємства "УкрРосХим" про зобов'язання поставити сплачений товар не звертався.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає про відсутність у відповідача обов'язку з поставки товару позивачу КАС-32 (Карбомідоаміачна суміш) в кількості - 31,93 тонни, оскільки позивачем не доведено факту перерахування грошових коштів за платіжним дорученням № 3328 від 21.06.2013 саме за «КАС» в рахунок договору постачання № ДР-141 від 08.02.2013, зважаючи також на те, що договір закінчив свою дію, а сплачений позивачем був поставлений відповідачем у повному обсязі. В зв'язку з відсутністю факту порушення відповідачем строків поставки, позовні вимоги по стягненню з відповідача пені є безпідставними.

Враховуючи те, що позивачем не доведено суду факту порушення своїх законних прав та інтересів з боку відповідача, а також правових підстав для виконання відповідачем зобов'язань з поставки за договором постачання № ДР-141 від 08.02.2013, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про безпідставність позовних вимог та визнав їх такими, що не підлягають задоволенню.

Отже, позивач ні під час вирішення спору у господарському суді Сумської області, ні під час розгляду його апеляційної скарги не надав жодного матеріального доказу обґрунтованості та правомірності заявлених вимог. Наведені ним в апеляційній скарзі доводи про порушення судом норм матеріального та процесуального права нічим не обґрунтовані та не узгоджуються з наявними у справі матеріалами, його позиція не підтверджена належними та допустимими доказами. Тому вимоги позивача, що зазначені в апеляційній скарзі, не підлягають задоволенню, а наведені на їх підтвердження доводи не можуть бути прийнятими до уваги колегією суддів в якості підстав для скасування прийнятого у даній справі рішення господарського суду Сумської області від 04.02.15 р. у справі № 920/2060/14.

На підставі викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Обрій" LTD, с. Харкове, Талалаївський район, Чернігівська обл. залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 04.02.15 р. у справі № 920/2060/14 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено та підписано 18 травня 2015 року

Головуючий суддя Істоміна О.А.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Гребенюк Н. В.