ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2015 р.Справа № 916/806/15-г

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Князєвій К.Р.

За участю представників сторін:

Від позивача: Самаркін С.М. за довіреністю № 10 від 24.10.2014р.

Від відповідача: не з'явився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства „Фінростбанк" до товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма Основа" про стягнення 21 156 465,95 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство „Фінростбанк" (далі по тексту - ПАТ „Фінростбанк") звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма Основа" (далі по тексту - ТОВ „Агрофірма Основа") про стягнення заборгованості в загальному розмірі 21 156 465,95 грн., яка складається із простроченої заборгованості за кредитом в сумі 15 160 994,59 грн., простроченої заборгованості за відсотками в сумі 2 842 006,38 грн., поточної заборгованості за відсотками в сумі 360 540,91 грн., пені за порушення строку повернення кредиту в розмірі 2 527 940,08 грн. та пені за порушення строку сплати відсотків в сумі 264 983,99 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе за кредитним договором № 584-КЛ від 18.12.2012р. грошових зобов'язань щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце проведення судових засідань, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень суду під розписку, проте ТОВ „Агрофірма Основа" не скористалось правом на участь свого представника в судовому процесі. Оскільки відповідачем не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними в ній матеріалами згідно зі ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

18.12.2012р. між ПАТ „Фінростбанк" (Банк) та ТОВ „Агрофірма Основа" (Боржник) було укладено кредитний договір № 584-КЛ, у відповідності до п.п. 1.1 - 1.3, 3.1 якого на умовах, визначених цим договором, Банк надає Боржнику грошові кошти шляхом відкриття відкличної відновлювальної кредитної лінії (далі по тексту - кредит) з лімітом заборгованості 25 000 000 грн. строком користування з 18.12.2012р. по 18.06.2014р. зі сплатою 28,00% річних. Тип процентної ставки за кредитом - фіксована. Кредит надається Боржнику на наступні цілі: поповнення обігових коштів. Видача кредиту здійснюється частинами, шляхом надання боржнику траншів, після розгляду Банком заявок Боржника на видачу кредитних коштів та їх акцепту, не перевищуючи при цьому максимальної суми (ліміту кредитної лінії). Заявка оформлюється Боржником за формою Банку. Надання траншів по кредиту за цим договором проводиться після розгляду Банком заявок Боржника на видачу кредитних коштів та їх акцепту шляхом перерахування грошових коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Боржника № 0264 в АТ „Фінростбанк", код банку 328599, або оплати з позичкового рахунку Позичальника № 0584 в АТ „Фінростбанк", код банку 328599, розрахункових документів Позичальника в межах максимального ліміту заборгованості, що діє на дату оплати.

Згідно зі ст. 345 ГК України кредитні операції полягають у розміщенні банками від свого імені, на власних умовах та на власний ризик залучених коштів юридичних осіб (позичальників) та громадян. Кредитними визнаються банківські операції, визначені як такі законом про банки і банківську діяльність. Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України з кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Положеннями ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

При цьому, в силу положень ч. 2 ст. 640 ЦК України якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Як свідчать матеріали справи, а саме платіжні доручення № 981 від 17.10.2013р., № 944 від 27.08.2013р., № 917 від 25.07.2013р., № 891 від 26.06.2013р., № 872 від 29.05.2013р., № 862 від 24.05.2013р., № 853 від 25.04.2013р., № 821 від 27.03.2013р., № 805 від 27.02.2013р., № 783 від 25.01.2013р., № 764 від 18.12.2012р., № 1025 від 10.12.2013р., № 1056 від 27.01.2014р., меморіальні ордери № 1129 від 30.05.2014р., № 1116 від 29.04.2014р., № 1106 від 31.03.2014р., № 1082 від 24.02.2014р., № 1000 від 22.11.2013р., № 965 від 24.09.2013р., на виконання умов кредитного договору № 584-КЛ від 18.12.2012р. позивачем було надано ТОВ „Агрофірма Основа" кредитні кошти в загальній сумі 15 160 994,59 грн.

Згідно з п. 1.5, 3.2, 3.3 кредитного договору № 584-КЛ від 18.12.2012р. повернення кредиту здійснюється на умовах, визначених цим договором, в термін до 18.06.2014р. включно безготівковим шляхом на рахунок № 0584 в АТ „Фінростбанк" , код банку 328599, . При непогашенні кредиту в строки, встановлені цим договором заборгованість по кредиту переноситься на рахунок простроченої заборгованості за кредитом.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як свідчать матеріали справи, в порушення прийнятих на себе за кредитним договором № 584-КЛ від 18.12.2012р. грошових зобов'язань ТОВ „Агрофірма Основа" не здійснило повернення у повному обсязі отриманого кредиту в строк до 18.06.2014р. включно, в результаті чого, на момент вирішення даного спору, за відповідачем рахується прострочена заборгованість перед ПАТ „Фінростбанк" щодо повернення суми отриманого кредиту в розмірі 15 160 994,59 грн.

Згідно з п.п. 1.1, 3.4 - 3.6 за користування кредитом Боржник сплачує Банку відсотки в розмірі 28,0% річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно в останній робочий день місяця за фактичні дні користування кредитними коштами по методу „факт/факт" згідно з затвердженими Національним банком України „Правилами бухгалтерського обліку доходів і витрат банків України": в останній робочий день першого місяця надання кредиту за період з дня виникнення заборгованості по останній календарний день першого місяця користування кредитом; починаючи з другого місяця користування кредитом, щомісячно в останній робочий день поточного місяця за фактичну календарну кількість днів користування кредитом (з першого по останній календарний день кожного місяця) від фактичної суми заборгованості за кредитом; в день повернення заборгованості за кредитною лінією в повній сумі проценти нараховуються в період з першого календарного дня місяця по день, що передує дня повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. Боржник сплачує проценти за користування кредитом у валюті кредиту щомісячно не пізніше дня, що передує останньому робочому дню місяця, наступного за тим, за яким були нараховані проценти за користування кредитом, та в день, встановлений для повернення основної суми боргу, а в випадку повного достроково погашення кредиту - в день фактичного погашення кредиту від фактичної суми заборгованості за кредитом, безготівковим шляхом на рахунок № 0584 в АТ „Фінростбанк", код банку 328599, . За період у якому наступає строк погашення кредиту проценти сплачуються не пізніше строку повернення кредиту, вказаного в п. 1.1 цього договору. День надходження коштів для остаточного погашення кредиту в розрахунок процентів не враховується. При несплаті процентів за користування кредитом в строки встановлені цим договором заборгованість по процентам переноситься на рахунок прострочених процентів.

У відповідності до ч. 3 ст. 346 ГК України кредити надаються банком під відсоток, ставка якого, як правило, не може бути нижчою від відсоткової ставки за кредитами, які бере сам банк, і відсоткової ставки, що виплачується ним по депозитах. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Як свідчить наданий позивачем розрахунок, на момент розгляду даної справи за ТОВ „Агрофірма Основа" рахується прострочена заборгованість перед ПАТ „Фінростбанк" щодо сплати відсотків в сумі 2 842 006,38 грн. та поточна заборгованість зі сплати відсотків в сумі 360 540,91 грн., а загалом заборгованість щодо сплати відсотків за користування кредитом складає 3 202 547,29 грн. У зв'язку з викладеним, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ „Фінростбанк" в частині стягнення із відповідача відсотків за користування кредитом в сумі 3 202 547,29 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки -грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов'язання. Так, згідно ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996р. №543/96-ВР (з наступними змінами та доповненнями) платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В силу положень ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

При здійсненні нарахування пені слід мати на увазі приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно з якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Положеннями п. 3.11 кредитного договору № 584-КЛ від 18.12.2012р. передбачено, що у разі невиконання або невчасного виконання грошових зобов'язань по сплаті кредиту, процентів, комісій, інший платежів по цьому договору при відсутності домовленості про відстрочку погашення кредиту або процентів, Боржник сплачує Банку пеню від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення за весь період прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє за період, за який сплачується пеня.

З посиланням на наведені положення кредитного договору № 584-КЛ від 18.12.2012р. позивачем було нараховано ТОВ „Агрофірма Основа" до сплати пеню за невиконання зобов'язань щодо сплати відсотків за користування кредитом в сумі 264 893,99 грн. та пеню за невиконання зобов'язань щодо сплати суми основного боргу в сумі 2 527 940,08 грн. Перевіривши розрахунки вказаної штрафної санкції, заявленої до стягнення, господарський суд визнає їх обґрунтованими, у зв'язку з чим, доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог ПАТ „Фінростбанк" у названій частині.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладене, факт існування заборгованості ТОВ „Агрофірма Основа" перед ПАТ „Фінростбанк" в загальній сумі 21 156 465,95 грн., яка складається із заборгованості із повернення суми отриманого кредиту в сумі 15 160 994,59 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 3 202 547,29 грн. та пені в сумі 2 792 924,07 грн., витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи. Доказів, спростовуючих викладене, відповідачем суду надано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі шляхом присудження до стягнення із ТОВ „Агрофірма Основа" на користь ПАТ „Фінростбанк" заборгованість із повернення суми отриманого кредиту в сумі 15 160 994,59 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 3 202 547,29 грн. та пеню в сумі 2 792 924,07 грн. відповідно до ст.ст. 193, 231, 232, 345, 346 ГК України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 549, 610 - 612, 617, 625, 629, 640, 1046, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996р. №543/96-ВР (з наступними змінами та доповненнями).

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд даних позовних вимог покладаються на відповідача шляхом їх присудження до стягнення в дохід державного бюджету відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма Основа" /67333, Одеська область, Березівський район, с. Маринове, вул. Комарова, 32, , п/р 0264 в АТ „Фінростбанк", МФО 328599/ на користь публічного акціонерного товариства „Фінростбанк" /65104, м. Одеса, просп. Академіка Глушка, 13, , к/р 0 в Управлінні НБУ в Одеській області, МФО 328599/ заборгованість із повернення суми отриманого кредиту в сумі 15 160 994 грн. 59 коп. /п'ятнадцять мільйонів сто шістдесят тисяч дев'ятсот дев'яносто чотири грн. 59 коп./, заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 3 202 547 грн. 29 коп. /три мільйони двісті дві тисячі п'ятсот сорок сім грн. 29 коп./, пеню в сумі 2 792 924 грн. 07 коп. /два мільйони сімсот дев'яносто дві тисячі дев'ятсот двадцять чотири грн. 07 коп./. Наказ видати.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма Основа" /67333, Одеська область, Березівський район, с. Маринове, вул. Комарова, 32, , п/р 0264 в АТ „Фінростбанк", МФО 328599/ до державного бюджету України по коду бюджетної класифікації 22030001, рахунок №3008, отримувач - Управління державної казначейської служби у м. Одеса, , банк отримувача - ГУДКУ в Одеській області, код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області 03499997, через Березівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області судовий збір в сумі 73 080 грн. 00 коп. /сімдесят три тисячі вісімдесят грн. 00 коп./. Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення підписано 13.05.2015р.

Суддя С.П. Желєзна