номер провадження справи 34/57/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2015 Справа № 908/1515/15-г

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., при секретарі Яровенко Г.В.

За участю представників: від позивача - Сашков М.Ю., довіреність № 02-01-29/67 від 24.02.15 р., від відповідача - Самійленко В.Я., директор.

Розглянув в судовому засіданні матеріали справи № 908/1515/15-г

за позовом: Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (70030, Запорізька область, Вільнянський район, с. Михайлівка, вул. Слободчикова, буд. 17, скорочено Михайлівська сільська рада);

до відповідача: Михайлівського навчально-виховного комплексу імені О.Т. Слободчикова Вільнянської районної ради Запорізької області (70030, Запорізька область, Вільнянський район, с. Михайлівка, вул. Слободчикова, буд. 38А, скорочено Михайлівський НВК ім. О.Т. Слободчикова);

про розірвання договору оренди шкільного автобуса № 01/15 від 05.01.2015 р.

Сутність спору:

Михайлівська сільська рада звернулась до господарського суду Запорізької області з позовом до Михайлівського НВК ім. О.Т. Слободчикова про розірвання договору оренди шкільного автобуса № 01/15 від 05.01.2015 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.03.2015 р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1515/15-г, якій присвоєно номер провадження 34/57/15, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 06.04.2015 р. В судовому засіданні оголошено перерву до 29.04.15 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 05 січня 2015 року між Михайлівським навчально-виховним комплексом імені О.Т.Слободчикова Вільнянської районної ради Запорізької області (надалі Орендодавець) та Михайлівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області (надалі Орендар) було укладено договір оренди № 01/15 шкільного автобуса А 0752 (держномер АР 8737 ВН). Наявні всі необхідні умови, передбачені ч.2 ст.652 ЦК України, для розірвання вказаного договору, при істотній зміні обставин, оскільки позивач не міг передбачити обставини прийняття нового законодавства, яке обмежує його право на отримання дохідної частини бюджету; та не може усунути юридичних наслідків, що виникають внаслідок цих обставин, щодо виконання договору оренди; в зв'язку з чим співвідношення майнових інтересів сторін порушується через здійснення позивачем плати за оренду шкільного автобуса; а з суті договору не випливає, що ризик зміни даних обставин повинен нести позивач. Обґрунтовуючи позовні вимоги, Михайлівська сільська рада посилається на ст. ст. 188, 206, 291 Господарського кодексу України, ст.ст. 651, 652, 653 Цивільного кодексу України, ст.ст. 54, 55, 56, 57 Господарського процесуального кодексу України, ст. 652 ЦК України, ст. ст. 1, 2, 12, 15 ГПК України.

Представник позивача в судовому засіданні наполягав на позовних вимогах, просив їх задовольнити.

Михайлівський НВК ім. О.Т. Слободчикова, відповідач по справі, у відзиві на позов зазначає наступне. В серпні 2008 році на баланс закладу Вільнянським відділом освіти було передано шкільний автобус А 0752 (держномер АР 8737 ВН). З 01 вересня 2008 року, для забезпечення підвезення учнів, вихованців і педагогічних працівників, які проживають в селах Криничне, Георгіївське та Василівське на навчальні заняття до Михайлівського НВК ім. О.Т.Слободчикова і додому, у відповідності до п.4 ст. 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» автобус було передано в оренду Михайлівській сільській раді для здійснення своїх власних (самоврядних) повноважень - забезпечення регулярного безкоштовного підвезення до місця навчання і додому школярів. Щороку з Михайлівською сільською радою укладався новий договір оренди. Такий договір на термін з 01 січня по 31 грудня 2015 року був підписаний 05.01.2015 року. 28.12.2014 року Верховною Радою України було прийнято закон «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII. Цим законом було внесено зміни і до п.4 ст. 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Тепер, власні (самоврядні) повноваження Михайлівської сільської ради полягають у ...забезпеченні пільгового проїзду учнів, вихованців, студентів та педагогічних працівників до місця навчання і додому у порядку та розмірах, визначених органами місцевого самоврядування (Михайлівською сільською радою) за рахунок видатків відповідних місцевих бюджетів (Михайлівської сільської ради). Справді, внесені зміни Верховною радою погіршили наповнення бюджету Михайлівської сільської ради. Однак, не настільки критично, щоб відмовитись від власних законних повноважень щодо забезпечення підвезення учнів на навчання і додому. Адже в Кошторисі сільської ради на 2015 рік вже передбачені кошти: на преміювання сільського голови та його заступника, секретаря ради, послуги юриста (14,6 тис. грн.) тощо. Крім того, рішенням сесії Вільнянської районної ради, Михайлівській сільській раді були виділені цільові кошти для забезпечення підвозу учнів до Михайлівського НВК ім. О.Т.Слободчикова. Розірвання договору оренди № 01/15 шкільного автобуса означатиме: порушення конституційного права для 76 дітей на отримання освіти та виконання ними обов'язку щодо здобуття повної загальної середньої освіти у відповідності до ст. 53 Конституції України; Михайлівський НВК ім. О.Т.Слободчикова буде позбавлений можливості забезпечити навчально-виховну діяльність для учнів і вихованців, що проживають за межами пішохідної доступності до закладу, а значить - реалізувати право громадян на здобуття дошкільної та повної загальної середньої освіти в обсязі державних стандартів (п.1.4 Статуту Михайлівського НВК ім. О.Т.Слободчикова; договір розірвано без забезпечення одночасного виконання чотирьох обов'язкових умов, передбачених ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України; а саме: 1) позивачем - Михайлівською сільською радою, не було своєчасно проявлено турботливості та обачності, які від неї вимагались за характером договору оренди шкільного автобуса, для усунення причин щодо недостатнього наповнення бюджету на 2015 рік (звернення в управління фінансів РДА, районну державну адміністрацію та районну раду слід було направити ще в грудні 2014 року...); 2) розірвання договору порушує співвідношення інтересів сторін і позбавляє відповідача - Михайлівський НВК ім. О.Т.Слободчикова забезпечити реалізацію абз. 1 та абз. 2 статті 53 Конституції України для 76 учасників навчально-виховного процесу. На підставі вищевикладеного, відповідач просить в задоволенні позовної заяви відмовити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи відзиву підтримав.

За заявою представників сторін, розгляд справи здійснювався без застосування засобів фіксації судового процесу.

У відповідності до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін суд

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2015 року Михайлівським навчально-виховним комплексом імені О.Т.Слободчикова Вільнянської районної ради Запорізької області (орендодавець) та Михайлівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області (орендар) було укладено договір оренди № 01/15 шкільного автобуса А 0752 (держномер АР 8737 ВН).

Згідно п. 1.1 за даним договором орендодавець передає орендарю у строкове оплатне володіння та користування рухоме майно - шкільний автобус, марки: А 0752, державний номер: АР 8737 ВН, рік випуску:2008, колір жовтий, номер двигуна: 202583, номер шасі: не передбачено, номер кузова: У69А0752080В19035, початкова балансова вартість автобуса за даними бух. обліку: 164 433 грн., право власності орендодавця підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу АРС 098270 від 29.08.2008 року та наказом по Вільнянському відділу освіти РДА від 24.08.2008 року № 250.

Відповідно до п. п. 2.1, 2.2 договору оренди № 01/15 автобус, що орендується, буде використовуватись орендарем для регулярного безкоштовного підвезення до місця навчання школярів та вчителів до місця роботи і додому, що проживають на території Михайлівської сільської ради та навчаються в Михайлівському НВК ім. Слободчикова, Соколівського НВК та Вільноандріївській НЗШ. За погодженням сторін автобус може використовуватись для поїздок школярів на змагання, конкурси, турніри, огляди художньої самодіяльності, олімпіади тощо. Територія поїздок визначається адміністративно-територіальними межами Вільнянського району та Запорізької області.

Згідно п. 4.1. договору оренди № 01/15 зважаючи на проведення експертної оцінки ринкової вартості транспортного засобу (Звіт № О 2013 / 435 від 05.02.2013 року) та у відповідності до п. 7 «Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу», затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року № 786 (зі змінами) орендна плата встановлюється у розмірі 10 014 гри. (десять тисяч чотирнадцять грн. 00 коп.) на рік.

Строк оренди рухомого майна складає з 01 січня по 31 грудня 2015 року (п. 3.1 договору оренди № 01/15).

Сесією Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області було прийняте рішення № 8 від 20.01.2015 року про розірвання договору оренди шкільного автобуса від 05.01.2015 року № 01/15.

22.01.2015 року орендар направив орендодавцю за вихідним № 02-01-29/27 пропозицію щодо розірвання договору оренди від 05.01.2015 року № 01/15 за згодою сторін. В цей же день орендодавець отримав дану пропозицію.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити виходячи з наступного.

Правовідносини сторін є господарськими.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Позивач мотивує необхідність розірвання спірного договору приписами ст. 652 ЦК України, яка регламентує порядок зміни або розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин.

Згідно ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору.

Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Згідно ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, позивачем має бути доведена одночасна сукупність всіх умов, з якими закон пов'язує можливість внесення судом змін до договору в спірних правовідносинах сторін.

Оцінивши надані докази суд приходить до висновку, що Михайлівською сільською радою не доведено наявність всіх умов, передбачених ч. 2 ст. 652 ЦК України, для розірвання договору.

По-перше, позивачем не доведено самого факту істотної зміни обставин в тому розумінні, що позивач дійсно не може виконувати умови договору оренди № 01/15 після законодавчих змін (зниження дохідної частини бюджету сільської ради внаслідок прийняття Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи»).

Згідно листа Управління фінансів Вільнянської районної державної адміністрації від 23.04.15 р. № 537/01-12/04 вбачається, що станом на 01.04.2015 року до загального фонду Михайлівського сільського бюджету надійшло власних доходів в сумі 515 463,79 грн., що становить 265,2 % до затвердженого плану на звітний період. Станом на 15.04.2015 року до загального фонду Михайлівського сільського бюджету надійшло власних доходів в сумі 690 907,31 грн., що становить 252,3 % до затвердженого плану.

Вказана інформація спростовує доводи про неможливість виконання договору оренди № 01/15.

Михайлівською сільською радою не доведено, що позивач вжив всіх доступних та вичерпних заходів щодо отримання додаткового фінансування у вигляді субвенцій бюджету вищого рівня (звернення в управління фінансів РДА, районну державну адміністрацію та районну раду могли бути направлені ще в грудні 2014 року), а також інших заходів для виконання своїх зобов'язань за договором оренди № 01/15, що б свідчило про наявність другої умови, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 652 ЦК України - проявлення стороною турботливості та обачності, які від неї вимагались для усунення причин, які перешкоджають виконанню зобов'язань.

Листом Управління фінансів Вільнянської районної державної адміністрації від 02.04.15 р. № 02/01-12/92 підтверджується обставини, що згідно рішення сесії Вільнянської районної ради від 18.03.2015 р. № 13 «Про внесення змін та доповнень до рішення районної ради від 20.01.2015 р. № 2 «Про районний бюджет на 2015 рік» Михайлівській сільській раді виділено кошти в сумі 9141 грн. для забезпечення підвозу учнів до місця навчання та додому.

Відповідно до листа Вільнянської районної ради Запорізької області від 20.01.15 р. № 13/02-40 повідомляється, що на спільному засіданні постійних комісій районної ради (протокол № 1 від 19.01.2015 р.) розглядалося порушене питання про виділення коштів з районного бюджету для підвозу учнів шкільним автобусом, та прийнято рішення повернутися до його розгляду за результатами виконання районного та сільського бюджетів за І півріччя поточного року.

Отже, питання фінансування оплати за договором № 01/15 може бути вирішене в процесі його виконання при вжитті сторонами заходів, направлених на усунення причини, що ускладнюють виконання своїх зобов'язань.

Крім того, відповідно до ст. 32 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" забезпечення пільгового проїзду учнів до місця навчання і додому та забезпечення здобуття неповнолітніми повної загальної середньої освіти, відноситься до відання виконавчих органів сільської ради.

Суд також враховує, що розірвання спірного договору порушує співвідношення інтересів сторін і позбавляє відповідача - Михайлівський НВК ім. О.Т.Слободчикова можливості забезпечити реалізацію абз. 1 та абз. 2 статті 53 Конституції України для 76 учасників навчально-виховного процесу.

Посилання позивача на п. 4 ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України є також помилковим, оскільки при укладанні договору оренди, Михайлівська сільська рада, знаючи фактичні витрати на утримання шкільного автобусу та на забезпечення підвозу учнів до місця навчання у 2014 році, все рівно погодилась на відповідні умови оренди і в 2015 році, що свідчить про усвідомлення орендарем ризику зміни обставин щодо наявності відповідних коштів для виконання обов'язку по оплаті договору. Договір оренди № 01/15 є оплатним договором, внесення плати є обов'язком орендаря, отже із суті цього зобов'язання випливає, що саме орендар несе ризик зміни обставин фінансування договору.

З огляду на викладене, підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Згідно ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 05.05.2015 р.

Суддя А.О. Науменко