ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2015 р. Справа №917/639/15

за позовом Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Лубнитеплоенерго", вул. Чкалова, 17, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область,37500

до Управління державної служби охорони при УМВС України в Полтавській області, вул. Зигіна, 32-А, м. Полтава, Полтавська область,36000

про стягнення грошових коштів в сумі 7 696,34 грн.

суддя Тимощенко О.М.

Представники сторін:

від позивача: Таращенко В.І. дов. №67 від 12.01.2015 року

від відповідача: відсутні

В судовому засіданні 19.05.2015 року суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення та повідомив дату складання повного рішення у відповідності до вимог ст. 85 ГПК України.

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна заява про стягнення заборгованості в сумі 7696,34 грн. за договором на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води №170/2Л/10595/Лб від 13.02.2009 року.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, хоча і був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання (повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи), відзив на позовну заяву не подав, вимог ухвали суду від 27.03.2015 року та ухвали суду від 21.04.2015 року не виконав.

В зв'язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо, господарський суд повідомляв належним чином відповідача про дату, час і місце судового розгляду, а неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, то справа розглядається без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Представник позивача підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

13.02.2009 року між Обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Лубнитеплоенерго" (позивач, теплопостачальна організація) та Управлінням державної служби охорони при УМВС України в Полтавській області (відповідач, споживач) було укладено договір № 170/2Л/10595/Лб на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води з додатками (надалі - договір, арк. с.07-09), згідно якого позивач взяв на себе постачання теплову енергією у вигляді гарячої води з метою забезпечення гарячого водопостачання, опалення та вентиляції приміщень відповідача (споживача) до межі розподілу будівель УДСО, вул. Леніна, 33, м. Хорол (п. 1 договору).

Облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку типу СВТУ -10 №5620 як різниця показників лічильника на кінець та початок місяця, з урахуванням коефіцієнту витрат в теплових мережах, к=1 (п. п. 12, 14 договору).

Пунктом 13 договору визначено, що розрахунки за теплову енергію, що споживається проводяться відповідно до встановлених тарифів за 1 Гкал.

Тарифи можуть змінюватися відповідними органами виконавчої влади та приймаються сторонами до обов'язкового виконання (п. 27 договору).

Так, з 01.10.2011 року постановою Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг від 30.09.2011 року №84 встановлено тариф на теплову енергію, яку постачає позивач для потреб споживачів - 1016,99 грн. (з ПДВ) за 1Гкал (арк. с. 10).

Відповідно до п. 15 договору всі розрахунки по даному договору проводяться на підставі рахунка, виставленого теплопостачальною організацією споживачу, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок або в касу підприємства.

Споживач зобов'язується сплачувати за опалення та гаряче водопостачання, виходячи із фактичного обсягу спожитої теплової енергії по затвердженому тарифу до 30 числа поточного місяця, або в порядку попередньої оплати до 25 числа місяця перед наступним розрахунковим періодом.

Даний договір діє з 13.02.2009 року по 15.10.2009 року і вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення його строку не надійде заяви від однієї із сторін про відмову від цього договору або його перегляд, а щодо проведення розрахунків за теплопостачання діє до повної сплати заборгованості (п. 24 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання умов договору протягом листопада 2011 року - березня 2012 року передав відповідачу теплову енергію в обсязі 22.166 Гкал на загальну суму 22 541,75 грн., що підтверджується підписаними сторонами та скріплені їх печатками актами приймання-передачі теплової енергії (арк. с.11-15) та виставленими відповідачу рахунками на оплату послуг теплопостачання (арк. с. 16-21).

В порушення взятих на себе за договором зобов'язань відповідач за поставлену теплову енергію вчасно та повністю не розраховувався, внаслідок чого у нього, за даними позивача, утворилась заборгованість у сумі 7 696,34 гривень в період листопада 2011 року - березня 2012 року.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до ч.1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч.6 ст. 19 Закону України від 02.06.2005р. № 2633-IV "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст.ст. 525, 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Факт поставки позивачем відповідачу теплової енергії за період з листопада 2011 року по березень 2012 року в обсязі 22.166 Гкал на загальну суму 22541,75 грн. підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі теплової енергії та виставленими позивачу рахунками на оплату наданих послуг (арк. с. 11-21).

Отже, відповідач підписавши договір на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води №170/2Л/10595/Лб від 13.02.2009 року, акти приймання-передачі теплової енергії, частково оплативши поставлену теплову енергію взяв на себе зобов'язання з оплати отриманої теплової енергії.

Крім того, в матеріалах справи є підписаний сторонами акт звірки взаєморозрахунків сторін станом на 12.05.2014 року ( арк. с.22), за яким сума боргу відповідача на той час становить 159 558,06 грн. Даний акт відповідно до вимог статті 34 Господарського процесуального кодексу України приймається до уваги судом не лише в якості доказу проведення та відображення сторонами певних господарських операцій, а й доказом на підтвердження фактичної поставки позивачем теплової енергії за спірними актами та наявності у відповідача боргу в означеній сумі. Дані, що відображені в даному акті звірки не спростовані відповідачем належними доказами.

При цьому, суд вважає необхідним зауважити, що акт звірки бухгалтерів за своєю правовою природою є документом, по якому бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Між тим, акт звірки має складатись виключно на підставі даних бухгалтерського обліку і первинних документів.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Таким чином, на підставі матеріалів справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 7 696,34 грн. боргу за поставлену теплову енергію обґрунтовані, підтверджуються наявними доказами ( в мат. справи), відповідачем не заперечуються і підлягають задоволенню.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 33,43,75,82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити .

2. Стягнути з Управління державної служби охорони при УМВС України в Полтавській області (вул. Зигіна, 32-А, м. Полтава, Полтавська область,36000, ідентифікаційний код 08596989, п/р 004 ПАТ "Банк "Київська Русь" м. Київ, МФО 319092) на користь Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Лубнитеплоенерго" (вул. Чкалова, 17, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область,37500, ідентифікаційний код 05541083, п/р 1471 ТВБВ 10016/0226 ФПОУ АТ "Ощадбанк", МФО 331467) 7 696,34 грн. боргу за поставлену теплову енергію.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 20.05.2015 р.

Суддя Тимощенко О.М.