РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2015Справа №910/20423/14

За позовом Заступника військового прокурора Вінницького гарнізону
в інтересах держави в особі
Державної служби України з надзвичайних ситуацій
Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області
до Вінницької обласної ради
третя особа Департамент цивільного захисту Вінницької обласної державної адміністрації
про визнання недійсним рішення

Головуючий суддя: Головатюк Л.Д.
Суддя Ковтун С.А.
Суддя Чеберяк П.П.

Представники :
Від прокуратури Пастернак Д.О.(наказ № 211о/с від 02.03.2015)
Від позивача 1 Лябах О.О.(дов. від 28.07.2014)
Від позивача 2 Тритиніченко А.І.(за довіреністю)
Від відповідача Бойко І.Г.(за довіреністю)
Від третьої особи Вовченко С.Д.(директор)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Прокурор в інтересах держави звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою до відповідача про визнання недійсним рішення 10 сесії 5 скликання Вінницької обласної Ради № 247 від 28.03.2007.
Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.09.2014 порушено провадження у справі № 910/20423/14 та призначено до розгляду на 21.10.2014..
Прокурор, представник відповідача в судове засідання 21.10.2014 не з`явилися, причин неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
В судове засідання 21.10.2014 з`явився представники позивача 1 та позивача 2, надали пояснення по суті справи та подали додаткові докази по справі, розгляд справи відкладено на 06.11.2014.
В судове засідання 06.11.2014 прибули прокурор, представник позивача 1, позивача 2, надали пояснення по справі та подали додаткові докази по справі.
Представник відповідача в судове засідання 06.11.2014 не прибув, проте через канцелярію суду 05.11.2014 подав телеграму про відкладення розгляду справи та про існування рішення господарського суду про скасування пункту рішення обласної ради № 247 від 28.03.2007 .
Суд задовольнив клопотання відповідача, розгляд справи відкладено на 20.11.2014.
Представники позивачів з`явилися в судове засідання 20.11.2014, надали пояснення по суті справи та подали додаткові докази по справі.
Прокурор, представник відповідача в судове засідання 20.11.2014 не з`явилися, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.
Розгляд справи відкладено на 27.11.2014.
Представники позивачів з`явилися в судове засідання 27.11.2014, надали пояснення по суті справи та подали додаткові докази по справі.
Суд прийшов до висновку про витребування додаткових доказів по справі.
Розгляд справи відкладено на 15.12.2014.
В судове засідання 15.12.2014 прибули представники позивачів, надали пояснення по справі та подали додаткові пояснення по справі.
Прокурор, представник відповідача в судове засідання 15.12.2014 не з`явилися, причин неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Представник позивача-1 подав клопотання про здійснення розгляду справи № 910/20423/14 колегіально у складі трьох суддів.
Ухвалою від 15.12.2014 вирішено здійснити розгляд справи колегіально у складі трьох суддів.
Розпорядженням заступника голови господарського суду міста Києва від 15.12.2014 для здійснення колегіального розгляду справи №910/20423/14 визначеного колегіальний склад суддів: Головатюк Л.Д. (головуючий), суддя Пукшин Л.Г., суддя Ковтун С.А.
Ухвалою суду від 15.12.2014 колегія суддів у складі: Головатюк Л.Д. (головуючий), суддя Пукшин Л.Г., суддя Ковтун С.А. прийняла до провадження справу № 910/20423/14 за позовом Заступника військового прокурора Вінницького гарнізону в інтересах держави в особі Державної служби України з надзвичайних ситуацій та Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області до Вінницької обласної ради про визнання недійсним рішення.
Розгляд справи призначено на 20.01.2015.
В судове засідання 20.01.2015 прибули представники позивачів, відповідача, надали пояснення по справі.
Прокурор в судове засідання 20.01.2015 не з`явився, причин неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Розгляд справи призначено на 12.02.2015.
В судове засідання 12.02.2015 прибули представники позивачів, відповідача, прокуратури, надали пояснення по справі.
Суд прийшов до висновку про продовження строку розгляду справи.
Суд розглянув клопотання Вінницької обласної ради про залучення до участі у справі третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління цивільного захисту Вінницької обласної державної адміністрації та задовольнив його.
Розгляд справи відкладено на 03.03.2015.
Розпорядженням заступника голови господарського суду міста Києва від 03.03.2015, у зв"язку з відпусткою судді Пукшин Л.Г., для здійснення колегіального розгляду справи №910/20423/14 визначеного наступних суддів: Головатюк Л.Д. (головуючий), суддя Ковтун С.А., суддя Чеберяк П.П.
В судове засідання 03.03.2015 прибули представники позивачів, відповідача, прокуратури, надали пояснення по справі.
Представник третьої особи в судове засідання 03.03.2015 не з`явився, причин неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Розгляд справи було відкладено на 19.03.2015.
19.03.2015 в судове засідання прибули представники прокуратури, позивачів, відповідача та третьої особи, дали пояснення по справі та подали додаткові докази.
Представник прокуратури подав суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить суд:
Визнати право державної власності за Державною службою України з надзвичайних ситуацій на праві оперативного управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області (вул. 600-річчя, 11, м. Вінниця, 21021) на адміністративний будинок 144 кв.м, склад учбового приладдя 72 кв.м, пункт управління 48 кв.м, учбовий корпус 228, клас пожежної підготовки 72 кв.м, уборна № 139 20 кв.м, учбовий тренажер (2-х поверховий будинок) 228 кв.м, з/б сховище (залізобтонне) 40 кв.м, підвальне приміщення 60 кв.м, що знаходяться за адресою: вул. Ушакова, 79 у місті Вінниця.
Суд зазначає, що дана заява прокуратури є заявою про зміну предмета позову.
Відповідно до ст. 22 ГПК України до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.
Суд наголошує, що розгляд справи №910/20423/14 по суті вже почався, а відтак суд відмовляє в задоволенні заяви прокуратури про зміну предмета позову.
Представники позивачів, прокуратури та третьої особи позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.
Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні, оскільки на його думку Державна служба України з надзвичайних ситуацій не є власником, а Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області не є розпорядником споруд та будівель, у тому числі і земельної ділянки по вул. Ушакова, 79.
В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
У судовому засіданні складався протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників прокуратури, позивачів, відповідача та третьої особи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -
ВСТАНОВИВ:

Відповідно до резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 по справі № 1-1/99, прокурори вправі звертатися до господарського суду з позовами в інтересах держави в особі органів державної влади.
Згідно ч. 4 ст. 13 Конституції України Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання.
Інтереси держави закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів і в їх основі є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій (програм), у тому числі - спрямованих на захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання (п. З описової частини рішення Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 року). Таким чином, захист прав суб`єктів права власності та господарювання є загальнодержавним інтересом.
Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник в кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, в чому відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних питаннях (ч. 4 п.4 описової частини рішення Конституційного Суду України №3-рн/99 від 08.04.1999).
У відповідності до ст. 17 Кодексу цивільного захисту України до системи центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, входять сили цивільного захисту, навчальні заклади та наукові установи, заклади охорони здоров`я, які входять до сфери його управління.
Згідно п. п. 1,4 «Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій», затвердженого указом Президента України від 16 січня 2013 року № 20/2013 Державна служба України з надзвичайних ситуацій є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України. ДСНС України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності. ДСНС України відповідно до покладених на неї завдань здійснює безпосереднє керівництво діяльністю єдиної державної системи цивільного захисту, виконує функції з управління об`єктами державної власності, що належать до сфери її управління.
Згідно п. 1 «Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області», затвердженого наказом Державної служби з надзвичайних ситуацій України від 18.08.2014 № 474 Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру.
Таким чином, для захисту порушеного права держави Державна служба з надзвичайних ситуацій України (далі - ДСНС України) та Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області (ГУ ДСНС України у Вінницькій області) вправі виступати позивачами в господарському судочинстві.
Як наголосив прокурор в своєму позові, виявлення факту незаконної передачі у комунальну власність державного майна стало приводом для прокурорського реагування - подання позовної заяви з метою захисту інтересів держави, у відповідності до вимог ст. 121 Конституції України та ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру».
Згідно листа начальника Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області за вих. № 01-454/10 від 17.01.2014 військовою прокуратурою Вінницького гарнізону було встановлено, що 28 березня 2007 року Вінницькою обласною Радою прийняте рішення №247 «Про внесення доповнень до рішення 10 сесії Вінницької обласної Ради народних депутатів 21 скликання від ЗО жовтня 1992 року «Про перелік об`єктів комунальної власності обласної Ради народних депутатів, що передаються в управління обласної державної адміністрації, та розмежування майнових інтересів між суб`єктами власності» (далі рішення №247), пунктом 1 якого до вказаного Переліку включено споруди полігону цивільної оборони по вул. Ушакова, 79 (на сьогоднішній день вул. Ілика, 9) у м. Вінниця.
В подальшому, на підставі оспорюваного рішення майно - споруди полігону цивільної оборони на земельній ділянці площею 3,77 га було передано до комунальної власності територіальної громади м. Вінниці, згідно рішення Вінницької міської ради №968 від 30 березня 2007 року «Про внесення доповнення в розділ 14 додатку до рішення міської ради від 18.10.2002 №107 «Про затвердження переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Вінниці та визнання таким, що втратило чинність рішення міської ради від 09.06.1995 щодо об`єктів комунальної власності».
Прокуратура зазначила, що вказане рішення Вінницької обласної Ради суперечить вимогам чинного законодавства, прийняте Радою із перевищенням своїх повноважень та порушує майнові права позивачів у справі.
На думку прокуратури і позивача цілісний майновий комплекс полігону цивільної оборони по вул. Ілика, 9 в м. Вінниці є державною власністю, що знаходиться у сфері управління ДСНС України та з 2005 року перебуває на балансі ГУ ДСНС України у Вінницькій області як інженерне містечко, що включає в себе 9 приміщень загальною вартістю 294 тис. грн.
Так, відповідно до Указу Президента України від 19.12.2003 № 1467/2003 «Про питання перетворення військ Цивільної оборони України і державної пожежної охорони в окрему невійськову службу» та наказу МНС України від 15.07.2005 №83 «Про здійснення організаційно-штатних заходів у структурних підрозділах МНС України», який прийнятий на виконання Указу Президента України, військову частину Д0055 ліквідовано, а на її базі створено Аварійно- рятувальний загін спеціального призначення Управління МНС України в Вінницькій області, так як пунктом 8 зазначеного наказу Міністерства, правонаступником військової частини визначено Управління МНС України в Вінницькій області (на даний час - Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області).
Як правонаступник Управління МНС України в Вінницькій області на підставі вказаних вище нормативних актів здійснило прийом всього майна військової частини, в тому числі і спірної території по вул. Ілика. Відповідно до акту приймання-передачі будівель, споруд та території військового містечка військової частини НОМЕР_1 с. Якушенці (далі в/ч Д 0055) до УМНС України в Вінницькій області від 27.12.2005 (пункт 1), підписаного комісіями від військової частини та від управління і затвердженого начальником УМНС, командиром в/ч НОМЕР_1 полковником ОСОБА_1 передано, а начальником аварійно-рятувального Загону спеціального призначення підполковником в/с Грицюком B.C. прийнята разом з будівлями та спорудами земельна ділянка інженерного містечка м. Вінниця, площею 3,77 га.
На думку прокуратури, беззаперечним фактом являється те, що споруди полігону цивільної оборони по вул. Ілика, 9 в м. Вінниці є об`єктами державної власності, що перебуває у сфері управління ДСНС України. При цьому, по даний час містечко використовується ГУ ДСНС України у Вінницькій області, на утримання якого Управлінням використовуються кошти державного бюджету, зокрема для забезпечення охорони та електропостачання.
Дослідивши матеріали справи та вислухавши думку представників сторін, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову у зв`язку з таким:
Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 №311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)» відбулося розмежування між державною та комунальною власністю.
На виконання Постанови 10 сесії Вінницької обласної Ради 21 скликання прийнято рішення від 30.10.1992 «Про перелік об`єктів комунальної власності обласної Ради народних депутатів, що передаються в управління обласної державної адміністрації, та розмежування майнових інтересів між суб`єктами власності» та розмежовані майнові інтереси між суб`єктами власності області згідно з додатками №1-№3, а також затверджено перелік об`єктів комунальної власності обласної Ради народних депутатів.
Рішенням 10 сесії Вінницької обласної Ради 5 скликання №247 від 28.03.2007 внесені зміни до рішення 10 сесії Вінницької обласної Ради 21 скликання від 30.10.1992 «Про перелік об`єктів комунальної власності обласної Ради народних депутатів, що передаються в управління обласної державної адміністрації, та розмежування майнових інтересів між суб`єктами власності» та доповнено перелік об`єктів комунальної власності, крім інших, об`єктом: споруди полігону цивільної оборони по вул. Ушакова,79 у м. Вінниця.
У своєму позові прокуратура стверджує що цілісний майновий комплекс полігону цивільної оборони по вул. Ілика, 9 у м. Вінниця є державною власністю, що знаходиться у сфері управління ДСНС України та з 2005 року перебуває на балансі ГУ ДСНС України у Вінницькій області.
Проте жодних доказів, яким чином майновий комплекс полігону переданий із комунальної власності до державної власності не надає, а перебування майна на балансі юридичної особи не свідчить про право власності на згадане майно.
Передача майна за актом прийому-передачі від ліквідованої військової частини до правонаступника управління МНС України у Вінницькій області також не підтверджує право власності на майновий комплекс полігону цивільної оборони та не визначає яким чином в/ч НОМЕР_1 набула права власності на згадане майно.
Не відповідає дійсності зазначене у позові твердження позивачів щодо перевищення Вінницькою обласною Радою повноважень в частині розпорядження земельною ділянкою 3,77 га по вул. Ілика, 9 у м. Вінниця, оскільки у оспорюваному рішенні обласної Ради земельна ділянка відсутня.
Порядок управління об`єктами державної власності та їх облік врегульовані Законом України «Про управління об`єктами державної власності», проте у справі відсутні докази яким чином цілісний майновий комплекс полігону цивільної оборони віднесений до сфери управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій (органу управління майном).
Крім того, питання права власності на земельну ділянку площею 3,77 га по вул. Ілика, 9 у м. Вінниця уже було предметом судового розгляду за позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області до Вінницької обласної ради, Вінницької міської Ради про визнання рішення недійсним та зобов`язання видати акт на право постійного користування земельною ділянкою (рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду у справі №802/72/2014-а).
Вказаним рішенням, зокрема, встановлено наступне:
З рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів №509 від 07.08.1980 року, суд вбачає, що за штабом цивільної оборони Староміського району тимчасово закріплено під будівництво учбового містечка земельну ділянку площею 2,46 га по вул. Маяковського та зобов`язано забудовника оформити належну документацію на закріплену ділянку в управлінні головного архітектора міста (Т.4 а.с.33).
Згідно Указу Президента України № 1467/2003 від 19.12.2003 «Про Державну програму перетворення військ Цивільної оборони України, органів і підрозділів державної пожежної охорони в оперативно-рятувальну службу цивільного захисту на період до 2005 року» та наказу МНС України № 83 від 15.07.2005 «Про здійснення організаційно-штатних заходів у структурних підрозділах МНС України», була розформована військова частина Цивільної оборони України Д0055 і на її базі утворений Аварійно-рятувальний загін спеціального значення УМНС України в Вінницькій області, правонаступником якого визначений УМНС України у Вінницькій області.
З аналізу вищевказаного документа, Вінницький міський суд Вінницької області прийшов до висновку, що УМНС України у Вінницькій області, яке є правонаступником, прийняв майно військової частини, до якого у війшли споруди та будівлі учбового містечка на вул. Ілика, 9 в м. Вінниці без передачі права власності. Даний факт також підтверджено актом приймання-передачі будівель, споруд та території військового містечка в/ч НОМЕР_1 с. Якушинці до УМНС України в Вінницькій області, згідно якого разом із будівлями та спорудами були передані земельні ділянки: військового містечка с. Якушинці - 16.65 га. та інженерного містечка м. Вінниці - 3.77га.
Відповідно до рішення Вінницької міської ради №247 від 28.03.2007 «Про внесення доповнення до рішення 10 сесії Вінницької обласної ради народних депутатів 21 скликання від 30.10.1992 «Про перелік об`єктів комунальної власності обласної Ради народних депутатів, шо передаються в управління обласної державної адміністрації, та розмежування майнових інтересів між суб`єктами власності», суд вбачає, що до вказаного переліку включено споруди полігону цивільної оборони по вул. Ушакова, 79 у м. Вінниці та доручено Головному управлінню з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи облдержадміністрації оформити правоустановчі документи на об`єкти, зазначені в п. 1 цього рішення (Т.1 а.с.7).
Рішенням Віницької міської ради № 968 від 30.03.2007 «Про внесення доповнення в розділ 14 додатку до рішення міської ради від 18.10.2002 року №107 «Про затвердження переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Вінниці та визнання таким, що втратило чинність рішення міської ради від 09.06.1995 щодо об`єктів комунальної власності» прийнято в комунальну власність територіальної громади міста споруди та будівлі учбового містечка по вул. Ілика, 9. Зобов`язано управління житлового господарства взяти на баланс споруди та будівлі учбового містечка по вул. Ілика,9 (Т.1 а.с.8).
Відповідно до листа заступника міського голови Матусяка С.В. № 04-3-10-4920 від 04.09.2008, судом встановлено, що ГУ МНС України у Вінницькій області повідомлено про те, що відповідно до рішення Вінницької міської ради від 30.03.2007 № 968 споруди та будівлі учбового містечка, розташовані на вул. Ілика, 9, прийняті до комунальної власності територіальної громади міста та даний час проводилась інвентаризація зазначеного об`єкта. В зв`язку з цим. у міської ради відсутні були правові підстави для вирішення питання про оформлення права постійного користування зазначеною земельною ділянкою за ГУ МНС України у Вінницькій області.
Згідно Витягу з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна від 06.06.2014, судом встановлено, що управлінням майна по вул. Ілика, 9 в м. Вінниці здійснює Державний пожежно-рятувальний загін Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області, цільове призначення - землі оборони.
З листа Департаменту архітектури, містобудування та кадастру № 05-00-010-21768 від 28.05.2014 суд вбачає, що рішенням виконкому міської ради №509 від 07.08.1980 тимчасово закріплено за штабом цивільної оборони Староміського району територію площею 2.46га по вул. Маяковського під будівництво учбового містечка. На даний час земельна ділянка за вищевказаною адресою не оформлена відповідно до чрінного законодавства. Відповідно до генерального плану міста, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 25.07.1987 № 259, земельна ділянка призначена для громадської забудови, а саме: магазинів, підприємства громадського харчування, будинку побуту і бібліотеки.
Жодних письмових документів, які б свідчили про те, що споруди полігону цивільної оборони по вул. Ушакова, 79 (на сьогоднішній день вул. Ілика) є власністю або знаходиться у користуванні позивача суду не надано.
Крім того, суд зазначає, що Розпорядником полігону ЦО по вул. Ушакова,79 був і залишається Департамент цивільного захисту ОДА, як правонаступник Штабу цивільної оборони Вінницької області (розпорядження голови Вінницької обласної державної адміністрації від 27.12.1996 № 652 „Про зміни в структурі облдержадміністрації ) на підставі наступного:
- земельна ділянка для полігону цивільної оборони була відведена рішенням Виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих від 12.07.1973 року № 484 «Про відведення земельних ділянок під будівництво учбових містечок Цивільної оборони»;
- відповідно до клопотання Виконавчого комітету Староміської районної ради депутатів трудящих м. Вінниці від 02.04.1975 року № 117 про виділення на території районну земельної ділянки площею 4 га для будівництва учбового містечка по цивільній обороні у відповідності з наказом начальника Цивільної оборони м. Вінниці від 25.05.1973 рішенням „Суженного заседания исполкома Старогородського районного Совета депутатов трудящихся г. Винницы від 12.04.1975 №1 „О строительстве учебного городка по гражданской обороне района, пунктом 1 якого передбачено учбове містечко по цивільній обороні району побудувати у відповідності з „ кратким описанием і порадами штабу ЦО області. Будівництво учбового містечка завершити до 15.05.1975 на території, відведеній рішенням Виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих від 12.07.1973 № 484;
- актом управління головного архітектора міста Вінниці від 15.04.1975 „Про отвод земельного участка под государственное строительство відповідно до рішення Виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих від 12.07.1973 № 484 „произведен в натуре отвод земельного участка под строительство учебного городка по ГО;
- актом інвентаризації земель штабу цивільної оборони, яка проводилася у відповідності з Постановою Верховної Ради України від 18.12.1990 № 563- XIII „Про земельну реформу та на виконання доручення Кабінету Міністрів України від 22.01.1993 №829/4, спільного наказу Державного комітету України по земельним ресурсам і штабу цивільної оборони України від 04.03.1993 № 15/72 районними, міськими та обласною комісіями по інвентаризації земель, створеними розпорядженнями районних і обласною держадміністраціями та виконкомами міських Рад народних депутатів з участю спеціалістів філіалу землеустрою УААН. Результати інвентаризації затверджені Наказом начальника штабу Цивільної оборони України від 24.11.1993 № 100/359 „Про підсумки інвентаризації земель Штабу Цивільної оборони України .
Таким чином у суду відсутні будь-які правові підстави для визнання недійсним рішення Вінницької міської ради №247 від 28.03.2007 «Про внесення доповнення до рішення 10 сесії Вінницької обласної ради народних депутатів 21 скликання від 30.10.1992 «Про перелік об`єктів комунальної власності обласної Ради народних депутатів, що передаються в управління обласної державної адміністрації, та розмежування майнових інтересів між суб`єктами власності».
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 2 Роз`яснення Президії Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" від 26.01.2000 № 02-5/35 підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.
Недодержання вимог правових норм, які регулюють порядок прийняття акта, у тому числі стосовно його форми, строків прийняття тощо, може бути підставою для визнання такого акта недійсним лише у тому разі, коли відповідне порушення спричинило прийняття неправильного акта. Якщо ж акт в цілому узгоджується з вимогами чинного законодавства і прийнятий відповідно до обставин, що склалися, тобто є вірним по суті, то окремі порушення встановленої процедури прийняття акта не можуть бути підставою для визнання його недійсним, якщо інше не передбачено законодавством.
Згідно з ч. 1 ст. 140 Конституції України та ст. 71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.
У відповідності з ст.ст. 5, 6, 26, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Вінницька обласна рада, яка діє на території міста Вінниця як суб`єкт права власності, від імені та в інтересах територіальної громади здійснює правомочності щодо володіння, користування й розпорядження об`єктами права комунальної власності.
Виходячи зі змісту ч. 4 ст. З Закону України «Про приватизацію державного майна» відчуження майна, що є у комунальній власності, здійснюється органами місцевого самоврядування.
Відповідно до п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції пленарних засідань сільської, селищної, міської ради належить прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об`єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.
Рішення органів місцевого самоврядування, прийняті в межах повноважень, визначених законом, є обов`язковими до виконання на відповідній території, що закріплено в ч. 1 ст. 144 Конституції України, ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Таким чином суд вважає, що в даному випадку Вінницька обласна рада, винісши спірне рішення, не порушила вимог законодавства, чинного у період прийняття спірного рішення та діяла у спосіб та порядок, що передбачені законодавством.
Підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності, (ст. 1 ГПК України).
Зокрема, у розумінні ст. 21 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.
Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.
Ні прокуратура, ні позивачі не довели, яке суб`єктивне право чи охоронювані інтереси позивачів порушені спірним рішенням Вінницької обласної ради, не довели прокуратура та позивачі також і те, що спірне рішення Вінницької обласної ради винесене з порушенням норм закону, у зв`язку з чим у суду відсутні будь-які правові підстави для задоволення даного позову.
Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати не стягуються.
Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 16, 33, 34, 47, 49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -
ВИРІШИВ:
1. В задоволенні позову відмовити.
2. Рішення може бути оскаржене у десятиденний термін в порядку, визначеному законодавством України.
3. Копію рішення розіслати сторонам.

Головуючий суддя Головатюк Л.Д.

Суддя Ковтун С.А.

Суддя Чеберяк П.П.

Дата підписання повного тексту рішення - 31.03.2015