ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
Справа № 902/1468/14
Головуючий суддя Білоус В.В.
Представники сторін не викликались
Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулося в господарський суд Вінницької області з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення 33 634,24 грн.
Ухвалою суду від 17.10.2014 р. порушено провадження у справі № 902/1468/14 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 04.11.2014 р.
Ухвалою суду від 04.11.2014 р. у зв'язку із невиконанням позивачем, відповідачем вимог ухвали суду від 17.10.2014 р. про надання доказів витребуваних вказаною ухвалою суду та невиконанням відповідачем вимог ухвали суду про явку в судове засідання уповноваженого представника розгляд справи відкладено на 20.11.2014 р.
Ненадання двічі позивачем доказів, неявка в судове засідання уповноваженого представника позивача не дозволило вирішити спір. Тому ухвалою від 20.11.2014 р. позов було залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.81 ГПК України.
Разом з тим, у вказаній ухвалі від 20.11.2014 р. не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат на судовий збір, відповідно до ст. 49 ГПК України.
Суд дійшов висновку про винесення додаткової ухвали, якою судові витрати на судовий збір в сумі 1827 грн., на підставі ст.49 ГПК України, необхідно покласти на позивача, враховуючи наступне.
Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.
Обов'язковість рішень суду (до яких належать і ухвали) визначена частиною третьою статті 129 Конституції України як одна з основних засад судочинства.
Статтею 11 Закону України "Про судоустрій України" передбачено, зокрема, що:
- судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об'єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України;
- невиконання судових рішень тягне передбачену законом відповідальність.
Відповідно до статті 4-5 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно зі статтею 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".
Відповідно до частини другої статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони мають право, зокрема, подавати докази та брати участь в їх дослідженні.
Водночас частиною першою статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов'язок доказування кожною стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а статті 38 і 65 названого Кодексу уповноважують господарський суд в разі недостатності доказів витребувати їх, у тому числі в порядку підготовки справи до розгляду.
До того ж згідно з частиною третьою статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.
Неподання або несвоєчасне подання доказів з неповажних причин, спрямоване на штучне затягування судового процесу, суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.
В абз.1-3 п.3.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", п.4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 14.12.2007 року № 01-8/973 "Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів окремих норм процесуального права", п.3 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2010 р. № 01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" наголошено на тому, що неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншим учасником судового процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, має розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами.
Позивач двічі не виконав вимог ухвал суду від 17.10.2014 р., 04.11.2014 р. про надання доказів.
Окрім того, позивач не виконав вимог ухвали суду від 04.11.2014 р. про явку в судове засідання уповноваженого представника позивача.
Витребуваних вказаними ухвалами письмових пояснень з доказами про поважність причин невиконання вимог ухвал суду позивач також не надав.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що вимоги ухвал суду від 17.10.2014 р., 04.11.2014 р. про надання доказів необхідних для вирішення спору двічі не виконані позивачем без поважних причин.
Згідно з п.2 ч.1 ст.88 ГПК України господарський суд має право за своєю ініціативою прийняти додаткову ухвалу, якщо не вирішено питання про розподіл господарських витрат.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне, винести додаткову ухвалу, якою судові витрати на судовий збір в сумі 1827 грн., на підставі ст.49 ГПК України, необхідно покласти на позивача.
Керуючись ст.с. 44, 49, 86, 88, 115 ГПК України, -
1.Судові витрати на судовий збір в сумі 1827 грн., сплачені згідно платіжного доручення № ВОТМ8В0ОА8 від 08.09.2014 р. покласти на позивача - Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК".
2. Копії ухвали надіслати позивачеві, відповідачеві рекомендованим листом.
Суддя Білоус В.В.
1 - до справи