ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2015 р. Справа № 914/4155/14

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого-судді: Данко Л.С.,

Суддів: Галушко Н.А.,

Кузь В.Л.,

При секретарі судового засідання: Кіт М.В.,

Розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою Малого приватного підприємства «Юпітер», вх. № 01-05/784/15 від 17.02.2015 р.,

на рішення Господарського суду Львівської області від 22 січня 2015 року

у справі № 914/4155/14 (суддя М.Р.Король),

порушеній за позовом

Позивача: Малого приватного підприємства «Юпітер», м. Львів,

До відповідача: Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів,

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Львівського комунального підприємства «Замарстинів-400», м. Львів,

Про: зобов'язати Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради продовжити договір оренди нежитлових приміщень на вул. Циганівка, 3, у м. Львові на термін і на умовах, які були передбачені договором оренди № Ш-7760-11 від 24.03.2011 р. (позовна заява уточнена 22.01.2015 р. вх. № 2462/15 (а.с. 80-82) та стягнення судових витрат.

За участю представників сторін:

від апелянта/позивача: директор Стиблина В.П. (згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 03.12.2014 р.);

від відповідача: Ганусяк О.І. - п/к за довіреністю № 2302-вих-462 від 20.02.2015 р.

від третьої особи: не прибув;

Права та обов'язки сторін визначені ст. ст. 20, 22, 27, 28 ГПК України. Заяв та клопотань про відвід суддів - не надходило.

За усним клопотанням представника апелянта, в судовому засіданні здійснюється технічна фіксація судового процесу технічними засобами.

Відповідно до довідки про автоматичний розподіл справ між суддями від 17 лютого 2015 року, справу № 914/4155/14 Господарського суду Львівської області розподілено головуючому судді Данко Л.С. та суддям: Галушко Н.А., Кузь В.Л.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 18.02.2015 року прийнято апеляційну скаргу Малого приватного підприємства «Юпітер» вх. № 01-05/784/15 від 17.02.2015 р. до провадження та розгляд скарги призначено на 25.02.2015 року, про що сторони та третя особа були належним чином повідомлені рекомендованою поштою (докази - оригінали повідомлень про вручення знаходяться в матеріалах справи).

З підстав зазначених в ухвалах Львівського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 р. та від 11.03.2015 р. розгляд справи було відкладено, про що сторони та третя особа, були належним чином повідомлені рекомендованою кореспонденцією згідно Інструкції з діловодства в господарських судах України.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 15.04.2015 р. продовжено строк розгляду спору на 15 днів та розгляд справи відкладено на 29.04.2015 р., про що сторони та третя особа, були належним чином повідомлені рекомендованою кореспонденцією згідно Інструкції з діловодства в господарських судах України.

28.04.2015 р. через канцелярію Львівського апеляційного господарського суду апелянтом подано заяву вх. № 01-04/2698/15 від 28.04.2015 р. про уточнення предмету позову, в якому просить рішення Господарського суду Львівської області від 22.01.2015 р. по справі № 914/4155/14 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати та вищевказану заяву долучити до матеріалів справи, також до заяви долучено копію заяви про уточнення предмету позову Відповідачу.

В судове засідання, яке відбулось 29.04.2015 р., прибув директор МПП «Юпітер», через канцелярію суду подав додаткові пояснення вх. № 01-04/2711/15 від 29.04.2015 р., усно зазначив, що заву про уточнення предмета позову слід вважати заявою про уточнення апеляційної скарги, оскільки при поданні апеляційної скарги була допущенна арифметична помилка щодо дати прийняття рішення місцевого суду, а саме замість дати прийняття рішення Господарського суду Львівської області від 11 серпня 2011 року слід вважити дату 22 січня 2015 року. Крім того представник апелянта усно надав пояснення аналогічні викладеним у апеляційній скарзі та додаткових поясненнях до апеляційної скарги, просить рішення Господарського суду Львівської області від 22.01.2015 р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання прибув, надав пояснення аналогічні викладеним у запереченні на апеляційну скаргу, проти апеляційної скарги заперечив, щодо заяви про уточнення предмета позову (дати прийняття рішення місцевого суду) не заперечив, також усно зазначив, що повідомлень щодо відмови у продовженні дії договору оренди № Ш-7760-11 від 24.03.2011 р. Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради на адресу позивача (МПП «Юпітер») не надсилались, відтак просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача представник жодного разу не прибув, через канцелярію Львівського апеляційного господарського суду від третьої особи було подано заяву вх. № 01-04/1633/15 від 11.03.2015 р. в якій просив суд: долучити до матеріалів справи копію виписки з ЄДРПОУ та при вирішенні спору врахувати заяву-пояснення від 14.01.2015 р., яка була подана на адресу Господарського суду Львівської області та знаходиться в матеріалах справи та розгляд справи проводити без участі представника третьої особи.

Враховуючи, що сторін та третю особу не було позбавлено конституційного права на захист охоронюваних законом інтересів, а також, що сторони та третя особа своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, судова колегія не вбачає підстав для відкладення розгляду апеляційної скарги по справі № 914/4155/14, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 98 ГПК України, про прийняття апеляційної скарги до провадження господарський суд виносить ухвалу, в якій повідомляється про час і місце розгляду скарги. Питання про прийняття апеляційної скарги до провадження або відмову у прийнятті до провадження апеляційний господарський суд вирішує не пізніше трьох днів з дня надходження апеляційної скарги.

Частиною першою ст. 102 ГПК України визначено, що апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду розглядається у двомісячний строк з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Як уже було зазначено вище у цій постанові, ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 18.02.2015 року прийнято апеляційну скаргу Малого приватного підприємства «Юпітер» вх. № 01-05/784/15 від 17.02.2015 р. до провадження та розгляд справи № 914/4155/14 з підстав зазначених в ухвалах суду від 25.02.2015 р. та від 11.03.2015 р. було відкладено, про що сторін та третю особу було належним чином повідомлено про день, час та місце розгляду справи.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 15.04.2015 р. продовжено строк розгляду спору на 15 днів та розгляд справи відкладено на 29.04.2015 р., про що сторони та третя особа, були належним чином повідомлені рекомендованою кореспонденцією згідно Інструкції з діловодства в господарських судах України.

Однак, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача повноважного представника в судове засідання, не направила.

Нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі. Тому неможливість представника третьої особи бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника можливості скористатися правами ст. 28 ГПК України та ст. 244 ЦК України.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки, явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до приписів ст.ст. 67 та 77 ГПК України, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 15 липня 2013 року по справі № 6/175(2010).

Крім того, в ухвалі суду від 15.04.2015 р. участь повноважних представників судом обов'язковою не визнавалась (а. с. 161-162).

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засіданні.

Наказом Вищого господарського суду України від 10.12.02 р. № 75 (із змінами та доповненнями) затверджена Інструкція з діловодства в господарських судах України (далі за текстом - Інструкція).

Відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції, перший, належним чином підписаний, примірник процесуального документа (ухвали, рішення, постанови) залишається у справі; на звороті у лівому нижньому куті цього примірника проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа, що містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена. Дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копії процесуального документа сторонам або іншим учасникам судового процесу (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 13.08.08р. № 01-8/482).

З матеріалів справи вбачається, що судом апеляційної інстанції на адресу сторін та третьої особи у справі було направлено ухвалу про відкладення розгляду справи № 914/4155/14 від 15.04.2015 року, що підтверджується штампом суду з відміткою про відправку документа (а. с. 161-162/зворот).

Крім того, від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 11.03.2015 р. за вх. № 01-04/1633/15 від 11.03.2015 р. подано заяву в якій просив суд розгляд справи проводити без участі представника третьої особи.

З огляду на наведене колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду апеляційної скарги по справі № 914/4155/14 та прийшла до висновку, розглядати справу без участі представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів для правильного вирішення справи по суті.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення місцевого суду слід залишити без змін, виходячи з наступного.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 22.01.2015 року у справі № 914/4155/14 (суддя М.Р.Король) у задоволенні позову відмовлено повністю (а. с. 95, 96-101).

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду апелянт/позивач: Мале приватне підприємство «Юпітер» звернулось до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області по справі № 914/4155/14 від 22.01.2015 р. (з урахуванням заяви вх. № 01-04/2698/15 від 28.04.2015 р.) та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с. 108-111).

Апеляційну скаргу мотивує тим, що місцевим господарським судом при прийнятті рішення порушено та не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, нехтуванням обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції проігнорував, а відтак оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Вважає, що із представлених позивачем та відповідачем пояснень та документів стає зрозуміло, що єдиною перешкодою для продовження попереднього договору оренди приміщень по вул. Циганівка, 3 у м. Львові є ніби то відсутність балансоутримувача, що на думку відповідача унеможливлює продовження договору оренди, однак такі пояснення відповідача нічим не аргументовані.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що в описовій частині рішення місцевого суду не згадується підстава виникнення позову, в наслідок чого суд не торкався питання доведеності чи не доведеності обставин справи, та не надав юридичної оцінки цим обставинам, та жодної оцінки бездіяльності відповідача, що в свою чергу на думку апелянта призвело до залишення позову без розгляду, чим порушено вимоги ст. 81 ГПК України, яка передбачає виключний перелік підстав для залишення позову без розгляду.

Також апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 284 ГК України та ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», в разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору, він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Таким чином, попередній договір оренди продовжує діяти, хоча відповідач ухиляється від підписання нового.

Крім того, апелянт в апеляційній скарзі звертає увагу суду на те, що відповідачем щомісяця на адресу позивача направляються рахунки «за використання приміщень відповідно умовам договору оренди № Ш-7760-11 від 24.03.2011 р.», які останнім оплачуються в повному обсязі та сплачується також земельний податок, хоча майно скаржником не використовується.

Апелянт також зазначає, що наявність балансоутримувача не є обов'язковою умовою при укладенні договору оренди комунального майна, оскільки відповідно до ст. 284 ГК України, серед істотних умов договору оренди не вказано необхідність балансоутримувача, а згідно Положення про оренду майна територіальної громади м. Львова, на балансоутримувача покладаються повноваження контролю за використанням майна зданого в оренду, однак п. 4.4 Положення про Управління комунальної власності, до компетенції Управління відноситься «здійснення контролю за обліком, інвентаризацією майна, що належить до комунальної власності міста, його використання і збереження», а відтак такий контроль здійснює контрольно-інвентаризаційний відділ цього Управління.

Щодо висновку місцевого суду, що позивач звернувся до господарського суду у спосіб непередбачений законом також заперечує, та вважає, що рішення суду ґрунтується на помилковому розширеному тлумаченні змісту норм ст. 12, ч. 2 ст. 14 та ч. 1 ст. 627 ЦК України, щодо вільного, на власний розсуд здійснення особою своїх цивільних прав, вільний вибір сторонами контрагентів та визначення умов договору, що в даному випадку недоречне і не може застосовуватись при укладенні договорів оренди комунального майна. При цьому використовується посилання на ст. 16 ЦК України і ст. 20 ГК України, Постанову Верховного Суду України № 6-110цс12 від 10.10.2012 р. та роз'яснення Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 р. «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», однак таке посилання є неправомірним, оскільки на думку апелянта місцевий суд повинен був взяти до уваги постанову Пленуму Вищого господарського суду України № 12 від17.05.2011 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна», з якого вбачається, що зацікавлена особа не позбавлена права звернутись до господарського суду з позовом про спонукання укласти договір оренди за наявності умов, передбачених частиною першою ст. 187 ГК України, а відтак позовні вимоги позивача про спонукання укласти договір оренди є законним.

Отже, на думку апелянта, залишаючи позов без розгляду, місцевий суд не торкався питання доведеності чи не доведеності обставин справи, внаслідок чого судом не надана вищенаведеним обставинам юридична оцінка, а тому вважає, що рішення місцевого суду є необґрунтоване, прийняте без належного дослідження представлених доказів та обставин справи, з неправомірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, та не відповідає чинному законодавству України і підлягає скасуванню.

Колегією суддів встановлено, що апелянт/позивач: Мале приватне підприємство «Юпітер» є юридичною особою, організаційно-правова форма: приватне підприємство, ідентифікаційний код юридичної особи: 13820791, місцезнаходження юридичної особи: п. і. 79008, Львівська обл., м. Львів, Галицький р-н, вул. Театральна, буд. 4, кв. 3, що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 03.12.2014 р. (а. с. 66) та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 03.12.2014 р. (а. с. 67-68).

Відповідач: Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради є юридичною особою, , місцезнаходження юридичної особи: 79008, м. Львів, пл. Галицька, 15.

Третя особа, , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Львівське комунальне підприємство «Замарстинів-400» є юридичною особою, ідентифікаційний код юридичної особи: 22333392, місцезнаходження юридичної особи: 79058, Львівська обл., м. Львів, вул. Замарстинівська, буд. 71А, що підтверджується випискою Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а. с. 130).

Місцевим господарським судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, 24.03.2011 року між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (орендодавцем згідно договору, відповідачем у справі) та Малим приватним підприємством «Юпітер» (орендарем згідно договору, позивачем у справі) було укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Ш-7760-1 (надалі договір).

Колегією суддів встановлено, що спірний Договір оренди нерухомого майна, укладено сторонами за Договором у письмовій формі єдиного документа, підписано повноважними представниками сторін за договором, засвідчено печатками сторін, що відповідає приписам ст. 181 ГК України, ст. ст. 207, 208 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України).

За своїми основними та другорядними ознаками, зазначений договір є договором найму (оренди), відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Аналогічна норму містить ч. 1 ст. 283 ГК України, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до п. 1 Договору, орендодавець на підставі рішення Господарського суду Львівської області від 22.03.2010 року по справі № 1/1174-20/260 передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, що знаходиться на балансі ЛКП «Варшавське-407», надалі балансоутримувач.

Об'єктом оренди є приміщення, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Циганівка, 3, загальною площею 145,7 м.кв. з індексами приміщень: 1.2 та 3 відповідно до даних Технічного паспорта ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 01.07.2010 року. Вартість об'єкта оренди, відповідно до звіту про оцінку майна, затвердженого наказом 15.03.2011 року № 66-е, станом на 31 січня 2011 року становить 77290,00 грн. (п. 1.1. Договору).

Як вбачається з Договору оренди нерухомого майна, Об'єкт оренди буде використовуватись орендарем для гаражних приміщень (п. 2.1 договору).

Згідно п. 3.1 Договору, приймання-передача Об'єкта оренди здійснюється Орендарем та Орендодавцем в особі Балансоутримувача і оформлюється актом приймання-передачі.

Так, відповідно до Акту приймання-передачі від 25.03.2011 р. вищевказані нежитлові приміщення були передані позивачу без будь яких зауважень/застережень та підписано повноважними представниками за договором та скріплено печатками сторін (а. с. 46).

Відповідно до п. 4.1 Договору, термін договору оренди визначений на 2 роки 364 дні з 24 березня 2011 року по 22 березня 2014 року, включно.

Слід зазначити, що даний Договір оренди № Ш-7760-11 укладено на термін 2 роки та 364 дні, а відтак не потребує нотаріального посвідчення, що сторонами не заперечується.

Пунктом 4.3 Договору визначено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

З матеріалів справи вбачається та встановлено місцевим судом, що листом № 24 від 22.01.2014 р., направленим Управлінню комунального майна Львівської міської ради, балансоутримувач за договором: ЛКП "Варшавське-407" повідомив відповідача, що гаражні приміщення по вул. Циганівка, 3, у м. Львові, які орендує МПП «Юпітер» не знаходяться на його балансі (а. с. 26).

В подальшому, Малим приватним підприємством «Юпітер», до закінчення дії даного Договору, Відповідачу, 31.01.2014 р., подав Заяву з клопотанням про продовження договору оренди на новий термін через Центр надання адміністративних послуг (а.с. 25).

Дана заява подана Управлінню комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради з додатками, та отримана останнім, 31.01.2014 р., про що свідчить відтиск штампу Центру надання адміністративних послуг (а. с. 25).

Як вбачається з матеріалів даної справи, 14.03.2014 р. Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, розглянувши звернення МПП «Юпітер», ухвалило НАКАЗ № 38-0 «Про продовження договору оренди від 24.03.2011 року № Ш-7760-11 (згідно з додатком 2 Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова)» (а.с. 27).

У пункті 1 Наказу № 38-0 від 14.03.2014 року Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради вирішено: 1. Продовжити договір оренди від 24.03.2011 року № Ш-7760-11 з МПП «Юпітер» на нежитлові приміщення 1-го поверху площею 145,7 кв.м. за адресою: вул. Циганівка, 3, встановивши цільове призначення приміщень для майстерні, що здійснює технічне обслуговування та ремонт електронного обладнання автомобілів, терміном на 2 роки 364 дні.

Зобов'язано заявника та працівників сектору оцінки вчинити певні дії, визначено відповідальних осіб (п.п. 2, 3, 4 наказу). У пункті 6 наказу встановлено термін його дії - 90 календарних днів з дати його реєстрації (а. с. 27).

Наказом Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради № 1208-е від 03.06.2014 р. «Про затвердження висновку про вартість об'єкта оцінки (об'єкта оренди)», враховуючи подану МПП «Юпітер» заяву про проведення оцінки майна, (п. 1) затверджено висновок про вартість об'єкта оренди (а. с. 33).

Термін дії самого Наказу № 38-0 від 14.03.2014 року відповідно до дати його реєстрації (14.03.2014 р.) закінчується 12.06.2014 р.

14.05.2014 р. Мале приватне підприємство «Юпітер» звернулось, повторно, до відповідача із заявою про продовження договору оренди. Дана заява надіслана Управлінню комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради з додатками, та отримана Управлінням, 14.05.2014 р., про що свідчить відтиск штампу Центру надання адміністративних послуг (а. с. 29).

Наказом Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради від 10.06.2014 р. № 149-0, продовжено дію наказу від 14.03.2014 р. № 38-0 шляхом викладення пункту 6 в наступній редакції (6. Термін дії наказу від 14.03.2014 № 38-0 - 30 календарних днів після постановки на баланс нежитлових приміщень за адресою: вул. Циганівка, 3 (а. с. 35).

Як вбачається з матеріалів справи, листом №1-вих. від 03.07.2014 р. ЛКП «Замарстинів-400» повідомило Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, що гаражні приміщення за адресою: м. Львів, вул. Циганівка, 3 знаходяться на балансі ЛКП «Замарстинів-400» (а. с. 37).

Листом від 14.08.2014 р. Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради повідомлено МПП «Юпітер», що на даний час триває процедура по визначенню балансоутримувача нежитлових приміщень за адресою: м. Львів, вул. Циганівка, 3, та постановці даного об'єкта на баланс (а. с. 40).

Твердження апелянта, що єдиною перешкодою для продовження попереднього Договору оренди приміщень по вул. Циганівка, 3, у м. Львові є відсутність балансоутримувача», що, на думку скаржника, унеможливлює продовження договору оренди, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки дані приміщення є на балансі у ЛКП «Замарстинів-400», яке станом на час подання позовної заяви до суду є діючим, не припиненим та не ліквідованим в установленому законом порядку.

Відповідно до частини другої ст. 104 ЦК України, юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Такі докази в матеріалах справи відсутні, сторонами не подані.

Згідно приписів ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Статтею 12 ЦК України унормовано, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

За приписами ч. 2 ст. 14 ЦК України, особа не може бути примушена до дії, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Як вбачається з положення ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст. ст. 6, 627, ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Згідно положень ст. 759 ЦК України, які кореспондуються з положеннями ст. 283 ГК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» об'єктами оренди за цим Законом є, зокрема, цілісні майнові комплекси підприємств, їх структурних підрозділів (філій, цехів, дільниць), а також нерухоме майно (будівлі, споруди, нежитлові приміщення) та інше окреме індивідуально визначене майно підприємств.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Як уже було вище зазначено у цій постанові, між сторонами виникли правовідносини на підставі Договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Ш-7760-1 від 24.03.2011 р. терміном дії до 22.03.2014 р. включно та Наказом Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради «Про продовження договору оренди від 24.03.2011 року № Ш-7760-11 (згідно з додатком 2 Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова)» від 14.03.2014 року продовжений терміном на 2 роки 364 дні.

Судом першої інстанції в процесі розгляду даної справи та судом апеляційної інстанції не здобуто жодних доказів про заперечення Орендодавця (Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради) проти продовження дії вищевказаного Договору оренди та/або надсилання ним позивачу (МПП «Юпітер», як Орендарю) заяви про припинення дії вищевказаного Договору чи/та його розірвання.

Відповідно до п. 4.3. Договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії Договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені Договором. Термін оренди може бути скорочений лише за згодою сторін або за рішенням суду, господарського суду (п. 4.4. Договору), п. 4.5. передбачено порядок дострокового припинення Договору за ініціативою Орендаря. Відповідно до п. 4.8. Договору, його чинність припиняється внаслідок: - закінчення строку, на який його було укладено; - приватизації об'єкта оренди Орендарем; - загибелі об'єкта оренди; - достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду, господарського суду; - банкрутства Орендаря. У п. 11.1. Договору передбачено, що даний Договір розірванню в односторонньому порядку не підлягає. Договір може бути припинений за згодою сторін, рішенням суду, господарського суду або з інших підстав, передбачених чинним законодавством України (п. 11.2.) та/або з підстав зазначених у п. 11.3. Договору. Як передбачено у п. 13.1 Договору, після закінчення строку дії Договору його продовження буде здійснюватись у порядку, передбаченому Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до ч. 4 ст. 284 ГК України та ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», в разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору, він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Представник відповідача в процесі розгляду даної справи судом апеляційної інстанції, пояснив, що вказаний Договір є продовженим на термін визначений п. 1 Наказу № 38-0 від 14.03.2014 року - 2 роки 364 дні, подати суду заяву з вимогою про припинення дії цього Договору не може, оскільки така відповідачем МПП «Юпітер» не надсилалася та не виставлялася, а щодо визначення балансоутримувача, то це є внутрішні питання Управління та Львівської міської ради, про які МПП «Юпітер» був поінформований.

Крім того, представник апелянта також не заперечує, що даний Договір продовжує свою дію, та стверджує, що відповідачем, щомісяця, на його адресу направляються рахунки «за використання приміщень відповідно умовам договору оренди № Ш-7760-11 від 24.03.2011 р.», які останнім оплачуються в повному обсязі та сплачується земельний податок, не зважаючи на те, що майно скаржником не використовується.

Отже, враховуючи те, що відповідачем, відповідно до норм чинного законодавства України та відповідно до п. 4.3 Договору, не було надіслано позивачу заяви про припинення дії Договору оренди, та будь-яких заперечень щодо продовження вказаного договору оренди, а навпаки, 14.03.2014 р. Управлінням комунальної власності прийнято Наказ № 38-0, яким продовжено договір оренди від 24.03.2011 № Ш-7760-11 на нежитлові приміщення 1-го поверху площею 145,7 кв.м. за адресою: вул. Циганівка, 3, встановивши цільове призначення приміщень …, терміном на 2 роки 364 дні (п. 1 Наказу)(а.с. 27), колегія суддів приходить до висновку про відсутність предмету спору та безпідставність звернення позивача до господарського суду з вимогою /уточненою згідно заяви МПП «Юпітер» від 22.01.2015 р. вх. № 2462/15 (а.с. 80-82) «Зобов'язати Управління комунальної власності Львівської міської ради продовжити договір оренди на нежитлові приміщення на вул. Циганівка, 3, в м. Львові на термін і на умовах, які були передбачені договором оренди № Ш-7760-11 від 24.03.2011 р.», оскільки Договір оренди від 24.03.2011 № Ш-7760-11 є продовжений на той самий строк, та на тих самих умовах, що підтверджується матеріалами даної справи.

З аналізу чинного законодавства, які регулюють питання продовження дії договорів оренди державного та комунального майна, виходячи з умов вищевказаного Договору та обставин справи, які встановлені судом, в даному випадку, укладення нового договору оренди про продовження дії договору оренди - не вимагається.

Відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цими статтями способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Серед способів захисту, передбачених ст.16 ЦК України та ст.20 ГК України, не передбачено такого способу захисту, як установлення правовідносин, в тому числі шляхом зобов'язання особи до укладення договору. Аналогічна позиція відображена у постанові Верховного Суду України від 10.10.2012р. у справі № 6-110цс12, де Верховний Суд України зазначає, що особа вправі звернутися до суду за захистом своїх прав на підставі п.1 ч.2 ст.6 ЦК України з позовом про визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативно-правовим актом, що містить відповідний обов'язок, а зобов'язання укласти договір у судовому порядку не відповідає способам захисту прав, передбачених ст.16 ЦК України.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що позивачем при поданні позову було обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, що слугує підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Щодо тверджень апелянта, що місцевим господарським судом не надано юридичної оцінки обставинам справи, та жодної оцінки бездіяльності відповідача, що в свою чергу на думку апелянта призвело до залишення позову без розгляду, чим порушено вимоги ст. 81 ГПК України, яка передбачає виключний перелік підстав для залишення позову без розгляду, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки місцевим господарським судом по даній справі 22.01.2015 р. прийнято рішення ухвалене іменем України, яким в задоволенні позову відмовлено повністю. Жодної ухвали про залишення позову без розгляду у справі № 914/4155/14 місцевий господарський суд 22.01.2015 р. - не приймав.

28.04.2015 р. позивачем за вх. № 01-04/2681/15 подано Заяву про уточнення предмету позову, у якій Апелянт просить рішення Господарського суду м. Львова від 22.01.2015 р. по справі № 914/4155/14 скасувати. Прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Нормами ГПК України передбачено право позивача на зміну предмету або підставу позову шляхом подання письмової заяви, однак зазначені дії можуть вчинятися позивачем до початку розгляду господарським судом справи по суті (частина 4 статті 22 ГПК України), а не на стадії розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 3 статті 101 ГПК України в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З огляду на наведене заяву Апелянта про уточнення предмету позову слід відхилити за безпідставністю.

Інші твердження апелянта/позивача, які викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки вони не доведені належними та допустимими доказами та спростовуються матеріалами даної справи.

Відповідно з пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Виходячи із приписів ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оглянувши та дослідивши всі обставини даної справи, оцінивши їх в сукупності, колегія суду приходить до висновку, що рішення Господарського суду Львівської області від 22.01.2015 р. по справі № 914/4155/14 є обґрунтованим, ухвалене на підставі повного з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, твердженнями апелянта, які викладені в апеляційній скарзі рішення місцевого суду не спростовують, відтак відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування зазначеного судового рішення.

Судовий збір за перегляд судового рішення в апеляційному порядку покласти на апелянта/позивача.

Керуючись ст. ст. 4-3, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 22.01.2015 року у справі № 914/4155/14 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Витрати зі сплати судового збору за перегляд судового рішення в апеляційному порядку покласти на апелянта/позивача.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи повернути Господарському суду Львівської області.

Головуючий суддя Данко Л.С.

Суддя Галушко Н.А.

Суддя Кузь В.Л.

29.04.2015 р. оголошено вступну і резолютивну часини постанови. Повний текст постанови складено та підписано - 06.05.2015 р.