ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.04.15р. Справа № 904/1858/15

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

до Комунального підприємства "Житлове господарство Самарського району" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

про стягнення 29 615,55 грн.

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, свідоцтво серія НОМЕР_2 від 18.12.2008 року;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом та з урахуванням уточнень позовних вимог від 06.04.2015 року, 22.04.2015 року просить стягнути з Комунального підприємства "Житлове господарство Самарського району" Дніпропетровської міської ради заборгованість у сумі 29 615,55 грн., з яких: 28 000,00 грн. - основна сума боргу, 115,39 грн. - 3% річних, 1 500,16 грн. - пеня. Судовий збір у сумі 1 827,00 грн. позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором № б/н від 02.01.2013 року про надання юридичних послуг в частині щодо своєчасної сплати грошових коштів за надані послуги з січня по березень 2015 року у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість у сумі 28 000,00 грн., на яку позивач нарахував 3% річних у сумі 115,39 грн. та пеню у сумі 1 500,16 грн. за період з 06.02.2015 року по 14.04.2015 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог з наведених у них підстав.

У відзиві на позовну заяву відповідач з основною сумою заборгованості за надані послуги погоджується, заперечує проти стягнення 3% річних та пені і просить відмовити у позові у цій частині. Також відповідач просить розглядати справу без участі його представників (а.с. 59 том 1).

24.04.2015 року від відповідача факсимільним засобом зв'язку надійшли до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із зайнятістю його представника в іншому судовому засіданні та про продовження строку розгляду спору на 15 днів.

Враховуючи обставини справи, приймаючи до уваги відсутність на час винесення судового рішення належним чином оформлених клопотань з оригінальним підписом представника, а також з огляду на нормативні положення статті 28 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої позивач, як сторона, не обмежений колом представників, зазначені клопотання задоволенню не підлягають.

Розгляд справи призначався на 14.04.2015 року, 27.04.2015 року.

Про час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, що підтверджується наявними у справі рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

У судовому засіданні 27.04.2015 року проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

02.01.2013 року між Комунальним підприємством "Житлове господарство Самарського району" Дніпропетровської міської ради (далі - Замовник, Відповідач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - Виконавець, Позивач) було укладено договір про надання юридичних послуг (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. предметом договору є надання юридичних послуг замовнику з виконання правової роботи на підприємстві і на умовах, передбачених цим договором.

За пунктом 2.1. договору виконавець приймає на себе зобов'язання наступної правової роботи: аналіз і правова оцінка існуючих документів замовника; представництво інтересів замовника у всіх судових установах в порядку позовного провадження; складання позовних заяв зі стягнення заборгованості за надання комунальних послуг як юридичним, так і фізичним особам; складання претензій за порушення договірних зобов'язань з юридичними особами; представництво інтересів замовника у всіх судах України з позовним провадженням; надання правової консультації замовнику стосовно діяльності підприємства по роботі з юридичними особами як у телефонному режимі, так і за місцем знаходження підприємства за необхідності; складання необхідних процесуальних документів для звернення до суду як у порядку позовного провадження, так і наказного провадження, а також до прокуратури, правоохоронних органів, державної виконавчої служби за необхідності.

Відповідно до пункту 3.5. договору замовник зобов'язаний своєчасно сплачувати роботу виконавця за надання правової допомоги замовнику.

Згідно з пунктом 4.1. договору (в редакції додаткової угоди від 01.10.2013 року) оплата юридичних послуг здійснюється щомісячно у сумі 12 000,00 грн. за кожний місяць незалежно від обсягу виконаних робіт.

Договір укладений строком на один рік. Якщо по закінченню цього договору жодна із сторін у письмовій формі не заявить про його розірвання, то договір вважається укладеним ще на один рік (пункт 6.1. договору).

Додатковою угодою від 30.12.2014 року строк дії договору сторони подовжили до 31.12.2015 року, а додатковою угодою від 10.03. 2015 року за взаємною згодою з цього ж дня розірвали договірні відносини (а.с. 61 том 1).

На виконання договору позивач у січні - березні 2015 року надав відповідачеві послуги на загальну суму 28 000,00 грн., що підтверджується актами здачі-приймання, а саме: від 31.01.2015 року за січень 2015 року на суму 12 000,00 грн.; від 02.02.2015 року за лютий 2015 року на суму 12 000,00 грн.; від 11.03.2015 року за березень 2015 року (з 01.03.2015 року по 10.03.2015 року) на суму 4 000,00 грн. (а.с. 12 - 29; 55 - 58 том 1).

Надання послуг на вказану суму підтверджується також двостороннім актом звірки розрахунків від 09.04.2015 року.

Несплата відповідачем грошових коштів у сумі 28000,00 грн. за надані юридичні послуги за договором і є причиною виникнення спору.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з частиною першою статі 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.2. договору (в редакції додаткової угоди від 01.10.2013 року) передбачено, що в рахунок оплати юридичних послуг замовник зобов'язаний сплатити виконавцю 12000,00 грн. шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця до п'ятого числа, наступного за звітним.

Згідно з пунктом 4.4. договору (в редакції додаткової угоди від 30.12.2014 року) у разі дострокового розірвання договору замовник зобов'язаний сплатити вартість юридичних послуг протягом п'яти днів після розірвання договору.

За вказаних обставин та з урахуванням нормативних приписів статті 254 Цивільного кодексу України стосовно порядку визначення дня закінчення строку, оплата наданих позивачем послуг мала бути здійснена відповідачем не пізніше:

за актом здачі-приймання від 31.01.2015 року за січень на суму 12 000,00 грн. - 04.02.2015 року;

за актом здачі-приймання від 02.03.2015 року за лютий на суму 12 000,00 грн. - 04.03.2015 року;

за актом здачі-приймання від 02.03.2015 року за період з 01.03.2015 року по 10.03.2015 року на суму 4 000,00 грн. - 16.03.2015 року

З урахуванням викладеного строк оплати є таким, що настав. Доказів сплати грошових коштів у сумі 28 000,00 грн. за отримані юридичні послуги відповідач суду не надав, хоча з огляду на свої процесуальні права та обов'язки, передбачені статтями 22, 33 Господарського процесуального кодексу України, таку можливість мав.

Отже, заборгованість відповідача у сумі 28 000,00 грн. є належним чином обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею).

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною четвертою статті 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до пункту 5.2. договору при порушенні строків оплати за виконані роботи, передбачені пунктом 4.2. договору, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочки.

Заявлена позивачем до стягнення пеня за несвоєчасну оплату наданих послуг за договором розрахована за кожним платежем окремо у загальній сумі 1 500,16 грн. та за загальний період з 06.02.2015 року по 14.04.2015 року (а.с. 67 том 1).

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку пені встановлено, що він здійснений без дотримання вимог статей 252, 254 Цивільного кодексу України щодо початку та закінчення строку для виконання зобов'язань, а також позивачем не враховано діючої у цей період часу облікової ставки НБУ: з 06.02.2015 року - 19,5% річних, з 04.03.2015 року - 30% річних.

За результатом перерахунку пеня буде складати 2591,58 грн., з яких:

- 1 611,86 грн. із заборгованості за актом здачі-приймання від 31.01.2015 року на суму 12 000,00 грн. за період з 06.02.2015 року по 14.04.2015 року;

- 789,04 грн. із заборгованості за актом здачі-приймання від 02.03.2015 року на суму 12 000,00 грн. за період з 06.03.2015 року по 14.04.2015 року;

- 190,68 грн. із заборгованості за актом здачі-приймання від 11.03.2015 року на суму 4 000,00 грн. за період з 17.03.2015 року по 14.04.2015 року.

Однак, з урахуванням меж позовних вимог, передбачених статтею 83 Господарського процесуального кодексу України, пеня підлягає задоволенню у заявлені позивачем сумі - 1500,16 грн.

Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлені позивачем до стягнення 3% річних розраховані із заборгованості за кожним платежем за загальний період з 06.02.2015 року по 14.04.2015 року та заявлені до стягнення у сумі 115,39 грн.

За результатом перевірки здійсненого розрахунку встановлено, що позивачем не дотримано вимог статей 252, 254 Цивільного кодексу України щодо початку та закінчення строку для виконання зобов'язань. Тому заявлені до стягнення 3% річних підлягають зменшенню і з урахуванням меж позовних вимог згідно зі статтею 83 Господарського процесуального кодексу України будуть складати 114,08 грн., з яких:

- 66,08 грн. із заборгованості за актом здачі-приймання від 31.01.2015 року на суму 12 000,00 грн. за період з 06.02.2015 року по 14.04.2015 року;

- 38,47 грн. із заборгованості за актом здачі-приймання від 02.03.2015 року на суму 12 000,00 грн. за період з 06.03.2015 року по 14.04.2015 року;

- 9,53 грн. із заборгованості за актом здачі-приймання від 11.03.2015 року на суму 4 000,00 грн. за період з 17.03.2015 року по 14.04.2015 року.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню частково у загальній сумі 29 614,24 грн., з яких: 28 000,00 грн. - основний борг, 114,08 грн. - 3% річних, 1 500,16 грн. - пеня.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у сумі 1 826,92 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Житлове господарство Самарського району" Дніпропетровської міської ради (49127, м. Дніпропетровськ, вул. Агнії Барто, 19, ідентифікаційний код 05451368) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (51020, Дніпропетровська область, Царичанський район, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) основний борг у сумі 28000,00 грн., 3% річних у сумі 114,08 грн., пеню у сумі 1 500,16 грн., судовий збір у сумі 1826,92 грн.

У решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 05.05.2015 року.

Суддя І.І. Колісник