ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2015 р. Справа№ 914/580/15

За позовом: Першого заступника прокурора м. Львова, м. Львів в інтересах держави в особі Львівської міської ради, Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал», м. Львів

до відповідача: Комунального підприємства «Городоцьке водопровідно-каналізаційне господарство», м. Городок Львівської області

про стягнення 2 310 695,92 грн.

Суддя Чорній Л.З.

За участю представників:

Прокурор: Куцик В.Б.

від позивача: Урбанська Т.В. - заст.нач.юрвідділу

від відповідача: Бабич Т.Б. - представник

Представникам сторін роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України.

Позов заявлено Першим заступником прокурора м. Львова, м. Львів в інтересах держави в особі Львівської міської ради, Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал», м. Львів до Комунального підприємства «Городоцьке водопровідно-каналізаційне господарство», м. Городок Львівської області про стягнення 2 073 088,44 грн.

Ухвалою суду від 24.02.2015 р., порушено провадження у справі і справу призначено до розгляду в засіданні на 11.03.12 р. Ухвалою суду від 11.03.15 р. розгляд справи відкладено на 25.03.15 р. Ухвалою суду від 25.03.15 р. розгляд справи відкладено на 15.04.15 р. Ухвалою суду від 15.04.15 р. продовжено строк розгляду спору, розгляд справи відкладено на 06.05.15 р.

06.05.12р. представники прокуратури і позивача в судове засідання з'явилися, позовні вимоги підтримали, просять стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги водопостачання в сумі 2 310 695, 92 грн. з яких: 2 039 014,71 грн. - основний борг, 237 607,48 грн. - інфляційні втрати, 34 073,73 грн. - 3% річних.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, подав письмовий відзив на позов, відповідно до якого повідомив суд про часткову сплату заборгованості перед позивачем на суму 415 000,00 грн., відповідно в цій частині просить суд провадження у справі припинити. Решту заборгованості заперечив з підстав невідповідності та необґрунтованості тарифу згідно з яким ЛМКП «Львівводоканал» продає воду на водозаборі Будзень-2.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін судом встановлено.

15.01.2013 між Львівським міським комунальним підприємством «Львівводоканал», як виробником послуг, та Комунальним підприємством «Городоцьке водопровідно-каналізаційне господарство», як споживачем послуг, укладено договір № 201920 на закупівлю послуг з розподілу води на суміжному ринку за державні кошти, тобто договір на подачу води з комунального водопроводу.

Згідно умов Договору ЛМКП «Львівводоканал» надавало послуги по забезпеченню питною водою КП «Городоцьке ВКГ», а КП «Городоцьке ВКГ» користувалось послугами та сплачувало вартість наданих послуг. Договір був чинний до 31.12.2013, а враховуючи положення п.10.4., діяв до 31.03.2014.

КП «Городоцьке ВКГ», отримуючи послуги водопостачання від ЛМКП «Львівводоканал», надавало, в свою чергу, такі послуги споживачам (населенню, підприємствам, організаціям, установам, фізичним особам-підприємцям) міста Городок та інших населених пунктів.

ЛМКП «Львівводоканал» надає послуги водопостачання Відповідачу одним водопровідним вводом, який обладнано приладом обліку води (водо лічильником).

28.01.2014 ЛМКП «Львівводоканал» направило на адресу Відповідача два примірника договору № 201920 від 28.01.2014р. на подачу води з комунального водопроводу, однак, останнім цей договір підписаний не був.

Таким чином, письмовий договір між ЛМКП «Львівводоканал» та КП «Городоцьке ВКГ» на подачу води з комунального водопроводу станом на 31.03.2014 укладено не було, незважаючи на те, що Відповідач не припиняв користуватись послугами Позивача, не відмовлявся від цих послуг,та частково їх сплачував.

Частиною 3 статті 179 Господарського кодексу України встановлено, що укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язковим для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законодавством, або існує пряма вказівка закону чи органів державної влади або місцевого самоврядування щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання (ЛМКП «Львівводоканал») на підставі договору.

Пунктом 2.1. «Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України» від 27.06.2008 № 190 (надалі Правила...) встановлено, що договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України «Про питну воду та питне водопостачання» та «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ч.1 ст.187 Господарського Кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Враховуючи прямі вказівки законодавчих та нормативних актів про обов'язковість укладення договору на послуги водопостачання, ЛМКП «Львівводоканал» звернулось в Господарський суд Львівської області із позовною заявою до КП «Городоцьке ВКГ» про спонукання до укладення договору. 24.11.2014 Господарським судом Львівської області прийнято рішення, яким визнано укладеним між ЛМКП «Львівводоканал» і КП «Городоцьке ВКГ» договір на подачу води з комунального водопроводу №201920 від 28.01.2014 р. в редакції ЛМКП «Львівводоканал».

Впродовж періоду часу з 01.04.2014 по 24.11.2014 (дату винесення судом рішення, яке набрало законної сили) відповідач не припиняв користуватися послугами, частково їх оплачував, як грошовими коштами шляхом перерахування їх безпосередньо на банківський рахунок позивача, так і зарахування коштів за рахунок субвенцій держави на відшкодування пільг та субсидій.

У відповідності до положень частини 1 статті 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

15.01.2015 між ЛМКП «Львівводоканал» та КП «Городоцьке ВКГ» укладено договір № 201920 на закупівлю послуг з обробляння та розподіляння води трубопроводами, код 36.00.2 за державні кошти.

Нарахування оплати послуг водопостачання та водовідведення здійснювалось та надалі здійснюється позивачем щомісяця та оформляється рахунком, який щомісяця вручається відповідачу. У рахунку зазначаються, зокрема, об'єми спожитих відповідачем послуг, тарифи на ці послуги, вартість послуги, яка підлягає оплаті відповідачем, тощо. Тарифи на послуги централізованого водопостачання та водовідведення, які надає ЛМКП «Львівводоканал», як природній монополіст на ринку послуг водопостачання та водовідведення, згідно норм чинного законодавства, зокрема статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та статті 11 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» встановлюються відповідними постановами Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, що створена на підставі Указу Президента України № 715/2014 від 10.09.2014 «Про затвердження Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (далі Нацкомісія), та є правонаступником Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, яка до 10.09.2014 мала аналогічні повноваження Постанови Комісії, прийняті у межах її повноважень, обов'язкові для виконання суб'єктами природних монополій та суб'єктами господарювання на суміжних ринках, відтак, і для ЛМКП «Львівводоканал» і для КП «Городоцьке ВКГ».

В період з вересня 2013 по червень 2014 років ЛМКП «Львівводоканал» при нарахуванні оплати послуг водопостачання та водовідведення Відповідачу застосовувало тарифи, встановлені Постановою Нацкомісії № 240 від 27.12.2011, згідно з якою тариф одного кубічного метра водопостачання становить 1,97 грн. (без ПДВ), відповідно з ПДВ - 2,36 грн.

В період з липня 2014 по січень 2015 років ЛМКП «Львівводоканал» при нарахуванні оплати послуг водопостачання та водовідведення відповідачу застосовувало тарифи, встановлені Постановою Нацкомісії № 649 від 06.06.2014, згідно з якою тариф одного кубічного метра водопостачання становить 3,75 грн. (без ПДВ), відповідно з ПДВ - 4,50 грн.

Всупереч умов договорів та положень частини 2 статті 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», згідно з якою споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення, Відповідач здійснює оплату несвоєчасно і не в повному обсязі.

Внаслідок цього, станом на 01.02.2015 за відповідачем рахується заборгованість за отримані раніше послуги водопостачання та водовідведення в сумі 2 039 014,71 грн. (два мільйони тридцять дев'ять тисяч чотирнадцять гривень 71 коп.).

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

ЛМКП «Львівводоканал» здійснено розрахунок розміру інфляційних втрат та трьох відсотків річних, які згідно поданого суду розрахунку становлять 237 607,48 грн. та 34 073,73 грн. відповідно.

В судових засіданнях представник відповідача повідомив про часткову сплату заборгованості за грудень 2014 р., січень, лютий та березень 2015 р. на суму 415 000,00 грн., відповідно просить суд припинити провадження в цій частині.

Представником позивача в судовому засіданні 06.05.15 р. повідомлено, що за період з 01.02.2015 р. по 06.05.15 р. відповідачем здійснено, а ЛМКП «Львівводоканал» зараховано як часткову оплату заборгованість за надані послуги на суму 501 000,00 грн., в тому числі: в лютому 2015 р. - 170 000,00 грн., в березні 2015 р.- 160 000,00 грн. та в квітні 2015 р.- 171 000,00 грн. Вказане підтверджується банківськими виписками, копії яких долучено до матеріалів справи.

З огляду на викладене, станом на час розгляду даного спору судом сума основного боргу зменшилась на 501 000,00 грн. та станом на 06.05.15 р. становить 1 538 014,71 грн. Суми нарахованих ЛМКП «Львівводоканал» інфляційних втрат та 3% річних впродовж розгляду справи відповідачем в добровільному порядку не сплачувались.

Згідно ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до Закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вищенаведене, матеріалами справи доведено заборгованість відповідача в сумі 1 809 695,92 грн., з яких 1 538 014,71 грн. сума основного боргу, 237 607,48 грн. інфляційні втрати та 34 073,73 грн. 3% річних. В частині стягнення з відповідача на користь позивача 501 000,00 грн. провадження у справі слід припинити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход державного бюджету пропорційно задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Враховуючи вказане, у зв'язку з задоволенням позовних вимог та з врахуванням того, що органи прокуратури звільнені від сплати судового збору, до стягнення з відповідача в дохід державного бюджету підлягає 46 213,91 грн. (2% ціни позову) судового збору.

Однак, 06.05.15р. представником відповідача через канцелярію господарського суду подано заяву про зменшення розміру стягнення судового збору. Вказану заяву обґрунтовує наступним.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Згідно постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 21.02.2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI ГПК України" при розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати господарським судам слід враховувати, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір» є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Сторона, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого Господарського суду України від 25.08.2011 року №01-06/1175/2011р. за приписами статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обгрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Обгрунтовуючи подану заяву про зменшення розміру стягнення судового збору, представник КП «Городоцьке ВКГ» зазначив, що в 2014 році підприємство зазнало збитків на суму 1265 тис грн. Вказане підтверджується даними звіту про фінансові результати копію якого долучено до матеріалів справи. Крім цього, кредиторська заборгованість Комунального підприємства «Городоцьке ВКГ" станом на травень 2015р. становить 3 111 142,91 грн. В свою чергу заборгованість КП "Городоцьке ВКГ" перед ЛМКП "Львівводоканал" за покупну воду станом 01.03.2015 року складає 2 336 142, 91 грн., що вбачається із акту звірки взаємних розрахунків від 06.03.2015р., долученому відповідачем до матеріалів поданої заяви.

Також причиною невиконання відповідачем в повному обсязі грошового зобов'язання перед ЛМКП "Львівводоканал" відповідач вказує- невідповідність затвердженого тарифу на послуги фактичній собівартості послуг.

З огляду на викладене, враховуючи ті обставини, що відповідач з об'єктивних причин належним чином не виконав свої зобов'язання, зокрема через неприбутковість господарської діяльності, суд вважає за можливе зменшити розмір стягнення з відповідача - розмір судового збору до 13 864,17 грн. (30% від суми судового збору, що підлягає стягненню).

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 526, 610, 625 ЦК України, ст.ст. 42, 43, 49, 82-85, 116 ГПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Городоцьке водопровідно-каналізаційне господарство» (81500, Львівська область, м. Городок, вул. Комарнівська, 68; ) на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» (79017, м. Львів, вул. Зелена,64;

) 1 538 014,71 грн. основного боргу, 237 607,48 грн. інфляційних втрат та 34 073,73 грн. 3% річних.

3. Стягнути з Комунального підприємства «Городоцьке водопровідно-каналізаційне господарство» (81500, Львівська область, м. Городок, вул. Комарнівська, 68; ) в дохід державного бюджету 13 864,17 грн.

Накази видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

4. В частині стягнення з відповідача 501 000,00 грн. провадження у справі припинити.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 13.05.15 р.

Суддя Чорній Л.З.