РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2015Справа №910/6396/15-г

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «РЕЗВЕНТІС»
доПублічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
простягнення 43019,11 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники:
від позивача -Борт П.С. (представник за довіреністю);
від відповідача -не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

У березні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕЗВЕНТІС» (далі - позивач або Товариство) звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - відповідач або Банк) про стягнення 43019,11 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за укладеним 19.01.2015 між сторонами договором №67310 про розрахунково-касове обслуговування (далі - Договір банківського рахунку). Зокрема, у супереч умовам даного Договору відповідачем безпідставно не було виконано надане позивачем платіжне доручення № 11 від 26.02.2015 про перерахування коштів у сумі 43019,11 грн., що містилися на поточному рахунку останнього, відкритого у відповідача, на рахунок позивача, відкритий у іншому банку. Враховуючи неможливість вільного користування своїми коштами, позивач вирішив зняти їх залишок з рахунку, відкритого у Банку, у зв'язку із чим подав даний позов до суду.

Позивачем 23.04.2015 та 28.04.2015 було подано до суду заяви про зміну предмету позову. Відповідно до заяви від 27.04.2015 (подана та зареєстрована 28.04.2015) позивач просив суд зобов'язати відповідача виконати вищевказане платіжне доручення № 11 від 26.02.2015. Підстави та обґрунтування позову залишились попередніми.

Вказана заява від 27.04.2015 прийнята судом до розгляду, а тому спір вирішується в межах зміненого предмету.

Розгляд справи неодноразово відкладався, у т.ч. і за клопотанням відповідача.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення.

Судом враховано, що відповідачу було відомо про те, що у провадженні Господарського суду м. Києва розглядається дана справа ще з 25.03.2015, а про судове засідання призначене на 13.05.2015 - з 04.05.2015, про що свідчать наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень органом поштового зв'язку (вих. № 01 0 та № 01 0, відповідно).

Про поважні причини неявки в судове засідання представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Судом взято до уваги, що відповідно до пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню спору, а також не встановлено інших обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

19.01.2015 між Товариством (Клієнт) та Банком було укладено Договір банківського рахунку, відповідно до якого Банк відкрив позивачу поточний рахунок №9901 в гривнях та зобов'язувався здійснювати його розрахунково-касове обслуговування.

Пунктом 3.2.1 Договору банківського рахунку передбачено право Товариства самостійно розпоряджатися грошовими коштами на рахунку, окрім випадків обмеження такого права, встановлених чинним законодавством України.

Відповідно до пунктів 3.3.2, 3.3.3 Договору банківського рахунку Банк зобов'язувався вести комплексне розрахунково-касове обслуговування рахунку та виконувати за дорученням Клієнта розрахункові, касові і інші операції, які не суперечать та передбачені для даного виду рахунків чинним законодавством України та банківськими правилами, а також зобов'язувався здійснювати розрахунково-касове обслуговування рахунку у визначений внутрішнім документами Банка робочий час, крім суботи, неділі та святкових і неробочих днів.

Даний Договір банківського рахунку є чинним (пункт 8.1), у встановленому законом порядку недійсним не визнавався. Зворотного матеріали справи не містять.

Також 19.01.2015 між Товариством (Клієнт) та Банком було укладено договір №67310 обслуговування банківського рахунку Системою FC BUSINESS, відповідно до якого Банк підключив Товариство до Системи FC BUSINESS для здійснення останнім дистанційного обслуговування своїх рахунків, відкритих у Банку, а також обміну технологічною та іншою інформацією між Сторонами за допомогою усіх можливих засобів Системи FC BUSINESS, що впроваджені в Банку.

Згідно з пунктом 4.3.2 даного Договору Банк зобов'язаний приймати за допомогою засобів Системи FC BUSINESS електронні документи та виконувати їх за умови дотримання Клієнтом правил оформлення і передачі таких документів, а також процедури їх захисту.

З матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що 20.02.2015 позивач звернувся до Банку із заявою про переведення коштів на інший рахунок, у якій просив здійснити розрахунково-касову операцію, а саме, перевести залишок грошових коштів з рахунку № 9901 на свій інший рахунок.

26.02.2015 Товариством через Систему FC BUSINESS було подано до Банку платіжне доручення №11 від 26.02.2015 про перерахування грошових коштів у сумі 43019,11 грн., що містяться на поточному рахунку № 9901 Товариства на розрахунковий рахунок останнього №3700, відкритий у АТ «УкрСиббанк».

Доказів неправильного оформлення чи неправильної передачі спірного платіжного доручення матеріали справи не містять.

Вказане платіжне доручення було прийнято Банком до виконання, про що свідчить відмітка у правому верхньому куті, однак станом на момент подання позову до суду та розгляду спору по суті переказ за ним проведений відповідачем не був, хоча на рахунку Товариства було достатньо коштів для виконання даного платіжного доручення. Так, згідно з залученої до матеріалів справи банківської виписки по особовому рахунку Товариства №9901, вхідний залишок коштів на цьому рахунку станом на 26.02.2015 становив 43019,11 грн. Відповідно до довідки відповідача вих. № 12-002/298 від 07.04.2015 вказана сума коштів станом на 06.04.2015 продовжувала знаходитись на цьому рахунку.

За приписами частин 1, 2 статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Частиною 1 статті 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Згідно з частиною 3 статті 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до пункту 8.1 статті 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі (пункт 30.1 статті 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Однак, вищевказане платіжне доручення Банком у встановлений строк, усупереч вимогам діючого законодавства України та умовам Договору банківського рахунку, виконане не було.

Вказаним невиконанням було порушене майнове право позивача на вільне володіння та розпорядження належним останньому майном, яким, у розумінні статей 177, 190 ЦК України, є грошові кошти, у т.ч., враховуючи положення пункту 3.1 статті 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», які існують у формі записів на поточному рахунку позивача №9901, відкритому в Банку.

Відповідно до частини 1 статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Судом встановлено, що станом на момент подання до Банку спірного платіжного доручення, у останнього не було достатніх підстав для його не виконання. Зворотного відповідачем не доведено.

Згідно зі статтею 33 ГПК України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі.

Відтак, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір відповідно до положень статті 49 ГПК України покладається на відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м. Київ, вул. Артема, 60, ідентифікаційний код 09807856) виконати платіжне доручення Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕЗВЕНТІС» (04073, м. Київ, пр. Московський, будинок 21, офіс 301, ідентифікаційний код 39543208) №11 від 26.02.2015 про перерахування грошових коштів у сумі 43019,11 грн., що містяться на поточному рахунку №9901 Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕЗВЕНТІС», відкритого у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» (ідентифікаційний код 09807856) на розрахунковий рахунок №3700 Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕЗВЕНТІС» в АТ «УКРСИББАНК», МФО 351005.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м. Київ, вул. Артема, 60, ідентифікаційний код 09807856) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕЗВЕНТІС» (04073, м. Київ, пр. Московський, будинок 21, офіс 301, ідентифікаційний код 39543208) 1827 грн. (одну тисячу вісімсот двадцять сім гривень) судового збору.

Видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.05.2015

СуддяСташків Р.Б.