ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" травня 2015 р.Справа № 916/1088/15-г

За позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю "СИТЕКО";

До відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД"

про стягнення 298 032,68 грн.;

Суддя Літвінов С.В.

Представники:

Від позивача: Недялкова О.О. по довіреності № б/н від 12.01.2015 р.

Від відповідача: -Ткаченко О.М. по довіреності № 1875 від 15.10.2014 р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "СИТЕКО", звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД" про стягнення заборгованості у розмірі 357 965, 52 грн., з яких 259 348,98 грн. основна заборгованість, 98 616, 54 грн.- пеня та судові витрати з оплати судового збору в розмірі 7 159, 30 грн.

Також, в порядку ст.ст. 66, 67 ГПК України позивач просить накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД", що знаходяться у будь яких банківських установах.

Суд відмовляє в задоволенні забезпечення позову з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 67 ГПК України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 16 „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" із змінами та доповненнями, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 16 „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" із змінами та доповненнями, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що заява про забезпечення позову необґрунтована та така, що не відповідає вимогам діючого законодавства.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.03.2015 року порушено провадження у справі № 916/1088/15-г.

15.04.2015 року відповідач надав до господарського суду Одеської області відзив на позовну заяву, згідно якого простить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

13.05.2015 року до суду надійшла заява позивача про зменшення позовних вимог. Відповідно до вказаної заяви позивач просить стягнути з відповідача 298 032,68 грн. з яких: 259 348,98 грн. - сума основного боргу, 36 168,37 грн. - індекс інфляції, 2 515,33 грн. - 3% річних та суму судових витрат.

У судовому засіданні 18.05.2015 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

28.01.2013 році між Товариством з обмеженою відповідальністю "СИТЕКО" (далі по тексту -Підрядник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мегадом - Строй" (далі по тексту - Замовник) було укладено Договір підряду № 280113/АА (далі по тексту - Договір).

Згідно з п. 2.1. Договору, Замовник доручає та сплачує, а Підрядник приймає на себе зобов'язання виконати на умовах договору комплекс робіт з монтажу систем вентиляції, опалення та кондиціювання повітря власними та/або залученими силами на Об'єкті (Виставково-торгівельний центр, що розташований в жилому районі IV - 3 „Дмитрієва" за адресою м. Одеса, вул. Толбухіна, 135.)

Згідно п. 3.1. Договору встановлено, що вартість виконаних Підрядником робіт згідно даного Договору складає 1 360 000,00 грн.

Пунктом 5.6. Договору встановлено, що Замовник зобов'язується здійснювати своєчасну сплату виконаних Підрядником робіт в порядку та в строки, встановлені в. п. 3 та 7 Договору, а також в згідно з відповідними додатками до договору.

Відповідно до п. п. 7 .1, 7.1.1 встановлено, що сплата за Договором здійснюється в наступному порядку: до початку виконання робіт Замовник сплачує Підряднику авансовий платіж в розмірі 860 000,00 грн., протягом 3 банківських днів з моменту підписання Договору, але після підписання комісією в складі обох сторін та третьої (незалежної) сторони трьохстороннього акту приймання виконаних робіт після здачі та прийняття, яких у Підрядника виникає можливість та обов'язок по виконанню робіт, що передбаченні вказаним Договором.

Пунктом 7.1.2 встановлено. що подальша сплата робіт здійснюється на підставі Календарного графіку виконання робіт та надходження платежів (Додаток № 3 до Договору).

Передача виконаних робіт Підрядником та прийняття Замовником оформлюється Актом виконаних робіт, що підписується представниками обох сторін. В разі відмови однієї із сторін від підписання Акту про це вказується в Акті та він підписується іншою стороною. (п. 9.2. договору).

31.12.2013 року представниками Товариства з обмеженою відповідальністю "СИТЕКО" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегадом - Строй" було підписано та скріплено печатками акт приймання виконаних робіт за грудень 2013 року.

08.08.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "СИТЕКО" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мегадом - Строй" було укладено Додаткову угоду №1 до договору підряду № 280113/АА від 28.01.2013 року.

Відповідно до вказаної Додаткової угоди внесено зміни до п. 3.1 Договору та встановлено, що вартість виконаних Підрядником робіт згідно Договору складає 1 484 880,47 грн.

Крім того, вказаною Додатковою угодою доповнено Додаток № 3 до Договору, згідно якого: авансовий платіж в розмірі 860 000,00 грн. Замовник має сплатити протягом 3 днів, Платіж за додаткові роботи № 1 в розмірі 124 880,47 грн. замовник сплачує протягом 160 днів а саме з 15.03.2013 року по 15.08.2013 року, остаточний платіж в розмірі 500 000,00 грн. замовник сплачує в період з 01.09.2013 року по 05.09.2013 року.

Товариством з обмеженою відповідальністю "СИТЕКО" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мегадом - Строй" було підписано Акт звіряння взаємних розрахунків за переод 01.01.2014 року по 30.05.2014 року за договором 280113/АА від 28.01.2013 року, згідно якого станом на 30.05.2014 року заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегадом - Строй" перед позивачем складає 414 348,98 грн.

30.05.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегадом - Строй" (далі - Первісний боржник) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Рей-Україна" (далі по тексту -Новий боржник) та Товариство з обмеженою відповідальністю "СИТЕКО" (далі по тексту -Кредитор) було укладено Договір про переведення боргу.

Цим договором регулюються відносини, пов'язані із заміною зобов'язаної сторони (Первісного боржника) у зобов'язанні, що виникає із Договору підряду № 280113/АА від 28.01.2013 року та Додаткової угоди № 1 до нього від 08.08.2013 року, укладеного між первісним боржником та кредитором. (п. 1 Договору)

Пунктом 2 Договору встановлено, що первісний боржник переводить на нового боржника борг в розмірі 414 348,98 грн., що виник на підставі п. 3.1 Основного договору та п. 1 Додаткової угоди, а новий боржник погоджується виконати зазначене грошове зобов'язання.

30.06.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Рей-Україна" (далі - Первісний боржник) та Товариство з обмеженою відповідальністю " НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД " (далі по тексту -Новий боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СИТЕКО" (далі по тексту -Кредитор) було укладено Договір про переведення боргу.

Цим договором регулюються відносини, пов'язані із заміною зобов'язаної сторони (Первісного боржника) у зобов'язанні, що виникає із Договору про переведення боргу від 30.05.2014 року. (п. 1 Договору)

Пунктом 2 Договору встановлено, що первісний боржник переводить на нового боржника борг в розмірі 414 348,98 грн., що виник на підставі Договору про переведення боргу від 30.05.2014 року, а новий боржник погоджується виконати зазначене грошове зобов'язання в строк до 15.11.2014 року.

Позивач зазначає, що Відповідачем на виконання своїх зобов'язань було перераховано на користь позивача 155 000,00 грн., що підтверджується випискою наданою АТ „Про кредит Банк" по рахунку позивача № 0375.980 за період з 01.09.2014 року по 30.09.2014 року.

Враховуючи невиконання відповідачем взятого на себе за Договором переведення боргу від 30.06.2014 року обов'язку щодо сплати боргу, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 298 032,68 грн. з яких: 259 348,98 грн. - сума основного боргу, 36 168,37 грн. - індекс інфляції, 2 515,33 грн. - 3% річних та суму судових витрат.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов висновків про задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно п.п. 1, 3 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

У відповідності з ч. 1 ст. 844 Цивільного кодексу України, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.

Згідно п.1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно п.1 ст. 857 Цивільного кодексу України, робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а у разі їх відсутності або неповноти -вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме: цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного кодексу України).

Ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Так, судом встановлено наявність виконання позивачем робіт згідно Договору підряду № 280113/АА від 28.01.2013 року та існування заборгованості по оплаті виконаних робіт.

Згідно ст. 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

У відповідності до ст. 521 Цивільного кодексу України форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 513 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Новий боржник у зобов'язанні має право висунути проти вимоги кредитора всі заперечення, що ґрунтуються на відносинах між кредитором і первісним боржником (ст. 521 Цивільного кодексу України)

Враховуючи вищевикладені обставини справи та норми чинного Законодавства, встановлено наявність заборгованості ТОВ „НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "СИТЕКО" за договором переведення боргу від 30.06.2014 року у розмірі 259 348,98 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також, згідно ст. 625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача 3% річних від простроченої суми та індекс інфляції.

Оскільки Відповідачем не належним чином виконані умови Договору переведення боргу від 30.06.2014 року, тому він зобов'язаний сплатити на користь Позивача три проценти річних від простроченої суми, розмір яких складає 2 515,33 грн. та індекс інфляції розмір яких складає 36 168,37 грн.

Отже, згідно розрахунку позивача, сума 3% річних складає 2 515,33 грн. та індекс інфляції складає 36 168,37 грн., які підлягають стягненню.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи відповідачем не було належним чином доведено суду та доказано виконання своїх зобов'язань.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Враховуючи вищезазначені обставини справи та перевіривши правильність наданого позивачем розрахунку сум заявлених до стягнення, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СИТЕКО" до Товариства з обмеженою відповідальністю „НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД" підлягають задоволенню повністю в сумі 298 032,68 грн. з яких: 259 348,98 грн. - сума основного боргу, 36 168,37 грн. - індекс інфляції, 2 515,33 грн. - 3% річних.

Згідно ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 960,65 грн.

Керуючись ст.ст.44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД" (65000, м. Одеса, вул. Толбухіна, 135, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СИТЕКО" (65000, м. Одеса, вул. Балківська, 4а, ) 259 348,98 - основна заборгованість, 2 515,33 грн.- 3% річних, індекс інфляції - 36 168,37 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 960, 65 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 19 травня 2015 р.

Суддя С.В. Літвінов