РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2015Справа №910/8275/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СтілАрм»

До Приватного акціонерного товариства «Енергомонтажвентиляція»

Про стягнення 146 758,51 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Задорожна Д.Ю. - по дов. № 24 від 06.02.2015

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СтілАрм» про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Енергомонтажвентиляція» 146 758,51 грн., з яких: 102 553,77 грн. основного боргу, 6 448,24 грн. пені, 29 361,14 грн. збитків від зміни індексу інфляції, 8 395,36 грн. - 3% річних за неналежне виконання взятих на себе останнім зобов'язань згідно договору № 55/12-С від 27.02.2012.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2015 порушено провадження у справі № 910/8275/15-г та призначено її до розгляду на 23.04.2015.

Відповідачем 21.04.2015 до відділу діловодства суду було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/8275/15-г від 23.04.2015, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача та невиконанням сторонами вимог ухвали про порушення провадження у справі від 06.04.2015, розгляд спарив був відкладений на 14.05.2015.

Позивач в судовому засіданні 14.05.2015 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 14.05.2015 не з'явився, письмовий відзив на позов не подав, вимог ухвали про порушення провадження у справі від 06.04.2015 та ухвали від 23.04.2015 не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адреси, що зазначені в позовній заяві, а саме : м. Київ, вул. І.Франка, 5-б.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 14.05.2015, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

27.02.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СтілАрм» (виконавець) та Приватним акціонерним товариством «Енергомонтажвентиляція» (замовник) було укладено договір № 55/12-С (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору виконавець зобов'язується виконати роботи з монтажу вогнетривких повітроводів із матеріалу PROМАТЕСТ для систем вентиляції, кондиціонування та димовидалення повітря на об'єкті «Будівництво аеровокзалу ДП «Міжнародний аеропорт в м. Львів» та здати виконані роботи з вогнезахисту Державному Департаменту пожежної безпеки МНС України (надати акт затверджений Державним Департаментом пожежної безпеки МНС України), згідно із заявкою замовника, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх на умовах цього договору.

Спір виник в зв'язку з тим, що позивач вважає, що відповідачем в порушення умов договору не було у повному обсязі сплачено вартість виконаних робіт, в зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно з ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 8.3. договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Згідно з п. 2.3. договору загальна вартість цього договору складає 174 416,грн.

Відповідно до п. 5.1. договору приймання - передачі виконаних робіт здійснюється сторонами за відповідним актом приймання - передачі.

Згідно з п. 5.2. договору замовник зобов'язаний протягом 3 (трьох) робочих днів з дня одержання від виконавця акта приймання - передачі виконаних робіт, підписати його, або надати виконавцю обґрунтовану письмову відмову від прийняття робіт. У разі ненадання зауважень у зазначений строк, акт приймання - передачі виконаних робіт вважається погодженим (підписаним) сторонами, роботи вважаються прийнятими Замовником та підлягають оплаті.

Разом з цим, в матеріалах справи наявний акт приймання виконаних будівельних робіт № 55/12 від 28.05.2012, який підписаний та скріплений печатками обох сторін на суму 174 416,50 грн.

Відповідно до п. 2.4. договору замовник сплачує виконавцю аванс у розмірі 95 388,00 грн. протягом 2 (двох) календарних днів з моменту укладення даного договору.

Пунктом 2.5. договору визначено, що остаточний розрахунок за цим договором проводиться замовником не пізніше 5 (п'яти) банківських днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт за цим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 3.2.5. договору замовник зобов'язався здійснювати розрахунки з виконавцем за виконані роботи та поставлене обладнання у строк та в порядку згідно з договором.

Матеріали справи свідчать про порушення відповідачем зобов'язання щодо сплати у визначений строк вартості виконаних робіт у повному обсязі, в зв'язку з чим виникла заборгованість перед позивачем, яка складає 102 553,77 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача вартості виконаних робіт в розмірі 102 553,77 грн.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, в порушення умов договору, у визначені строки оплату за виконані роботи не провів, а отже є таким, що прострочив виконання зобов'язання.

В зв'язку з тим, що відповідач припустився прострочення по сплаті поставленої продукції, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 29 361,14 грн. збитків від зміни індексу інфляції та 8 395,36 грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача 29 361,14 грн. збитків від зміни індексу інфляції та 8 395,36 грн. - 3% річних.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача 6 448,24 грн. пені слід зазначити наступне

Пунктом 1 ст. 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися зокрема неустойкою.

При цьому, відповідно до п. 1 ст. 547 Цивільного кодексу України всі правочини щодо забезпечення виконання зобов'язань боржника перед кредитором повинні здійснюватися виключно у письмовій формі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Так, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

З умов договору вбачається, що сторонами не передбачена відповідальність у вигляді пені в разі порушення умов договору замовником в частині строків проведення оплати за виконані роботи.

Враховуючи те, що неустойка, в даному випадку пеня, є договірною, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми пені в розмірі 6 448,24 грн. безпідставні та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СтілАрм» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 49, ст.ст.82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Енергомонтажвентиляція» (м. Київ, вул. І.Франка, 5-б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СтілАрм» (м. Київ, вул. Ямська, 72, ) 102 553 (сто дві тисячі п'ятсот п'ятдесят три) грн. 77 грн. основного боргу, 29 361 (двадцять дев'ять тисяч триста шістдесят одна) грн. 14 коп. збитків від зміни індексу інфляції, 8 395 (вісім тисяч триста дев'яносто п'ять) грн. 36 коп. - 3% річних, 2 806 (дві тисячі вісімсот шість) грн. 21 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 20.05.2015.

СуддяВ.В. Сівакова