РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2015Справа №910/29233/14-г

За позовомПублічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»
до Житлово-будівельного кооперативу «Локомотив - 6»
простягнення 59140,51 грн

Головуючий суддя Смирнова Ю.М.

Судді: Ковтун С.А.

Отрош І.М.

Представники:

від позивачаІщенко Ю.В. - представник
від відповідачаБойков О.С. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Локомотив - 6» про стягнення 59140,51 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №02544/4-08 від 10.06.2003 на послуги водопостачання та водовідведення, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість за період з 01.12.2011 по 30.06.2014 у розмірі 46580,07 грн. Крім основного боргу, за прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 5506,75 грн, 3% річних у розмірі 2032,12 грн, пеню у розмірі 363,56 грн та штраф у розмірі 4658,01 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2015 за клопотанням сторін продовжено строк вирішення спору у справі № 910/29233/14-г на 15 днів, а в судовому засіданні оголошено перерву до 29.04.2015.

В судове засідання, призначене на 29.04.2015, представник позивача з'явився, позов підтримав в повному обсязі.

Представники відповідача в судове засідання з'явились, проти задоволення позову заперечили. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що нарахування в розрахунку позивача по коду №8-910 та обсяги питної води за цим кодом відповідають актам зняття показників лічильників, що були передбачені договором №02544/4-08 від 10.06.2003, і були погоджені сторонами. Водночас, за твердженням відповідача, по коду № 8-910 позивачем не було враховано всіх здійснених відповідачем проплат, частину з яких безпідставно зараховано по коду 8-50910, за яким позивач обліковує вартість поставленої води для підігріву.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.06.2003 між Відкритим акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» (правонаступником якого є позивач - Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал»; постачальник) та Житлово-будівельним кооперативом «Локомотив - 6» (абонент) укладено договір №02544/4-08 від 10.06.2003 на послуги водопостачання та водовідведення (надалі - Договір).

Відповідно до п.1 Договору постачальник зобов'язується надавати абоненту послуги з постачання питної води та водовідведення, а абонент зобов'язується розраховуватися за вищезазначені послуги згідно умов договору та Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 №65.

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що постачальник: а) забезпечує постачання питної води, якість якої відповідає ДОСТу 2874-82 «Вода питна»; б) приймає каналізаційні стоки, які не перевищують гранично-допустимих концентрацій шкідливих речовин.

За змістом п. 2.2 Договору абонент сплачує вартість наданих послуг за тарифами, встановленими в порядку передбаченому чинним законодавством. У разі зміни тарифів сплата послуг абонентом здійснюється за новими тарифами з часу їх введення в дію без внесення змін до цього договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору кількість води, що подається постачальником та використовується абонентом, визначається за показниками водолічильників, зареєстрованого постачальником. Зняття показників водолічильників здійснюється, як правило, щомісячно представником постачальника.

Згідно п.3.4 договору абонент розраховується за надані послуги у порядку, встановленому органами виконавчої влади у 5-денний термін з дня представлення постачальником платіжних документів до банківської установи абонента.

У відповідності до п. 3.5 Договору У разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг абонент зобов'язаний у 5-ти денний термін з дня представлення постачальником платіжних документів до банківської установи, направити повноважного представника з обґрунтовуючи ми документами для проведення звірки розрахунків та підписання відповідного акту в цей же термін. При невиконанні цієї умови дані постачальника вважаються прийнятими абонентом.

Частиною 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

З матеріалів справи вбачається, що для обліку заборгованості за надані послуги з постачання питної води та водовідведення за Договором, ПАТ «Київводоканал» було присвоєно відповідачу наступні абонентські коди:

- код 8-910 (водопостачання та водовідведення питної води);

- код 8-50910 (постачання води, яка йде на підігрів, та її водовідведення).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем зобов'язання з оплати наданих на підставі Договору послуг. За розрахунком позивача, станом на момент розгляду справи у відповідача існує заборгованість у загальному розмірі 46580,07 грн, з яких 31020,88 грн за питну холодну воду та стоки (за кодом 8-910) та 15559,19 грн за питну воду, що йде на підігрів, та її відведення (за кодом 8-50910).

Стосовно заявленої до стягнення заборгованості у розмірі 10512,28 грн за постачання води, яка йде на підігрів (код 8-50910) за період з 01.12.2011 по 30.06.2014, суд відзначає таке.

Відповідно до п. 3.13 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190 (на підставі якого втратили чинність Правила користування системами комунального водопостачання у містах і селищах України, затверджені наказом Голови Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 №65) суб'єкти господарювання, у яких теплові пункти (котельні) перебувають на балансі, або яким вони передані в управління, повне господарське відання, користування, концесію, здійснюють розрахунки з виробником на основі укладених договорів за весь обсяг питної води, яка відпущена з систем водопостачання і використана на потреби гарячого водопостачання та інші потреби, а також розраховуються за власний обсяг водовідведення.

Обсяг питної води, поданої до теплових пунктів (котелень), фіксується засобами обліку, які встановлені на межі балансової належності.

Обсяг гарячого водопостачання, переданий споживачам виконавцем послуг з постачання гарячої води, ураховується в загальному обсязі стічних вод споживачів і оплачується ним за договором з виробником на підставі показів засобів обліку або в порядку, обумовленому договором.

Отже, відповідно до пункту 3.13 Правил № 190 розрахунок за спожиту питну воду, яка відпущена з систем водопостачання і використана на потреби гарячого водопостачання, повинен проводитися з балансоутримувачем бойлеру.

В матеріалах справи відсутні докази, що на балансі відповідача знаходяться теплові пункти (котельні). Більш того, даний факт сторонами не оспорюється.

За правилами ст. 19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору, а ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Оскільки Договір не регулює відносин постачання питної води для виготовлення гарячої, то вимога позивача до відповідача про оплату послуг з постачання такої води є неправомірною.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 10512,28 грн за воду, обліковану позивачем за кодом 8-50910 (за період з 01.12.2011 по 30.06.2014), як на підігрів для виготовлення гарячої води, задоволенню не підлягають.

Водночас, суд відзначає, що наведені вище положення не стосуються прийняття стічних вод за кодом 8-50910, оскільки обов'язок відповідача по оплаті послуг з прийняття стічних вод, передбачений Договором, не залежить від мети використання води.

З наявних в матеріалах справи документів (в тому числі актів про зняття показань з приладу обліку, розшифровок рахунків абонента) вбачається, що за період з 01.12.2011 по 30.06.2014 позивачем було надано відповідачу послуги з холодного водопостачання та водовідведення (код 8-910) на суму 115357,18 грн (з урахуванням перерахунку на суму -1260,29 грн), а також відведення води (код 8-50910) на суму 24776,91 грн (з урахуванням перерахунку на суму 1502,01 грн), а всього - на суму 140134,09 грн, обов'язок по оплаті яких покладається на відповідача.

Однак, відповідачем своїх зобов'язань з оплати наданих послуг в повному обсязі виконано не було, а сплачено позивачу лише 129588,71 грн.

Факт сплати відповідачем суми у коштів у розмірі 129588,71 грн в рахунок оплати платежів за спірний період визнається обома сторонами, про що свідчить підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками акт звірки розрахунків (а.с. 299 том І).

Таким чином, станом на момент розгляду справи заборгованість відповідача за надані на підставі Договору послуги за заявлений до стягнення період - з 01.12.2011 по 30.06.2014 становить 10545,38 грн.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості не спростовано, доказів її погашення в добровільному порядку не надано.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 10545,38 грн є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

За прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 5506,75 грн, 3% річних у розмірі 2032,12 грн, пеню у розмірі 363,56 грн та штраф у розмірі 4658,01 грн.

Враховуючи, що судом встановлено відсутність підстав для покладення на відповідача обов'язку по оплаті послуг з постачання питної води, яка використовується для підігріву (за кодом 8-50910), правові підстави для нарахування інфляційних втрат, 3% річних, пені та штрафу за невиконання такого зобов'язання відсутні, що свідчить про необхідність відмови в задоволенні вимог позивача в цій частині.

В той же час, матеріалами справи підтверджується, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов'язку по перерахуванню коштів в якості оплати наданих послуг з постачання питної води та прийняття стічних вод за кодом 8-910, прийняття стічних вод за кодом 8-50910 належним чином не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

За змістом ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Відповідно до п. 4.2 Договору за несвоєчасну оплату послуг абонент сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що за безпідставну відмову оплати наданих послуг абонент сплачує штраф у розмірі 10 відсотків від несплаченої суми.

Згідно із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За здійсненим судом перерахунком, в межах визначеного позивачем періоду нарахування та з урахуванням часткових проплат, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 82,31 грн, 3% річних у розмірі 460,07 грн, інфляційні втрати у розмірі 1246,73 грн та штраф у розмірі 1054,54 грн.

Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Локомотив-6» (03146, м.Київ, вулиця Героїв Космосу, будинок 19-А, ідентифікаційний код 23698084) на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (01015, м.Київ, вул.Лейпцизька, будинок 1-А, ідентифікаційний код 03327664) заборгованість у розмірі 10545 (десять тисяч п'ятсот сорок п'ять) грн 38 коп., пеню у розмірі 82 (вісімдесят дві) грн 31 коп., 3% річних у розмірі 460 (чотириста шістдесят) грн 07 коп, інфляційні втрати у розмірі 1246 (одна тисяча двісті сорок шість) грн 73 коп., штраф у розмірі 1054 (одна тисяча п'ятдесят чотири) грн 54 коп. та судовий збір у розмірі 413 (чотириста тринадцять) грн 63 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 12.05.2015

Головуючий суддя Ю.М. Смирнова

Судді: С.А. Ковтун

І.М. Отрош