РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2015Справа №910/4432/15-г

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ

Україна"

до Публічного акціонерного товариства "ХДІ Страхування"

про стягнення 10 422,36 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники:

Від позивача: не з'явились

Від відповідача: Супрун Т.В. по довіреності № 13.01.15 р.

Обставини справи:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва про стягнення з Публічного акціонерного товариства "ХДІ Страхування" 10 422,36 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2015р. порушено провадження у справі № 910/4432/15-г та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 25.03.2015р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.03.2014р., відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 14.04.2015р., у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.04.2015р., відповідно до ст. 69, 77 Господарського процесуального кодексу України, строк вирішення спору продовжено на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 29.04.2015р.

29.04.2015р., через загальний відділ діловодства господарського суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позов, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство "ХДІ Страхування" заперечує проти позову в повному обсязі, виходячи з наступного.

14.05.2013 року Позивачем було направлено на адресу Відповідача заяву про страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 10 422 грн. 36 коп. за вих. № 43/2-13-05/ИР, відносно події, яка мала місце 07.03.2012 року в м. Кривий Ріг, за участю автомобіля «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер АЕ 3717 ВО, під керуванням Зубарєва Олександра Дмитровича, та транспортного засобу «ВАЗ 21101», реєстраційний номер АА 8732 ВІ, під керуванням Ковальчук В'ячеслава Олександровича.

31.01.2011 року між Відповідачем та Зубарєвим Олександром Дмитровичем було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/6229275. Забезпеченим транспортним засобом згідно Договору страхування виступає транспортний засіб «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер АЕ 3717 ВО.

Як вбачається з наданих Позивачем документів, розрахунок суми страхового відшкодування визначався ним на підставі Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № Д29/03/12, відповідно до яких вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «ВАЗ 21101», реєстраційний номер АА 8732 ВІ, становить 8 425 грн. 83 коп.

Коефіцієнт фізичного зносу складників пошкодженого автомобіля «ВАЗ 21101», реєстраційний номер АА 8732 ВІ, становить 0,53.

Проаналізувавши Висновок експертного автотоварознавчого дослідження № Д29/03/123 вбачається, що експертом свідомо взято за розрахунок значно завищену вартість нормогодин щодо пофарбування пошкоджених елементів транспортного засобу «ВАЗ 21101», реєстраційний номер АА 8732 В1/

Відповідно до ч. З ст. 25 Закону України «Про страхування» - страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку.

Таким чином, з метою визначення об'єктивного розміру вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «ВАЗ 21101», реєстраційний номер АА 8732 ВІ, Відповідачем було проведено розрахунок страхового відшкодування та складено ремонтну калькуляцію системи «Audatex» № 5644 від 20.05.2013 року. Відповідно до ремонтної калькуляції системи «Audatex» № 5644 від 20.05.2013 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «ВАЗ 21101», реєстраційний номер АА 8732 ВІ, становить 8 541 грн. 33 коп.

Крім того, договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/6229275 від 31.08.2011 року передбачено франшизу в розмірі 1 000 грн. 00 коп.

Згідно платіжного доручення № 11090 від 13.04.2012 року, Позивач перерахував страхове відшкодування в розмірі 10 422 грн. 36 коп. на рахунок фізичної особи-підприємця Прокопенко С.В. (що не є платником ПДВ). А відтак при розрахунку страхового відшкодування Відповідачем було вирахувано розмір ПДВ в розмірі 616 грн. 26 коп. на складові частини автомобіля, що підлягають заміні.

11.06.2013 року Відповідачем було прийнято рішення про виплату на користь Позивача страхового відшкодування в розмірі 4 965 грн. 35 коп. та складено страховий акт № 343-20/13-54.

12.06.2013 року ПАТ «ХДІ страхування» перерахувало на реквізити Позивача страхове відшкодування в розмірі 4 965 грн. 35 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 8901.

Представник позивача в дане судове засідання не з'явився. Від позивача заяв та клопотань процесуального характеру, на час проведення судових засідань до суду не надходило.

Згідно п. 3.9.2 Постанови № 18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Клопотань від представників сторін щодо здійснення фіксації судового засідання по розгляду даної справи технічними засобами, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судовий процес відображено у протоколі судового засідання.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.07.2011р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (надалі - Позивач) та Приватним акціонерним товариством «» Страхова компанія «Уніка» (надалі - Страхувальник) був укладений Договір страхування наземного транспорту № АМ№ 018499, відповідно до даного договору було застраховано автомобіль «ВАЗ 21101», реєстраційний номерний знак АА 8732 ВІ, рік випуску - 2006, сірого кольору.

07.03.2012 року по вул. Мелешкіна в м. Кривому Розі, сталася дорожньо - транспортна пригода, в якій мало місце зіткнення автомобілів «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер АЕ 3717 ВО під керуванням Зубарєва Олександра Дмитровича та автомобіля ««ВАЗ 21101», реєстраційний номерний знак АА 8732 ВІ під керуванням Ковальчук В.О.

Відповідно до Постанови Жовтневого району м. Кривого Рогу від 11.05.2012р. встановлено вину Зубарєва О.Д., у скоєнні вищевказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України.

З матеріалів справи вбачається, що цивільна-правова відповідальність Зубарєва Олександра Дмитровича, водія транспортного засобу марки Volkswagen Transporter», реєстраційний номер АЕ 3717 ВО, застрахована у Публічного акціонерного товариства «ХДІ Страхування», що підтверджується полісом № АА/6229275 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У відповідності до звіту експертного авто товарознавчого дослідження № Д29/03/12 від 22.03.2012р., складеного фізичною особою-підприємцем Чивчиш О.П., сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 9496/10 від 02.04.2010р., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «ВАЗ 21101», реєстраційний номерний знак АА 8732 ВІ, в результаті його пошкодження при ДТП складає 10 422,36 грн. з ПДВ., а вартість відновлювального ремонту даного транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 8 425,83 грн.

12.04.2012р. позивачем складено страховий акт № UA031/L30/01, відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 10 422.36 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сума страхового відшкодування в розмірі 10 422.36 грн., була перерахована на рахунок страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням: № 11090 від 13.04.2012р.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що виплативши страхове відшкодування за договором майнового страхування в розмірі 10 422,36 грн., до нього перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, враховуючи те, що цивільна відповідальність власника транспортного засобу, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП була застрахована відповідачем.

За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 10 422,36 грн.

Договором (полісом) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/6229275 встановлено ліміт відповідальності Відповідача за шкоду, завдану майну третіх осіб застрахованою особою у сумі 50 000,00 грн., франшиза - 1 000,00 грн.

Згідно ст. 9 Закону України "Про страхування", франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Стаття 979 Цивільного кодексу України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Вимогами ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" в редакції Закону України №2745-111 від 4 жовтня 2001 року страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Аб.1 ст.9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Аб.16 ст.9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно із ст.27 Закону України „Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до Правил добровільного страхування транспортних засобів №19-1 (далі правила), які зареєстровані Міністерством фінансів України за №0602903, а саме п. 7.1.4 Страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку виплатити страхове відшкодування Страхувальнику у порядку та на умовах, що передбачені цими Правилами та договором страхування.

Відповідно до п. 2.2.1 Правил, страховим випадком визнається пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин (у т. ч. фар, дзеркал, стекол) внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з п.п.9.1, 9.26 Правил страхування до складу страхового відшкодування (збитків, що компенсуються страхувальнику) входять витрати на приведення транспортного засобу у порядок та витрати на проведення експертної оцінки пошкоджень застрахованого транспортного засобу.

Відповідно до п. 9.17 Правил страхування страхове відшкодування може здійснюватись шляхом оплати страховиком вартості замінюваних частин, деталей і приладдя на аналогічні пошкодженим (за якістю і вартістю) та відновлюваного ремонту застрахованого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з ст. 29 Закону в зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.7 ЗУ „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", проведення оцінки майна є обов'язковим при визначенні збитків або розміру відшкодування. Згідно ч.1 ст.3 цього ж Закону, оцінкою майна (майнових прав) вважається - процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатами практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. Оцінка майна, що проведена суб'єктом оціночної діяльності-суб'єктом господарювання, вважається незалежною оцінкою майна.

Визначення вартості матеріального регулюється «Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів».

Відповідно до п.9 ч.1 ст.7 ЗУ „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", проведення оцінки майна є обов'язковим при визначенні збитків або розміру відшкодування. Згідно ч.1 ст.3 цього ж Закону, оцінкою майна (майнових прав) вважається - процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатами практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. Оцінка майна, що проведена суб'єктом оціночної діяльності-суб'єктом господарювання, вважається незалежною оцінкою майна.

Визначення вартості матеріального регулюється «Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів».

Відповідно до ст. З Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі - Закон), незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання.

Відповідно до ст. 4 Закону, практична діяльність з оцінки майна може здійснюватися виключно суб'єктами оціночної діяльності, визнаними такими відповідно до статті 5 цього Закону.

Відповідно до ст. 7 Закону, оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України та є обов'язковою у випадках визначення збитків або розміру відшкодування.

Відповідно до ст. 8 Закону, оцінка майна у випадках її обов'язкового проведення, зазначених у ст. 7 цього Закону, виконана суб'єктами, які не є суб'єктами оціночної діяльності, визнається недійсною.

Автотоварознавча експертиза визначає вартість складових, які підлягають заміні, матеріалів, які будуть використані в процесі виконання ремонтних робіт, та вартість самих відновлювальних робіт.

Також, відповідно до ст. З Закону, у випадку проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна.

Ст. 12 Закону визначає перелік вимог до звіту експертного дослідження, складеного суб'єктом оціночної діяльності.

Матеріалами справи підтверджується, що 12.06.2013 року ПАТ «ХДІ страхування» перерахувало на реквізити Позивача страхове відшкодування в розмірі 4 965 грн. 35 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 8901.

З огляду на вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Підсумовуючи все вищевикладене, судом задовольняються позовні вимоги частково, в сумі 2 460,48 грн., виходячи з наступного розрахунку: 8 425,83 грн. - вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу у відповідності до звіту експертного авто товарознавчого дослідження № Д29/03/12 від 22.03.2012р. за вирахуванням 4 965,35 грн. виплаченого відповідачем страхового відшкодування та за вирахуванням франшизи в розмірі 1 000,00 грн. відповідно до полісу АА/6229275.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Сплачена Позивачем сума судового збору відповідно до статті 49 ГПК України покладається на Відповідача пропорційно розміру задоволених вимог; в іншій частині відноситься на Позивача та йому не відшкодовується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ХДІ Страхування" (04053, м. Київ, вул. Артема, 52-А, офіс 147, ) з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем при виконанні рішення на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04053, м. Київ, вул. Артема, 40, ) 2 460 (дві тисячі чотириста шістдесят) грн. 48 коп. - страхового відшкодування та 431 (чотириста тридцять одну) грн. 17 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 12.05.2015р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Трофименко Т.Ю.