УХВАЛА

про повернення позовної заяви

12.05.2015Справа № 910/11970/15

Суддя Маринченко Я.В., розглянувши матеріали позовної заяви Державного підприємства «Житомирський лікеро-горілчаний завод» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Лакшері Кепітал» про стягнення заборгованості,

встановив:

ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод» звернулось до суду з позовом до ТОВ «Компанія Лакшері Кепітал» про повернення сплачених за договором грошових коштів в розмірі 150000 грн. та суми нарахованих штрафних санкцій.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити найменування господарського суду, до якого подається заява.

У вступній частині позовної заяви позивачем зазначено: Господарський суд Київської області, однак позов подано до Господарського суду м. Києва.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Позивачем, в обґрунтування розміру позовних вимог, до позовної заяви долучено розрахунок штрафних санкцій за договором № 277 від 26.08.2014, підписаний представником за дорученням Лисаком Ю.М., жодних документів на підтвердження правомочності якого у матеріалах справи немає.

Крім того, у зазначеному розрахунку наведено розрахунок 3% річних, виходячи з основної суми боргу в розмірі 400000 грн. та дати отримання товару - 04.12.2014, в той час як сума договору на розробку технічного завдання автоматизації виробництва № 277 від 26.08.2014, про який іде мова у позовній заяві, складає 150000 грн., а сам договір за своїм змістом не передбачає отримання позивачем товару.

Також, п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ст. 56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку» № 270 від 05.03.2009, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку, є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Таким чином, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

Пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Згідно з положеннями пп. 3.2.1.2 Порядку пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» № 211 від 12.05.2006, при прийманні листа (бандеролі) з оголошеною цінністю з описом вкладення працівник зв'язку звіряє вкладення з описом (ф. 107), а також перевіряє відповідність місця призначення, найменування адресата та суми оголошеної цінності, зазначених на відправленні та примірнику опису, розписується на ньому і проставляє відбиток календарного штемпеля. Зразок оформлення опису (ф. 107) містить чіткі вказівки: «Виправлення не допускаються».

В той же час, в якості доказу відправлення відповідачеві позовної заяви та доданих до неї документів позивачем надано касовий чек № 935 від 05.05.2015 та опис вкладення в цінний лист від 05.05.2015, без зазначення номеру поштового відправлення.

Крім того, зазначений опис вкладення містить виправлення в графі «докладна адреса, поштовий індекс», а саме, закреслено адресу: вул. Куренівська, б. 14-б м. Київ 04073 та дописано від руки адресу: вул. М.Житомирська, 10 Київ 01001.

Відтак, долучені до матеріалів позовної заяви касовий чек та опис вкладення не можуть бути розцінені в якості належного доказу на підтвердження направлення на адресу відповідача саме позовної заяви та зазначених в ній додатків, оскільки з наданого опису вкладення неможливо встановити на яку адресу відправлено цінний лист та сам факт надсилання цінного листа, опис вкладення до якого надано.

Відповідно до п.п.3, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми. та не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Враховуючи викладене та керуючись п.п. 3, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву Державного підприємства «Житомирський лікеро-горілчаний завод» з доданими до неї документами повернути позивачеві без розгляду.

Суддя Я.В. Маринченко