РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року Справа №906/1730/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Дужич С.П.

судді Мамченко Ю.А. ,

судді Саврій В.А.

при секретарі Ткачу Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився

відповідача: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Інко-Фуд Бердичів" на рішення господарського суду Житомирської області від 19 лютого 2015 року у справі №906/1730/14 (суддя Машевська О.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Антонівський м'ясокомбінат"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інко-Фуд Бердичів"

про стягнення 356009,73 грн.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2015 року рішенням господарського суду Житомирської області було задоволено позов ТОВ "Антонівський м'ясокомбінат" до ТОВ "Інко-Фуд Бердичів" та стягнуто з відповідача на користь позивача 301009,73 грн. - основного боргу та 7121,00 грн. - судового збору.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятим рішенням, в своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального права, оскільки суд не в повній мірі дослідив докази по справі, а саме, що в накладній №10026 від 06 листопада 2014 року немає жодних вказівок на те, що отримання зазначеного в ній товару здійснювалося в рамках Договору поставки №7041 від 04 липня 2014 року. Вважає, що спірна поставка здійснювалася не в рамках дії цього Договору, а тому строк оплати за даний товар, у зв'язку з відсутністю пред'явлення письмової вимоги, не настав.

Позивач у своєму відзиві на апеляційну скаргу вважає дане рішення таким, що прийняте у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, а апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки до вказаної накладної №10026 оформлялись рахунок-фактура №10026 та податкова накладна №10026, в яких вказується, що поставка зазначеної в них продукції відбувається на підставі Договору поставки №7041 від 04 липня 2014 року.

10 квітня 2015 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено її розгляд на 06 травня 2015 року.

Представники сторін у судове засідання не з'явились, хоча і були завчасно повідомлені про час і місце судового розгляду, на що вказують повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень.

Враховуючи вимоги ст.ст. 101, 102 ГПК України про межі та строки перегляду справи в апеляційній інстанції, а також те, що сторони по справі належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності представників сторін.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила що:

04 липня 2014 року, між ТОВ "Антонівський м'ясокомбінат", як постачальником, та ТОВ "Інко-Фуд Бердичів", як покупцем, було укладено Договір поставки №7041, відповідно до умов якого постачальник поставляє та передає у власність покупця м'ясну сировину за цінами, визначеними прайс-листом постачальника, а покупець приймає цю продукцію та оплачує її вартість. (а.с.7-11).

Згідно п.п.2.2.1. Договору, продукція поставляється покупцю партіями на підставі замовлень покупця, які подаються факсом, телефонограммою, листом або електронною поштою.

У видаткових накладних зазначається: найменування, кількість та ціна продукції, що повинна поставлятися. (п.2.2.2. Договору).

Відповідно до 5.1., 5.2. Договору, сторони визначили, що поставка продукції має бути здійснена протягом трьох календарних днів з моменту надіслання замовлення на поставку даної продукції та на підставі видаткових накладних.

Згідно п. 6.4. Договору, оплата вартості поставленої партії продукції повинна бути здійснена покупцем протягом семи календарних днів з моменту отримання продукції на складі покупця.

Пунктами 7.1.1 та 7.2.2. Договору визначено, що обов'язок постачальника поставляти покупцю продукцію, яка відповідає умовам та вимогам цього договору, а покупець в свою чергу зобов'язаний оплачувати продукцію згідно з умовами, визначеними у цьому договорі.

Даний договір набув чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2014 року (п.9.1. Договору).

На виконання умов Договору, ТОВ "Антонівський м'ясокомбінат" поставив ТОВ "Інко-Фуд Бердичів" за накладними:

- №5908 від 10 липня 2014 року на суму 180 292,16 грн.;

- №5982 від 14 липня 2014 року на суму 521847,40 грн.;

- №6229 від 21 липня 2014 року на суму 479586,45 грн.;

- №6456 від 28 липня 2014 року на суму 397525,09 грн.;

- №7610 від 21 вересня 2014 року на суму 40705,57 грн.;

- №7727 від 08 вересня 2014 року на суму 465941,68 грн.;

- №7932 від 15 вересня 2014 року на суму 523559,71 грн.;

- №8342 від 25 вересня 2014 року на суму 55905,23 грн.;

- №8743 від 06 жовтня 2014 року на суму 423280,00 грн.;

- №9137 від 16 жовтня 2014 року на суму 35105,24 грн.;

- №10026 від 06 листопада 2014 року на суму 434132,48 грн.

та видатковими накладними:

- №6634 від 30 липня 2014 року на суму 470214,49 грн.;

- №6481 від 05 серпня 2014 року на суму 448427,73 грн.;

- №6531 від 06 серпня 2014 року на суму 198015,72 грн.;

- №6886 від 10 серпня 2014 року на суму 385486,87 грн.;

- №6933 від 12 серпня 2014 року на суму 410401,93 грн.;

- №7248 від 20 серпня 2014 року на суму 438970,55 грн.;

- №7424 від 27 серпня 2014 року на суму 376406,57 грн.;

- №8025 від 18 вересня 2014 року на суму 377945,75 грн.;

- №9483 від 24 жовтня 2014 року на суму 752215,99 грн.;

- №9740 від 30 жовтня 2014 року на суму 32004,18 грн. м'ясної продукції на загальну суму 7447970,80 грн. (а.с.12-32)

Відповідач свої зобов'язання по оплаті отриманої ним м'ясної продукції виконав частково, сплативши кошти в сумі 7091961,07 грн. (банківські виписки а.с.33-125) чим допустив заборгованість перед позивачем у розмірі 356 009,73 грн.

29 грудня 2015 року, ТОВ "Антонівський м'ясокомбінат" звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом до ТОВ "Інко-Фуд Бердичів" про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на його користь 356 009,73 грн. та судові витрати по справі. (а.с.2-3)

19 лютого 2015 року, ТОВ "Антонівський м'ясокомбінат" подало заяву про зменшення позовних вимог, в якій, у зв'язку з сплатою ТОВ "Інко-Фуд Бердичів" 55,0 тис. грн., просило стягнути з відповідача на його користь 301 009,73 грн. боргу.(а.с.146-154)

19 лютого 2015 року рішенням господарського суду Житомирської області було задоволено позов ТОВ "Антонівський м'ясокомбінат" до ТОВ "Інко-Фуд Бердичів" та стягнуто з відповідача на користь позивача 301009,73 грн. - основного боргу та 7121,00 грн. - судового збору.(а.с.157-158)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

У відповідності до частин 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 липня 2014 року між сторонами було укладено Договір поставки №7041, відповідно до умов якого постачальник зобов'язався поставити та передати у власність покупця м'ясну сировину за цінами, визначеними прайс-листом постачальника, а покупець - прийняти цю продукцію та оплатити її вартість.

Також, встановлено, що на виконання умов цього Договору №7041, позивач, за накладними та видатковими накладними в період з 10 липня по 06 листопада 2014 року поставив і передав відповідачу товар на загальну суму 7447970,80 грн.

Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Проте, відповідач частково виконав взяті на себе зобов'язання по Договору №7041 частково сплативши кошти за поставлений товар в розмірі 7641961,07 грн. (7091961,07 грн. - до звернення позивача з позовом до суду та 55 000,00 грн. - в ході розгляду судом даного спору), чим допустив заборгованість за поставлену йому продукцію на загальну суму 301 009,73 грн.

Даний факт не заперечується відповідачем.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України визначає, як порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав у строк, встановлений договором або законом.

Тому, господарський суд першої інстанції, прийнявши до уваги заяву позивача про зменшення позовних вимог та з'ясувавши, що відповідач заборгував позивачу кошти за поставлений йому товар в розмірі 301 009,73 грн., дійшов вірного висновку про задоволення зменшених позовних вимог ТОВ "Антонівський м'ясокомбінат" та стягнення на користь останнього з ТОВ "Інко-Фуд Бердичів" боргу в сумі 301 009,73 грн.

Посилання відповідача на те, що поставка продукції по накладній №10026 від 06 листопада 2014 року на суму 434132,48 грн. (в якій не має жодних вказівок, що отримання зазначеного в ній товару здійснювалося в рамках Договору поставки №7041 від 04 липня 2014 року) здійснювалася не в рамках Договору поставки №7041 від 04 липня 2014 року, і строк оплати за дану продукцію, у зв'язку з відсутністю на це письмової вимоги позивача, не настав, колегією суддів оцінюються критично і відхиляються як безпідставні, оскільки поставка продукції, зазначеної в цій накладній, відбувалась в період дії даного Договору, згідно п.6.4. якого оплата поставленої партії продукції здійснюється покупцем протягом 7 календарних днів з часу отримання цієї продукції. До даної накладної оформлялись рахунок-фактура №10026 та податкова накладна №10026 в яких вказано, що ця поставка продукції відбувається на підставі Договору поставки №7041 від 04 липня 2014 року. Оплата по зазначеній накладній була частково проведена відповідачем ще до звернення позивача з позовом до суду, як оплата у повному розмірі по інших накладних, що містили аналогічні реквізити.

Крім того, відповідно ст. 692 ЦК України, відповідач повинен був сплатити продавцеві повну ціну переданого товару після його прийняття, а не чекати письмової вимоги позивача.

Інші доводи відповідача, наведені в апеляційній скарзі, спростовуються наведеним вище, матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм ст. 43 ГПК України із всебічним, повним та об'єктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для скасування рішення господарського суду та задоволення вимог апеляційної скарги.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст.ст. 49, 105 ГПК України, у зв'язку з відмовою в її задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Житомирської області від 19 лютого 2015 року у справі №906/1730/14 - залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інко-Фуд Бердичів" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №906/1730/14 повернути господарському суду Житомирської області.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Саврій В.А.