номер провадження справи 10/53/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2015 Справа № 908/1367/15-г

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "ІНГОССТРАХ", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", м. Донецьк

про стягнення 24 736, 84 грн.

Суддя: Алейникова Т.Г.

Представники сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився.

У судовому засіданні було прийнято рішення.

Розглядається позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "ІНГОССТРАХ", м. Київ до Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", м. Донецьк про стягнення заборгованості в сумі 24 736, 84 грн. за договором від 16.09.2013 р. добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.0490126.122.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010р., довідкою автоматичного розподілу справи між суддями від 03.03.2015 р., справу 908/1367/15-г передано на розгляд судді Алейниковій Т.Г.

Ухвалою господарського суду від 04.03.2015 р. порушено провадження у справі № 908/1367/15-г. Справі присвоєно номер провадження № 10/53/15, її розгляд призначено на 01.04.2015 р.

Представник позивача у судове засідання 01.04.2015 р. не з'явився на адресу суду направив клопотання в якому просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та розглядати справу без його присутності. Відповідач у судове засідання 01.04.2015 р. не з'явився, направив письмове клопотання про відкладення розгляду справи. Суд клопотання прийняв.

У відповідності до ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Статтею 77 ГПК України встановлено, що нез'явлення в судове засідання представників сторін, інших учасників судового процесу, є підставою для відкладення розгляду справи в межах строків, встановлених ст. 69 ГПК України.

У зв'язку з неявкою у судове засідання представників сторін, беручи до уваги клопотання відповідача, ненадання відзиву на позовну заяву та для отримання всіх необхідних документів по справі, судом було відкладено розгляд справи на 27.04.2015р. о 09 год. 15 хв.

Представник відповідача у судове засідання 27.04.2015 р. не з'явився, ніяких заяв та клопотань на адресу суду не направив. Відзив від відповідача до суду не надіслано. Про час та місце проведення судового засідання представник відповідача був повідомлений належним чином.

Представник позивача у судове засідання 27.04.2015 р. не з'явився, ніяких клопотань до суду не направив.

Про час та місце проведення судового засідання позивач був повідомлений належним чином.

Статтею 64 ГПК України передбачено, що ухвала про порушення провадження у справі надсилається учасникам спору за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином. Таким чином, відповідач є повідомленим належним чином, про час і місце розгляду справи судом.

Згідно п. 3.6 Роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 р. № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" з наступними змінами та доповненнями, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка сторін не перешкоджала вирішенню спору, у судовому засіданні 27.04.2015 р., розгляд справи був закінчений, судом прийнято рішення.

Справа розглянута в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами та без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Вивчивши матеріали справи та проаналізувавши докази надані позивачем, суд

ВСТАНОВИВ:

16.09.2013 р. між ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» та ТОВ «Екографіка» було укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.0490126.122, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «І.АDА». реєстраційний № АЕ0137Н1.

17.10.2013 р. в місті Дніпропетровськ, трапилася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Сevrolet», реєстраційний № АЕ0178ЕС під керуванням Кладина Сергія Леонідовича та автомобіля «І.АDА», реєстраційний № АЕ0137НІ.

Відповідно до деталізованої довідки ДАІ матеріали справи про адміністративне правопорушення по факту ДТП були направлені для прийняття рішення стосовно громадянина Кладина Сергія Леонідовича в Амур - Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровськ, який в свою чергу визнав останнього винним в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

18.10.2013 р. представник ТОВ «Екографіка» звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» із Заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, яка мала місце 17.10.2013 р. в м. Дніпропетровськ. Оскільки даний випадок є страховим, за Договором добровільного страхування № 046.0490126.122, страховиком вищевказана Заява була прийнята та були здійснені дії по встановленню всіх обставин події, визначенню розміру збитку та виплаті страхового відшкодування.

Так ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» на підставі рахунків № 586, № 4409 і Висновку № 2532 та інших зібраних по справі документів, враховуючи умови Договору добровільного страхування, здійснила виплату страхового відшкодування, у розмірі 24736, 84 грн. Цей факт підтверджується страховим актом № 4094.206.13.01.01 від та платіжними дорученнями № 26177 та 26178.

Розмір страхового відшкодування визначався за мінусом франшизи та робіт, що не відносяться до стахового випадку.

Згідно із ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика (Позивача), який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Оскільки джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, то відповідно до ч.2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Сhevrolet», реєстраційний № АЕ0178ЕС під керуванням Кладина Сергія Леонідовича, на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «УАСК «АСКА» за полісом АВ/4369774.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

П. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» говорить, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Отже, відповідач зобов'язаний відшкодувати на користь позивача заборгованість в розмірі 24736, 84 грн.

Відповідно до п.1 листа Вищого господарського суду України від 14.01.2014 р. N 01-06/15/2014 страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, має право звернутися до суду з вимогою про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, і таке право не пов'язане з попереднім зверненням з аналогічною вимогою до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність.

З огляду на викладене Позивач отримує право вимоги потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування та не зобов'язаний при цьому звертатися безпосередньо до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з попередньою вимогою виплати страхове відшкодування. Відповідно до зазначених вище норм Позивач, може реалізувати своє право шляхом подачі позову до суду.

Отже, позивачем прийнято відповідача як особу, яка зобов'язана у відповідності до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відшкодувати завдані збитки.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України: «Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового оборогу або інших вимог, що звичайно ставляться».

Як помітно із сказаного. Позивач правомірно вимагає від Відповідача відшкодування шкоди в порядку регресу.

Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов'язання виникають з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України «Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться».

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 173 Господарського Кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання: нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Невиконанням своїх грошових зобов'язань Відповідач порушив вищевказані вимоги законодавства.

Згідно п. 4 ст. 538 ЦК України, якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, не дивлячись на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Ст. 218 Господарського кодексу України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ст.ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи та доказів наданих до суду позивачем вбачається, що відповідач в добровільному порядку заборгованість пов'язану зі сплатою страхового відшкодування не сплатив.

Як свідчать надані суду документи, між сторонами склалися господарські відносини, що породили взаємні обов'язки.

У порушення зазначених норм закону, відповідач зобов'язання щодо сплати страхового відшкодування належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості.

Відповідач в судові засідання двічі не з'являвся, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На адресу суду не направив відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини, викладені у справі позивачем були підтверджені належними доказами.

Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши надані докази, суд задовольняє позов Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "ІНГОССТРАХ", м. Київ до Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", м. Донецьк про стягнення заборгованості в сумі 24 736, 84 грн. за договором від 16.09.2013 р. добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.0490126.122.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подасться до суду; ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюється 2 % від ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається повністю на відповідача, внаслідок неправильних дій якого виник спір у суді.

Керуючись ст. 22, 44, 49, 75, 82, 84, ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "ІНГОССТРАХ", м. Київ до Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", м. Донецьк задовольнити.

Стягнути з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ АСКА" (83052, м. Донецьк, проспект Ілліча, 100, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Альфа Страхування» (04073. м. Київ, проспект Московський, 9, ПАТКБ «Правекс-Банк» п/р 9916, МФО 380838, ) - суму страхового відшкодування витрат в порядку регресу в сумі 24 736 (двадцять чотири тисячі сімсот тридцять шість) грн. 84 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Видати наказ.

Суддя Т.Г. Алейникова

Рішення підписане 30.04.2015 р.