ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.05.15р. Справа № 904/2845/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДІМПЕКС", м. Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фабрика "СТИМУЛ", м. Дніпропетровськ

про стягнення 49 013,23 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

Від позивача: Осіпов Р.В., довіреність б/н від 10.03.15р.

Від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОДІМПЕКС" (далі-позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фабрика "СТИМУЛ" (далі-відповідач) про стягнення 20 962,87 грн. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог - а.с. 71-73) з яких: 3840,00 грн. - основного боргу, 203,09 грн. - 3 % річних, 3060,95 грн. - пені, 13 858,83 грн. - інфляційних та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань щодо оплати поставленого товару по договору № 109 від 04.01.2014 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2015 р. по справі № 904/2845/15 порушено провадження та розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 22.04.2015 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2015 р. розгляд справи відкладено на 12.05.2015 р.

Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у судові засідання не з'явився, вимог суду, викладених в ухвалах про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи не виконав, письмовий відзив на позов не надав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2015 р., від 22.04.2015 р. надіслані на адресу відповідача, що зазначена у Спеціальному витязі з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Сєрова, буд. 21, ) на яку насамперед і було направлено кореспонденцію господарського суду. Згідно з довідкою поштової установи поштові відправлення на адресу відповідача повернуті до суду з позначкою: "за закінченням терміну зберігання".

У п. 4 інформаційного листа ВГСУ від 02.06.2006р. № 01-8/1228 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році" зазначається, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат відсутній" і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

За таких обставин, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

Згідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 12.05.2015 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.01.2014 року між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) укладений Договір поставки № 109 (далі - Договір № 109) за умовами п. 1.1. якого постачальник зобов'язується в порядку та терміни встановлені Договором, передати товар у власність покупцю визначеній кількості, відповідної якості та по узгодженій ціні, а покупець прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених в даному Договорі.

Відповідно до п. до п. 1.3. Договору № 109 найменування, асортимент та ціна поставленого товару вказуються в Додатку до даного Договору (Специфікація/Прайс-лист/накладна), які являються його невід'ємною частиною.

Згідно п. 3.1. Договору № 109 покупець після прийняття товару та необхідних документів зобов'язаний провести оплату за товар в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 14 календарних днів з моменту дня поставки товару.

Даний Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноважними представниками сторін і діє до 31 грудня 2014 р. (п. 10.1. Договору № 109).

02.01.2015 р. між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) укладений Договір поставки № 109 (далі - Договір № 02/01-1) за умовами п. 1.1. якого постачальник зобов'язується в порядку та терміни встановлені Договором, передати товар у власність покупцю визначеній кількості, відповідної якості та по узгодженій ціні, а покупець прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених в даному Договорі.

Відповідно до п. до п. 1.3. Договору № 02/01-1 найменування, асортимент та ціна поставленого товару вказуються в Додатку до даного Договору (Специфікація/Прайс-лист/накладна), які являються його невід'ємною частиною.

Згідно п. 3.1. Договору № 02/01-1 покупець після прийняття товару та необхідних документів зобов'язаний провести оплату за товар в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 14 календарних днів з моменту дня поставки товару.

Даний Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноважними представниками сторін і діє до 31 грудня 2015 р. (п. 10.1. Договору № 02/01-1).

На виконання умов Договору № 109 позивач передав відповідачу товар, а відповідач прийняв товар на загальну суму 50 230,00 грн. та на виконання умов Договору № 02/01-1 позивач передав відповідачу товар, а відповідач прийняв товар на суму 21 500,00 грн.

Факт поставки товару відповідачу підтверджується видатковими накладними: № 2799 від 01.12.2014 року на суму в розмірі 1580,00 року; № 2828 від 02.12.2014 року на суму в розмірі 27 200,00 грн.; № 90 від 14.01.2015 року на суму в розмірі 975,00 грн., № 176 від 23.01.2015 року на суму в розмірі 19 500,00 грн.; № 188 від 23.01.2015 року на суму в розмірі 975,00 грн., № 285 від 04.02.2015 року на суму в розмірі 21 500,00 грн., копії яких долучено до матеріалів справи (а.с. 30, 33, 36, 39, 42, 45).

Відповідач свої зобов'язання за Договором виконав частково, внаслідок чого у нього утворився основний борг перед позивачем зі сплати товару на суму 3 840,00 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України (надалі по тексту ГК України), який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 ГК України).

Стаття 193 ГК України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На момент розгляду справи основний борг відповідача складає 3 840,00 грн., докази погашення якого в матеріалах справи відсутні, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Водночас, порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За вимогами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки.

Відповідно до статті 549 названого Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно п. 7.4. Договорів № 109 та № 02/01-1 за несвоєчасну оплату поставленого товару покупець несе відповідальність в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Крім того покупець, який прострочив сплату, зобов'язаний сплатити постачальнику, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

На підставі п. 7.4. Договорів № 109 та № 02/01-1 позивачем відповідачу нараховано 3060,95 грн. - пені та на підставі п. 2 ст. 625 ЦК України відповідачу нараховано 203,09 грн. - 3 % річних, 13 858,83 грн. - інфляційних.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування розміру пені, 3 % річних та інфляційних, суд визнає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 3840,00 грн. - основного боргу, 203,09 грн. - 3 % річних, 3060,95 грн. - пені, 13 858,83 грн. - інфляційних.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору по справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву про зменшення розміру позовних вимог задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фабрика "СТИМУЛ" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Сєрова, 21; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДІМПЕКС" (65009, м. Одеса, площа Десятого квітня, буд. 1; ) 3840,00 грн. (три тисячі вісімсот сорок грн. 00 коп.) - основного боргу, 203,09 грн. (двісті три грн. 09 коп.) - 3 % річних, 3060,95 грн. (три тисячі шістдесят грн. 95 коп.) - пені, 13 858,83 грн. (тринадцять тисяч вісімсот п'ятдесят вісім грн. 83 коп.) - інфляційних, 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) - судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя І.А. Рудовська
Дата підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України "13" травня 2015 р.