ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року Справа № 925/46/15

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси в приміщенні суду справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський Торговий Дім», смт. Катеринопіль Черкаської області

до відповідачів:

товариства з обмеженою відповідальністю "Баштанська птахофабрика", м. Баштанка, Миколаївської області (перший відповідач)

та приватного підприємства «Агропоставка-Сервіс», смт. Катеринопіль Черкаської області (другий відповідач)

про стягнення 96400,87 грн. заборгованості солідарно,

за участю представників сторін:

від позивача: Крупа Р.А. - за довіреністю;

від відповідача (ТОВ): Прудивус М.А. - за довіреністю;

(Агропоставка): участі не брав.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Катеринопільський Торговий Дім" звернулось до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Баштанська птахофабрика" та приватного підприємства "Агропоставка-Сервіс" 96400,87 грн., з яких 69000 грн. основного боргу, 13415,83 грн. інфляційних, 3363,04 грн. - 3% річних, 10622 грн. штрафу та 1928,02 грн. витрат зі сплати судового збору. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Представник першого відповідача вимоги заперечив, просив в позові відмовити. Просить застосувати строк позовної давності до вимоги про стягнення штрафу. Подано письмовий відзив на позов.

Другий відповідач у засідання не з'явився, заперечень на позов не надіслав, про наявність поважних причин неподання відзиву і неявки представника не повідомив.

Відповідно до статей 75, 85 Господарського процесуального кодексу України суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

У відповідності з положеннями Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Позивач та відповідачі у спорі є самостійними юридичними особами та суб'єктами господарювання на ринку надання послуг.

Господарська діяльність позивача та відповідачів врегульовується положеннями Конституції України, нормами Цивільного та Господарського кодексів України, іншими законами та підзаконними нормативними документами.

11.03.2013р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Катеринопільський Торговий Дім" (постачальник, позивач у справі) та товариством з обмеженою відповідальністю "Баштанська птахофабрика" (покупець, перший відповідач у справі) був укладений договір поставки №13/03/1 (а.с. 12-15) (далі - договір).

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін (п. 12.1. договору).

У відповідності до умов укладеного договору постачальник зобов'язується поставити покупцю визначений цим договором товар, а покупець зобов'язується прийняти названий товар та оплатити його (п. 1.1. договору).

Під товаром, що є предметом поставки за цим договором, розуміється: соя врожаю 2012р. (п.1.3. договору).

Розрахунки (оплата товару) за поставлений товар здійснюються покупцем в безготівковій формі в термін до 29.03.2013р. (п. 4.1. договору).

У випадку порушення умов договору сторона несе відповідальність, визначену цим договором та (або) чинним законодавством України (п.9.1. договору).

Порушенням договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору (п. 9.1.1. договору).

На виконання умов договору, позивач здійснив поставку товару відповідачу на загальну суму 119244 грн. (з ПДВ), що підтверджується видатковою накладною №РН-0000025 від 13.03.2013р., довіреністю №бДов-00027 від 13.03.2013р. (а.с. 17-18).

На оплату отриманого товару було виставлено рахунок № СФ-0000028 від 13.03.2013р. (а.с. 16).

Згідно п.4.1. договору розрахунок за поставлений товар повинен бути проведений до 29.03.2013р.

Однак, відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, за поставлений товар не розрахувався.

Пунктом 9.4. договору передбачена відповідальність за прострочення оплати (невчасну оплату, неоплату) - штраф в розмірі 50% вартості поставленого товару.

Отже, станом на 01.04.2013р. у відповідача виникло додаткове зобов'язання по сплаті штрафу в сумі 59622 грн.

Відповідачем було сплачено кошти в сумі 50244 грн. станом на 29.03.2013р., та ще 49000 грн. станом на 11.04.2013р.

У відповідності до положень ст. 534 Цивільного кодексу України позивачем зараховані 49000 грн. наступним чином: в рахунок погашення штрафу, решта 50244 грн. - в рахунок погашення основного боргу.

За твердженням позивача, сума основного боргу становить 69000 грн. та 10622 грн. штрафу (без врахування 3% річних та інфляційних збитків).

20.09.2014р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Катеринопільський Торговий Дім" (кредитор, позивач у справі) та приватним підприємством "Агропоставка-Сервіс" (поручитель, другий відповідач у справі) був укладений договір поруки (далі - договір, а.с. 21).

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту оплати кредитором послуг поручителя (ст.558 ЦК) за цим договором та підписання сторонами і його скріплення печатками сторін (п. 4.1. договору).

У відповідності до умов укладеного договору поручитель поручається перед кредитором за виконання обов'язків ТОВ "Баштанська птахофабрика" за зобов'язанням, передбаченим ст. 2 цього договору, щодо оплати в повному обсязі, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків (п. 1.1. договору).

У разі порушення боржником основного зобов'язання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п. 1.2. договору).

З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з вимогою про сплату боргу №34 від 12.06.2014р., на яку отримано лист-відповідь №202 від 02.07.2014р. про невизнання заборгованості (а.с. 20).

Таким чином, позивач просить суд стягнути солідарно з першого відповідача та другого відповідача 96400,87 грн., з яких 69000 грн. основного боргу, 13415,83 грн. інфляційних, 3363,04 грн. - 3% річних, 10622 грн. штрафу.

Загальні положення поставки врегульовані параграфом 1 глави 30 ГК України.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із частинами 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із зазначеною нормою кореспондується частина 1 статті 193 ГК України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 статті 193 ГК України, статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами статті 629 ЦК України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Суд вважає, що позивач довів своє порушене право належними доказами і вимагає судового захисту - примусового стягнення 69000 грн. основного боргу. Суд не враховує подані відповідачем заперечення та докази часткового розрахунку: платіжні доручення №26 від 04.01.2013р., №90 від 11.01.2013р., №77 від 10.01.2013р., №116 від 18.01.2013р., №3 від 23.01.2013р., 3144 від 24.01.2013р., №165 від 25.01.2013р., №209 від 30.01.2013р., №271 від 07.01.2013р., №318 від 13.02.2013р., №342 від 18.02.2013р., №386 від 21.02.2013р., №15 від 21.02.2013р., №401 від 22.02.2013р., №429 від 26.02.2013р., №477 від 27.02.2013р., №473 від 28.02.2013р., №528 від 07.03.2013р., №604 від 19.03.2013р., оскільки призначення платежу не стосуються предмету спору в даній справі та виходять за межі спору, а решта платіжних доручень вже враховані позивачем при зверненні до суду.

Частиною 1 статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Суд, з'ясувавши обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку інфляційних нарахувань в сумі 13415,83 грн. за відповідні періоди, встановив неправильність її нарахування. Розрахунок перевірено за допомогою калькулятора штрафів апаратного комплексу «Ліга: Закон Еліт».

Однак, суд вважає за можливе задовольнити розмір інфляційних нарахувань в сумі 13415,83 грн., оскільки позивачем заявлена менша сума боргу (інфляційних) до стягнення.

Розрахунок 3% річних позивачем вчинено вірно, відповідає вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи та підлягає стягненню з відповідача у заявленому розмірі 3363,04 грн.

На підставі вищевказаного, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення солідарно з першого відповідача та другого відповідача 85778,87 грн., з яких 69000 грн. основного боргу, 13415,83 грн. інфляційних, 3363,04 грн. - 3% річних обґрунтованими, доведеними наявними в матеріалах справи доказами, а відповідно таким, що підлягають до задоволення.

Відповідачем (ТОВ) заявлено клопотання про застосування строку позовної давності на стягнення штрафу. До відносин стягнення санкцій застосовується скорочений строк позовної давності в один рік - положення ст. 258 ЦК України. Про порушення свого права позивач дізнався 30.03.2013р., а з позовом до суду звернувся 13.01.2015р. Відповідно положень п. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою відмови у позові. Представник позивача погодився з вимогами відповідача.

Солідарне стягнення з відповідачів судового збору чинним законодавством не передбачено, тому судовий збір стягується з кожного з обох відповідачів порівну, пропорційно задоволених вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України з кожного відповідача на користь позивача підлягає стягненню по 913,50 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з відповідачів:

товариства з обмеженою відповідальністю «Баштанська птахофабрика», вул. Заводська, 2, м. Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, , номер рахунку в банку невідомий

та приватного підприємства «Агропоставка-Сервіс», вул. Леніна, 43, смт. Катеринопіль, Черкаська область, , номер рахунку в банку невідомий

на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Катеринопільський Торговий Дім", вул. Петровського, 17, оф. 3, смт. Катеринопіль, Черкаська область, , номер рахунку в банку невідомий

69000 грн. основного боргу, 13415,83 грн. інфляційних, 3363,04 грн. - 3% річних.

Стягнути з відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Баштанська птахофабрика", вул. Заводська, 2, м. Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, , номер рахунку в банку невідомий

на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Катеринопільський Торговий Дім", вул. Петровського, 17, оф. 3, смт. Катеринопіль, Черкаська область, , номер рахунку в банку невідомий

913,50 грн. витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з відповідача: приватного підприємства "Агропоставка-Сервіс", вул. Леніна, 43, смт. Катеринопіль, Черкаська область, , номер рахунку в банку невідомий

на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Катеринопільський Торговий Дім", вул. Петровського, 17, оф. 3, смт. Катеринопіль, Черкаська область, , номер рахунку в банку невідомий

913,50 грн. витрат зі сплати судового збору.

В решті вимог відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 07.05.2015р.

Суддя Скиба Г.М.