ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2015 р. Справа №917/528/15

За позовом публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до комунального підприємства "Теплоенерго"

про стягнення 73081 грн. 97 коп.

Суддя Тимошенко К.В.

Представники в засіданні суду 13.05.2015р.:

від позивача: Мельник В.В.

від відповідача: Грак С.С.

Представники в засіданні суду 14.05.2015р.:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Колода Л.В.

Рішення прийняте після перерви, оголошеної в засіданні суду 13.05.2015р. до 09год. 00хв. 14.05.2015р.

Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 6145грн. 53коп. річних та 66936грн. 44коп. інфляційних.

Відповідач у відзиві заперечує проти задоволення позову посилаючись на скасування рішення та постанови у справі №917/1801/14 (а.с.82).

14.05.2015р. від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому відповідач просить відкласти розгляд справи посилаючись на те, що на адресу відповідача не надійшла копія позовної заяви, у зв'язку з чим відповідач не має можливості давати пояснення з приводу позовних вимог та обґрунтовувати свої заперечення.

Згідно доданого до позову опису вкладень (а.с.6) позивачем відповідачу цінним листом було надіслано копію позовної заяви та додані до неї документи. Відповідач отримання вказаного цінного листа не забезпечив, що підтверджується листом пошти (а.с.92), у зв'язку з чим цінний лист був повернутий за зворотною адресою за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до частини 1 статті 69 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України, господарський суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 69 цього кодексу, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Визначений вказаною нормою ГПК України строк закінчується 16.05.2015р., строк, що залишився, недостатній для відкладення розгляду справи, отже з врахуванням наведених норм ГПК України відкладення розгляду справи неможливе.

Таким чином, клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

Позивач у позові просить стягнути з відповідача 6145грн. 53коп. річних та 66936грн. 44коп. інфляційних.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 28.12.2012р. між публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (позивачем) та комунальним підприємством «Теплоенерго» (відповідачем) був укладений договір №13/3199-БО-24 купівлі-продажу природного газу, за умовами якого позивач передав у січні - квітні, вересні - грудні 2013р. відповідачу природний газ на суму 11419649грн. 66коп. У зв'язку з несвоєчасним здійснення відповідачем оплати по договору позивачем нараховано інфляційні та річні.

Дослідивши надані у справі докази, суд при вирішенні спору виходить з наступного:

Згідно наданої позивачем копії договору купівлі-продажу природного газу №13/3199-БО-24 від 28.12.2012р. (а.с.14-19) продавець (позивач) зобов'язався передати у власність покупцю (відповідачу) у 2013р. природний газ, а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити цей природний газ на умовах договору.

Факт поставки позивачем природного газу відповідачу підтверджується наданими позивачем копіями актів приймання-передачі природного газу від 30.09.2013р., 31.10.2013р., 30.11.2013р., 31.12.2013р. (а.с.22-29), підписаних сторонами та засвідчених печатками обох сторін, і не заперечується відповідачем.

Відповідач за поставлений природний газ в сумі 692320грн. 98коп., на яку позивачем нараховано стягувані за даним позовом річні та інфляційні, розрахувався 27.11.2014р., що підтверджується наданою позивачем копією виписки банку (а.с.65).

Відповідач у відзиві на позов вказує, що позов підлягає відхиленню оскільки постановою Вищого господарського суду України від 08.04.2015р. у справі №917/1801/14 скасовано рішення господарського суду Полтавської області від 20.11.2014р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.02.2015р. на яких ґрунтується позов. Зі змісту позовної заяви та з матеріалів справи вбачається, що позов публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до комунального підприємства "Теплоенерго" ґрунтується на укладеному між сторонами договорі №13/3199-БО-24 від 28.12.2012р., актах приймання-передачі газу і т.п.

Представник відповідача в засіданні суду 14.05.2015р. посилався на те, що 23.10.2014р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України в Полтавській області, Департаментом фінансів Полтавської облдержадміністрації, Департаментом житлово-комунального господарства Полтавської облдержадміністрації, Департаментом фінансів Полтавської обласної державної адміністрації, фінансовим управлінням виконкому Кременчуцької міськради, Управлінням житлово-комунального господарства м.Кременчука, позивачем та відповідачем був укладений договір про організацію взаєморозрахунків (відповідно до пункту 2 статті 16 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік"). На підтвердження цього представником відповідача в засіданні суду надана копія договору №889/30 від 23.10.2014р. про організацію взаєморозрахунків (відповідно до пункту 2 статті 16 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік") (а.с. 109-110) (далі - договір про організацію взаєморозрахунків). Виходячи з копії вказаного договору предметом договору є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до пункту 24 статті 14 та пункту 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014рік" і Порядку та умов надання у 2014році субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014р. №30.

Відповідно до п. 9 договору про організацію взаєморозрахунків комунальне підприємство "Теплоенерго" м.Кременчука перераховує на рахунок публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" кошти в сумі 692320грн. 98коп., у тому числі ПДВ 115386грн. 83коп., для погашення заборгованості за природний газ за 2013рік згідно з договором від 28.12.2012р. №13/3199-БО-24.

Згідно п. 11 договору про організацію взаєморозрахунків, сторони у графі платіжного доручення "призначення платежу" додатково зазначають "пункт 24 статті 14 та пункт 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014рік", а також дату і номер договору.

Крім того, згідно п. 17 вказаного договору сторони засвідчують, що після виконання договору, вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

За цим договором про організацію взаєморозрахунків відповідач перерахував позивачу кошти в сумі 692320грн. 98коп., що підтверджується наданою позивачем копією виписки банку, в якій відповідно до п. 11 договору про взаєморозрахунки зазначено "П.24 Ст14 та п.2 Ст16 ЗУ про ДБУ на 2014р. ПКМУ в 29.01.14р. №30 дог.889/30 в 23.10.14 за газ та тр за 2013р. дог. в 28.12.2012р. 13/3199-БО-24 ПДВ 115386,83 код 31700972 "(а.с.65).

Згідно статті 11128 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 11116 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

При вирішенні даної справи судом врахована практика Верховного Суду України в аналогічних справах, зокрема, постанови Верховного Суду України від 25.03.2015р. у справі №924/1265/13, від 09.09.2014р. у справі №5011-35/1533-2012-19/522-2012, від 09.09.2014р. у справі №5011-1/1043-2012-42/528-2012, від 09.09.2014р. у справі №5011-35/1272-2012-42/527-2012 та від 16.09.2014р. у справі №5011-42/1230-2012-69/542-2012.

Так, у вище вказаних постановах Верховний Суд України зазначив, що умовами договору про організацію взаєморозрахунків передбачалося не тільки надання державою коштів на погашення заборгованості, але також змінювалися строки виконання боржником грошових зобов'язань перед кредитором, які виникли на підставі договору про постачання газу; що договір про організацію взаєморозрахунків не передбачав можливості існування між сторонами інших грошових зобов'язань та підстав для інших грошових вимог та оскільки розрахунок за поставлений природний газ відбувся у порядку та строки, передбачені у договорі про організацію взаєморозрахунків, то строки виконання зобов'язання відповідачем було дотримано, а тому підстав для застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України не було.

Верховний Суд України також зазначив, що для застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України, необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків.

Матеріали даної справи не містять доказів здійснення оплати поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків, натомість, як зазначалось вище, у виписці банку без номера від 28.11.2014р. відповідно до п. 11 договору про організацію взаєморозрахунків зазначено "П.24 ст.14 та п.2 ст.16 ЗУ "Про ДБУ на 14р" ПКМУ від 29.01.14р. №30 дог№570/30 від 02.10.14р. пог. заб. за прир. газ13. зг. дог. від 25.09.13р№13/3980-ТЕ-24,ПДВ-4778983,74грн."(а.с.123).

З врахуванням викладеного позов задоволенню не підлягає.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

1. Відмовити в позові повністю.

Суддя Тимошенко К.В.

Повне рішення складено 15.05.2015р.