ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року Справа № 925/397/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Ковбою І.М.,

за участю представників: позивача: Литвиненко І.М. - за довіреністю, відповідача: Шпак М.О. - за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області справу

за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ПО ГАЗОПОСТАЧАННЮ ТА ГАЗИФІКАЦІЇ "ЧЕРКАСИГАЗ"

до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "СМІЛЯНСЬКИЙ ЕЛЕКТРОМЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД"

про стягнення 83 314,24 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 83 314,24 грн., зокрема 76 743,29 грн. основного боргу за постачання природного газу відповідно до укладеного між сторонами договору на постачання природного газу за регульованим тарифом № 12/10924/п-13 від 25.06.2013, 2 485,37 грн. інфляційних втрат, 3 991,10 грн. пені, 364,48 грн. три проценти річних за прострочення сплати коштів по 02.03.2015.

24.03.2015 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що розрахунок позовних вимог зроблено станом на 02.03.2015, а позовна заява датована 24.02.2015, таким чином завищено розмір пені, що підлягає відшкодуванню на 490,27 грн., розмір 3% річних - на 37,71 грн., що разом складає 527,98 грн.; просив розстрочити на 6 місяців виконання рішення суду та затвердити графік виконання рішення у даній справі у зв'язку із непередбачуваним погіршенням фінансової ситуації підприємства через несвоєчасні бюджетні відшкодування ПДВ та велику заборгованість перед відповідачем інших підприємств.

В судовому засіданні 24 березня 2015 року оголошувалась перерва до 11 год. 00 хв. 24 квітня 2015 року.

24 квітня 2015 року позивач подав суду заяву, в якій повністю заперечив проти розстрочення виконання рішення суду з мотивів необгрунтованості та безпідставності заяви відповідача; просив припинити провадження у справі в частині стягнення 19 100 грн. основного боргу та повністю відшкодувати позивачу понесені витрати на сплату судового збору, оскільки відповідач перерахував вказану суму боргу 17.04.2015, тобто, після подання позовної заяви до суду; збільшив розмір позовних вимог в частині пені, 3 % річних та інфляційних втрат та просить стягнути з відповідача 57 373,29 грн. основного боргу, 10 169,90 грн. договірної пені, 675,62 грн. 3 % річних та 14 956,57 грн. інфляційних втрат.

У судовому засіданні 05.05.2015:

представник позивача підтримала позов із урахуванням заяви від 22.04.2015, просила припинити провадження в частині стягнення 19 100 грн. основного боргу та повністю відшкодувати позивачу витрати на сплату судового збору, заперечила проти розстрочення виконання рішення суду;

представник відповідача просила задовольнити заяву, врахувати вказані в ній обставини та розстрочити сплату заборгованості на 6 місяців.

У судовому засіданні 05.05.2015 оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду відповідно до статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представників у судовому засіданні, суд встановив таке.

Заявою від 24 квітня 2015 року позивач збільшив розмір позовних вимог в частині пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат. Вказана заява відповідає праву позивача, встановленому в статті 22 ГПК України, вона не суперечить чинному законодавству, подана позивачем до прийняття рішення у справі, тому заява позивача про збільшення розміру позовних вимог у вказаній частині вимог приймається судом до розгляду у даній справі.

Із матеріалів справи вбачається, що відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" (Постачальник за договором, позивач у справі) та ПАТ "НВП" Смілянський електромеханічний завод" (Споживач за договором, відповідач у справі), керуючись Законом України "Про засади функціонування ринку природного газу", постановою НКРЕ від 22.09.2011 року № 1580 "Про затвердження Типового договору на постачання природного газу за регульованим тарифом", уклали договір на постачання природного газу за регульованим тарифом № 12/10924/п-13 (далі - Договір), в порядку та на умовах якого Постачальник постачає природний газ (далі - газ) Споживачу в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором (п. 1.1 Договору).

Відповідно до пункту 4.6 Договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється Споживачем на умовах попередньої оплати до 20 (двадцятого) числа місяця, що передує місяцю поставки природного газу в розмірі 100% вартості місячного об'єму природного газу відповідно до додатка 2 до Договору. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим.

В пункті 6.2.2 Договору вказано, що у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 Договору, із Споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

На виконання умов Договору позивачем було надано послуги з постачання природного газу, які прийняті відповідачем згідно акту приймання-передачі природного газу від 31 грудня 2014 року за грудень 2014 року в обсязі 10 362 м. куб. Виходячи із тарифу 7 737,24 грн. за 1000 м. куб., вартість отриманого відповідачем природного газу складає 80 173,29 грн.

Відповідно до пункту 4.6 Договору вартість отриманого природного газу повинна бути оплачена відповідачем не пізніше 5 січня 2015 року.

За доводами позивача відповідач розрахувався за отриманий у грудні газ лише частково і станом на день подання позову борг відповідача складав 76 473,29 грн. У зв'язку із несплатою відповідачем вказаної суми боргу позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення вказаної суми боргу та пені, трьох процентів річних і інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов'язання в період з 06.01.2015 по 02.03.2015.

24.04.2015 позивач подав суду копію платіжного доручення № 2852 від 17.04.2015 на суму 19 100,00 грн. як підтвердження сплати відповідачем частини основного боргу, просив стягнути залишок боргу в сумі 57 373,29 грн., припинити провадження у справі в частині вимоги про стягнення 19100 грн. боргу, збільшив розмір позовних вимог в частині пені до суми 10 169,90 грн., трьох процентів річних до суми 675,62 грн., інфляційних втрат до суми 14 956,57 грн., нарахованих позивачем по 22.04.2015.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд приходить до такого.

Відповідно до припису пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідач перерахував позивачу основний борг за отриманий в грудні 2014 року природний газ в сумі 19 100,00 грн. в процесі розгляду справи, отже, в цій частині позовної вимоги відсутній предмет спору, тому провадження у справі в частині вимоги про стягнення 19 100,00 грн. боргу підлягає припиненню на підставі пункту 1-1 статті 80 ГПК України. З огляду на викладене, судом розглядається позовна вимога про стягнення 57 373,29 грн. основного боргу та про стягнення нарахованих позивачем пені, трьох процентів та інфляційних втрат у збільшених позивачем сумах відповідно до заяви від 22.04.2015, прийнятої судом до розгляду.

Договір на постачання природного газу за регульованим тарифом № 12/10924/п-13 від 25.06.2013 підписаний повноважними представниками сторін, їх підписи скріплені печатками підприємств, він містить всі істотні умови для договорів даного виду і за своєю правовою природою є договором поставки, дійсність Договору сторонами визнається.

Стаття 712 Цивільного кодексу України регулює відносини, що виникають із договору поставки. Так, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України, статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписом частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із матеріалів справи вбачається і відповідачем не спростовано, що позивач поставив відповідачу, а останній отримав за грудень 2014 року природний газ, про що сторони підписали акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2014, вартість якого складає 80 173,29 грн. відповідно до розрахунку позивача, не спростованого та не запереченого відповідачем, залишок боргу за отриманий у грудні 2014 року природний газ складає 57 373,29 грн. Вимога позивача про стягнення з відповідача 57 373,29 грн. боргу підтверджена матеріалами справи, не спростована та не заперечена відповідачем, є законною і обґрунтованою, отже є такою, що підлягає задоволенню.

В статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно статті 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Одним із видів господарських санкцій, які відповідно до статті 217 ГК України можуть застосовуватися у сфері господарювання, є штрафні санкції, що можуть застосовуватися у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня) відповідно до умов договору між сторонами.

В пункті 6.2.2. Договору сторонами передбачено розмір пені за прострочення оплати вартості отриманого природного газу.

Пеня в сумі 10 169,90 грн. нарахована позивачем на прострочену суму та за період, коли фактично існувала така заборгованість, строк нарахування не перевищує 6 місяців. Перевіривши виконаний позивачем розрахунок пені, суд приходить до висновку, що він виконаний вірно, відповідно до умов Договору та вимог чинного законодавства, тому з відповідача підлягає стягненню пеня в заявленій позивачем сумі 10 169 грн. 90 коп.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача 14 956,57 грн. інфляційних та 675,62 грн. три проценти річних підлягають задоволенню у заявлених сумах, відповідно до припису статті 625 ЦК України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок трьох процентів річних та індексу інфляції позивачем виконаний вірно, відповідач його не оспорив та не спростував. З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення 675 грн. 62 коп. три проценти річних та 14 956 грн. 57 коп. інфляційних втрат підлягають задоволенню. Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають до повного задоволення.

Оскільки позов було заявлено позивачем правомірно, вказана у позові сума відповідала дійсності та відповідач сплатив позивачу частково суму боргу після подання позовної заяви до суду і ним не доведено, що спір виник внаслідок неправильних дій позивача, тому на підставі статті 49 ГПК України з відповідача підлягають відшкодуванню позивачу понесені останнім витрати на сплату судового збору в сумі 1 827 грн.

Заява відповідача про розстрочення виконання рішення не підлягає до задоволення, виходячи із такого.

Відповідно до пункту 6 статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Розглянувши заяву відповідача, заслухавши пояснення представника відповідача та думку позивача, суд приходить до висновку, що відповідачем не вказані обставин, що ускладнюють виконання рішення суду чи роблять його неможливим та не довів необхідність розстрочення виконання рішення суду. Наявність дебіторської заборгованості та судових справ не може перешкоджати відповідачу виконувати свої зобов'язання за Договором із позивачем та сплачувати позивачу кошти за фактично отриманий природний газ, тим більше, що відповідач не позбавлений права вживати адекватних та законних заходів до його дебіторів, які порушили свої зобов'язання перед відповідачем та не сплатили кошти в установлені в договорах строки.

З огляду на викладене, керуючись пунктом 1-1 статті 80, статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Припинити провадження у справі в частині вимоги про стягнення 19 100 грн. основного боргу.

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "СМІЛЯНСЬКИЙ ЕЛЕКТРОМЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД" (20705, Черкаська область, м. Сміла, вул. , вул. Ю.Коробейника, буд.1, ідентифікаційний код 30147563) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ПО ГАЗОПОСТАЧАННЮ ТА ГАЗИФІКАЦІЇ "ЧЕРКАСИГАЗ" (18000, м. Черкаси, вул. вул. Громова , буд.142, ідентифікаційний код 03361402) - 57 373 грн. 29 коп. (п'ятдесят сім тисяч триста сімдесят три гривні 29 копійок) основного боргу, 10 169 грн. 90 коп. (десять тисяч сто шістдесят дев'ять гривень 90 копійок) пені, 675 грн. 62 коп. (шістсот сімдесят п'ять гривень 62 копійки) три проценти річних, 14 956 грн. 57 коп. (чотирнадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят шість гривень 57 копійок) інфляційних втрат, 1 827 грн. (тисячу вісімсот двадцять сім гривень) судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 12.05.2015 (перший робочий день після вихідних).

Суддя А.Д. Пащенко