РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2015Справа №910/9452/15
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус"

про відшкодування шкоди в порядку регресу 23 369,80 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники сторін:

Від позивача не з'явився

від відповідача: Шаркаді І.І. (дов. № 0001-ЮРС від 05.01.2015)

В судовому засіданні 13.05.2015, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Обставини справи:

14.04.2015 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (надалі - позивач) до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" (надалі - відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 23 369,80 грн

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що страхувальнику позивача було завдано майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась через порушення правил дорожнього руху водієм, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем за полісом № АС/0775989.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2015 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/9452/15, розгляд справи призначено на 13.05.2015.

05.05.2015 через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

06.05.2015 через канцелярію суду надійшло повідомлення Моторного (транспортного) страхового бюро України про страхове покриття.

07.05.2015 через канцелярію суду від представника позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали про порушення провадження у справі.

В судове засідання, призначене на 13.05.2015, представник позивача не з'явився, однак через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача

В судове засідання, призначене на 13.05.2015, представник відповідача з'явився та надав пояснення по суті справи.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.02.2013 між позивачем (надалі - Страховик) та Теличко О.П. (далі по тексту - Страхувальник) було укладено Договір страхування наземного транспорту № 05/13-Тз/П (належним чином засвідчена копія Договору міститься в матеріалах справи, далі по тексту - Договір добровільного страхування або Договір).

Об'єктом Договору добровільного страхування визначено транспортний засіб "Ніссан", державний реєстраційний номер ВІ 9090 АІ.

19.02.2014 в м. Палтаві відбулося зіткнення автомобіля "Ніссан", державний реєстраційний номер ВІ 9090 АІ, що знаходився під керуванням Теличко А.В. та автомобіля "Ренаульт ", державний реєстраційний номер ВІ 2279 ВК , що знаходився під керуванням Регеди Т.С.

В результаті ДТП автомобіль "Ніссан", державний реєстраційний номер ВІ 9090 АІ, було пошкоджено, що підтверджується довідкою виданою на ім'я Теличко А.В. (копія довідки міститься в справі).

За наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачем було перераховано на користь Страхувальника страхове відшкодування в розмірі 24 746 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3954 від 27.02.2014 (копія розрахункового документу міститься в справі). Вказаний розмір страхового відшкодування підтверджується наявним в матеріалах справи страховим актом № 05/13-Тз/П від 27.02.2014 (належним чином засвідчена копія акту міститься в матеріалах справи).

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

У відповідності до положень частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з постановою Октябрського районного суду міста Полтави від 14.03.2014 у справі № 554/2370/14-п (належним чином засвідчена копія постанови містяться в матеріалах справи), дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм Регедою Тарасом Сергійовичем Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001. Останнього визнано винним у скоєнні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Як свідчать матеріали справи цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу "Ренаульт ", державний реєстраційний номер ВІ 2279 ВК, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах, відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/0775989 (належним чином засвідчена копія полісу містяться в матеріалах справи) застрахована відповідачем.

У відповідності до ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Таким чином, на підставі зазначених вище норм та у зв'язку з укладенням відповідачем полісу страхування цивільно-правової відповідальності № АС/0775989, відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати завдану шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу "Ренаульт ", державний реєстраційний номер ВІ 2279 ВК

У відповідності до вищевказаних норм, ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до позивача перейшло право вимоги, яке Страхувальник мав до відповідача, як страхувальника цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації засобу "Ренаульт ", державний реєстраційний номер ВІ 2279 ВК

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Разом з тим, відповідно до акту № 1457/14 від 15.12.2014 з оцінки транспортного засобу (копія висновку в справі), вартість матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля внаслідок ДТП, становить: 19 127,89 грн.

Водночас, позивачем в підтвердження розміру заподіяного матеріального збитку надано Рахунок-фактуру № АМ-С-001223 від 21.02.2014 на суму 25 528, 00 грн., а також Платіжне доручення № 3954 від 27.02.2014 р. на суму 24 746, 00 грн., в якому у рядку «Призначення платежу».

За змістом ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 р. (із змінами, далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

З огляду на те, що рахунок СТО не містить коефіцієнт фізичного зносу, та з метою виконання ст. 29 Закону від 01.07.2004 відповідач на підставі Акту огляду транспортного засобу (дефектної відомості) від 19.02.2014 , складеного представником позивача п. Яцика О. Л., самостійно здійснив перерахунок заявленої суми страхового відшкодування, за результатами якого складено Акт розрахунку матеріальної шкоди № 1457/14 від 15.12.2014 р., згідно з яким вартість матеріальної шкоди об'єкта розрахунку складає 15939, 91 грн. (без урахування ПДВ) та 19127, 89, 31 грн. (з ПДВ).

При цьому проведення розрахунку збитків самим відповідачем повністю узгоджується із приписами п. 34.4 ст. 34 Закону від 01.07.2004 р., згідно з якою для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники.

Відповідно до п. 7.38 Методики передбачено випадки, коли значення коефіцієнта фізичного зносу дорівнює нулю (в тому числі для КТЗ строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ).

Пошкоджений автомобіль «Ніссан», держномер ВІ 9090 АІ є транспортним засобом 2006 року випуску, а на момент ДТП 19.02.2014 перебував в експлуатації більше 7 років, у зв'язку з чим в даному випадку обов'язковим є застосування коефіцієнта фізичного зносу.

Враховуючи дійсний розмір матеріального збитку для цілей страхового відшкодування - 19127, 89 грн. та 510, 00 грн. франшизи за Полісом страхування № АС/0775989 від 26.04.2013 р., належна до виплати позивачу сума складає 18 617, 89 грн.

Виплата страхового відшкодування проведена відповідачем згідно платіжного доручення № 181 від 22.04.2015 .

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність предмету спору в частині стягнення суми заборгованості в сумі 18 617,89 грн. та необхідність припинення провадження у справі у вказаній частині.

В частині стягнення 4 751,91 грн. суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у вказаній частині.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 49, 75, п. 1-1 ст. 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В частині стягнення основного боргу на суму 18 617,89 грн. провадження у справі №910/9452/15 - припинити.

2. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 18.05.2015

Суддя М.О. Лиськов