УХВАЛА

про повернення позовної заяви

12.05.2015Справа № 910/11778/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С., розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк», м. Київ

до Приватної компанії з обмеженою відповідальністю Антос Агрібізнес Б.В., Королівство Нідерланди, м. Амстердам

третя особа, яка не заявляє на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Луксор-Утр», Полтавська обл., с. Юсківці

про зобов'язання особи, яка завдала шкоди майну, відшкодовувати її в натурі або відшкодовувати завдані збитки у повному обсязі

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк», звернувся 07 травня 2015 року до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № 1875/0/2-15 від 06.05.2015 року, до відповідача, Приватної компанії з обмеженою відповідальністю Антос Агрібізнес Б.В., за участю третьої особи, яка не заявляє на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю «Луксор-Утр», про зобов'язання особи, яка завдала шкоди майну, відшкодовувати її в натурі або відшкодовувати завдані збитки у повному обсязі.

Розглянувши зазначену позовну заяву та додані до неї документи, Господарський суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної суми.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Позивачем заявлено вимоги про відшкодування у повному обсязі збитків, заподіяних діяльністю відповідача, як асоційованого підприємства Антос Агрібізнес Б.В.

В обґрунтування зазначених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором про надання відновлювальної мультивалютної кредитної лінії № 25/13 від 01.11.2013 року, договором застави транспортних засобів (автомобілів) від 01.11.2013 року, договором поруки від 01.11.2013 року. Однак при цьому, всупереч вимогам щодо змісту позовної заяви, передбаченим ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, позивач не надав конкретних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог. А саме: відповідно до наданих до позовної заяви документів неможливо дійти однозначного висновку, які дії відповідача призвели до порушення прав позивача.

Відповідно до абз. 5 п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" підставою для повернення позовної заяви є, зокрема, незазначення доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, відсутність обґрунтованих позовних вимог.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у позовній заяві не зазначено доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, відсутній обґрунтований розрахунок розміру збитків, заявлених до стягнення, що є підставою для повернення позову без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Також, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до вимог якого суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

З аналізу позовної заяви № 1875/0/2-15 від 06.05.2015 року вбачається, що позивач надав разом із позовною заявою довідку про те, що міжнародне поштове відправлення не має містити опису вкладення у зв'язку із відсутністю відповідних вимог чинного законодавства України.

Проте, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

При цьому, п. 4 ч. 1 ст. 65 Господарського процесуального кодексу України надає можливість судді витребувати від сторін лише ті документи, які можуть бути необхідні саме для вирішення спору.

Документи, що підтверджують надсилання відповідачу копії позовної заяви з усіма додатками безпосередньо не пов'язані з розглядом спору та забезпеченням його правильного і своєчасного вирішення.

Як зазначено у ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, суд обмежений у праві самостійного витребування доказів. Тому, суд у разі порушення позивачем ст.57 Господарського процесуального кодексу України не має права скористатися приписами ст.ст.38, 65 Господарського процесуального кодексу України, а навпаки, є зобов'язаним виконати вимоги ст.63 зазначеного Кодексу України.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст.4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

У відповідності до ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як вказувалось вище, у даному випадку таким належним доказом надіслання копії позовної заяви з доданими до неї всіма документами відповідачу є опис вкладення відправленої поштової кореспонденції, засвідчений підписом працівника відділення поштового зв'язку та відбитком календарного штемпеля цього відділення.

З доданих до позовної заяви документів вбачається, що в якості доказу направлення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами позивачем не додано до позовної заяви опис вкладення в поштовий конверт всупереч нормам Господарського процесуального кодексу України, оскільки ч. 1 ст. 56 цього Кодексу встановлено обов'язок позивача, прокурора при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення .

Неподання позивачем опису вкладення у цінний лист позбавляє суд можливості встановити факт направлення відповідачу саме доданих до позовної заяви документів, а не іншої кореспонденції, та є підставою для повернення позовної заяви відповідно до п.6 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню для усунення допущеного порушення, після чого заявник не позбавлений права повторно звернутись з позовною заявою до господарського суду в загальному порядку (ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, якщо господарський спір не вирішується по суті (відкладення розгляду справи, зупинення, припинення провадження у справі, залишення позову без розгляду тощо), господарський суд виносить ухвалу.

Керуючись ст.ст.34, 38, 54, 56, 57, п. 3, 6 ч. 1 ст. 63, ст.ст.65, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали № 1875/0/2-15 від 06.05.2015 року Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» до Приватної компанії з обмеженою відповідальністю Антос Агрібізнес Б.В., за участю третьої особи, яка не заявляє на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю «Луксор-Утр», про зобов'язання особи, яка завдала шкоди майну, відшкодовувати її в натурі або відшкодовувати завдані збитки у повному обсязі з доданими до неї документами повернути заявнику без розгляду.

Роз'яснити Публічному акціонерному товариству «Український інноваційний банк», що повернення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя О.С. Комарова