РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2015№910/4744/15-г

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., при секретарі судового засідання Грабовській А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/4744/15-г

за позовом приватного підприємства "Поліграфічні фарби", м. київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю "Майстер книг", м. Київ,

про стягнення 6 539,93 грн.,

за участю представників:

позивача - Танасійчук Т.Б. (довіреність від 16.02.2015 №б/н);

відповідача - не з'явився.

Приватне підприємство "Поліграфічні фарби" (далі - ПП "Поліграфічні фарби") звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Майстер книг" (далі - ТОВ "Майстер книг"): 15 000 грн. заборгованості за поставлений товар; 177,53 грн. 3% річних та 1 560 грн. втрат від інфляції, а всього 16 737,53 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.03.2015 порушено провадження у справі.

Позивач 03.04.2015 подав суду заяву про уточнення позовних вимог (фактично заяву про зменшення розміру позовних вимог), в якій просить суд стягнути з ТОВ "Майстер книг": 11 000 грн. основного боргу; 184,93 грн. 3% річних; 2 355 грн. втрат від інфляції, а всього 13 539,93 грн. у зв'язку з частковим погашенням відповідачем основної заборгованості у сумі 4 000 грн. (03.03.2015 - 1 000 грн.; 06.03.2015 - 1 000 грн.; 17.03.2015 - 500 грн.; 26.03.2015 - 500 грн.; 27.03.2015 - 1 000 грн.)

Відповідно до частини четвертої статті 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Суд перевірив дотримання позивачем приписів статті 22 ГПК України прийняв вказану заяву до розгляду.

Разом з тим, позивачем подано суду докази часткової оплати відповідачем основного боргу (31.03.2015 - 1 000 грн.), у зв'язку з чим сума основного боргу становить 10 000 грн.

Крім того, 08.05.2015 ПП "Поліграфічні фарби" подано суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути з ТОВ "Майстер книг": 4 000 грн. основного боргу; 184,93 грн. 3% річних; 2 355 грн. втрат від інфляції, а всього 6 539,93 грн. у зв'язку з частковим погашенням відповідачем основної заборгованості у сумі 6 000 грн., а саме: 03.04.2015 - 1 000 грн.; 17.04.2015 - 600 грн.; 20.04.2015 - 400 грн.; 23.04.2015 - 500 грн.; 05.05.2015 - 1 000 грн.; 06.05.2015 - 2 500 грн.

Суд також перевірив дотримання позивачем приписів статті 22 ГПК України та прийняв вказану заяву до розгляду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.04.2015 продовжено строк розгляд спору до 12.05.2015 включно.

У судовому засіданні 12.05.2015 представник позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з урахуванням всіх заяв про зменшення розміру позовних вимог. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

Ухвали господарського суду міста Києва було надіслані відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал та рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в судовому засіданні 12.05.2015 без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами (стаття 75 ГПК України).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

03.10.2014 ПП «Поліграфічні фарби» (продавець) передало ТОВ «Майстер книг» (покупець) товар, а саме: фарбу друкарську для офсетного друку F 760 VISION PLUS.PROCESS YELLOW; Діамант DIA26 жовту фарбу G8500; фарбу друкарську для офсетного друку F 760 VISION PLUS.PROCESS MAGENTA; фарбу друкарську для офсетного друку F 760 VISION PLUS-PROCESS CYAN.

Факт прийняття відповідачем вказаного товару підтверджується такими документами: видатковою накладною від 03.10.2014 №РН-0000344 на суму 15 000 грн. та податковою накладною від 03.10.2014 №7 на суму 15 000 грн.

Вказана видаткова накладна підписана повноважними представниками сторін і скріплена печатками юридичних осіб.

Крім того, позивачем було виставлено відповідачу рахунок-фактуру від 03.10.2014 №СФ-0000342 для оплати отриманого товару на загальну суму 15 000 грн.

Статтями 202, 205 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) закріплено загальне поняття правочину, яким є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з частиною першою статі 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що сторонами укладено усний договір купівлі-продажу.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивач належним чином виконав умови усного договору купівлі-продажу та передав відповідачу товар на загальну суму 15 000 грн.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач умови щодо оплати вартості товару не виконав та грошові кошти у сумі 15 000 грн. позивачу не перерахував.

Позивач звернувся до відповідача із претензією від 23.01.2015 №1/01-14, в якій вимагалося протягом 7 (семи) днів з моменту отримання даної претензії сплатити існуючу заборгованість на загальну суму 15 000 грн. на розрахунковий рахунок ПП «Поліграфічні фарби».

Вказану претензію було отримано директором ТОВ «Майстер книг» 23.01.2015, що підтверджується відміткою на відповідній претензії.

Отже, відповідач відповіді на претензією позивача не надав, грошові кошти протягом 7 (семи) днів у добровільному порядку не перерахував.

Судом встановлено, що відповідач здійснив часткове погашення заборгованості, а саме: 03.03.2015 на суму 1 000 грн.; 06.03.2015 на суму 1 000 грн.; 17.03.2015 на суму 500 грн.; 26.03.2015 на суму 500 грн.; 27.03.2015 на суму 1 000 грн.; 31.03.2015 на суму 1 000 грн.; 03.04.2015 на суму 1 000 грн.; 17.04.2015 на суму 600 грн.; 22.04.2015 на суму 400 грн.; 23.04.2015 на суму 500 грн.; 05.05.2015 на суму 1 000 грн.; 06.05.2015 на суму 2 500 грн., що підтверджується банківськими виписками наявними в матеріалах справи.

У той же час позивачем зменшено суму основного боргу, належного до стягнення з відповідача, до 4 000 грн. шляхом подання необхідної заяви.

Крім суми основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 2 355 грн. втрат від інфляції та 184,93 грн. 3% річних.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних та втрати від інфляції за такі період:

з 04.10.2014 по 24.02.2015 - 3% річних на суму 177,53 грн. та втрати від інфляції на суму 1 560 грн. (за розрахунком суду 2 502,08 грн.);

з 25.02.2015 по 02.03.2015 - 3% річних на суму 7,40 грн. та втрати від інфляції на суму 795 грн. (за розрахунком суду 0,00 грн.).

Перевіривши такі розрахунки, господарський суд вважає, що 3% річних у сумі 184,93 грн. правильні та підлягають задоволенню за розрахунком позивача.

Проте за розрахунком суду загальна сума втрат від інфляції становить 2 502,08 грн., однак такий розрахунок може призвести до виходу суду за межі позовних вимог.

Пунктом 2 частини першої статті 83 ГПК України передбачено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Враховуючи наведене, у зв'язку з тим, що клопотання в порядку, передбаченому вказаним пунктом частини першої статті 83 ГПК України, до позовної заяви не додано та в судовому засіданні представником позивача не подано, у суду відсутні підстави для виходу за межі позовних вимог в частині вимог про стягнення втрат від інфляції, а тому стягненню з відповідача підлягає втрати від інфляції у сумі 2 355 грн. грн. за розрахунком позивача.

За приписами статті 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Майстер Книг» (01030, м. Київ, вул. М. Коцюбинського, 12; ідентифікаційний код 37201663) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь приватного підприємства «Поліграфічні фарби» (юридична адреса: 03148, м. Київ, вул. Картвелішвілі, 5; адреса для листування: 03067, м. Київ, вул. Виборзька, 84; ідентифікаційний код 36702618): 4 000 (чотири тисячі) грн. основного боргу; 2 355 (дві тисячі триста п'ятдесят п'ять) грн. втрат від інфляції; 184 (сто вісімдесят чотири) грн. 93 коп. 3% річних і 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15.05.2015.

Суддя О. Марченко