ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2015 р. Справа №917/589/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕСС-ЛАЙН", вул. Шевченка, 72/13, оф. 4, м. Кременчук, 39605

до Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод", вул. І.Приходька, 141, м. Кременчук, 39621

про стягнення 53 947,21 грн

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: Мілінська О.А. довіреність б/н від 03.02.2015р.

від відповідача: не з'явився

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено дату складання повного рішення у відповідності до вимог ст. 85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості по договорам поставки товару № 0054-СН від 26.01.2012р. та № 22М-13 від 07.06.2013р. у розмірі 53 947,21 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, своїм правом на участь у розгляді справи не скористався, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом від 17.07.97 р., гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, проте не скористався своїми правами, передбаченими ст. 22 ГПК України та виходячи з того, що участь в судовому засіданні є правом, а не обов'язком сторони, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРЕСС-ЛАЙН" (Постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Кременчуцький сталеливарний завод" (Покупець) укладені договори поставки товару №0054-СН від 26.01.2012р. строком дії до 31.12.2012р. та № 22M-13 від 07.06.2013р. строком дії до 31.01.2014р.

Згідно з п. 1.1. вищезазначених договорів позивач зобов'язувався поставити відповідачу товар, а Покупець зобов'язувався прийняти та оплатити поставлений товар.

Як зазначає позивач, під час дії договору № 22М-13 від 07.06.2013 р. та після закінчення строку його дії відповідачу поставлено товару на загальну суму 53 947, 21 грн, що підтверджується копіями рахунків-фактур та накладних, а саме: накладна № 807 від 23.12.2013р. та рахунок-фактура № 820 від 05.12.2013р. на суму 2 160,00 грн; накладна № 822 від 27.12.2013 р. та рахунок-фактура № 803 від 29.11.2013 р.; накладна № 823 від 27.12.2013 р. та рахунок-фактура № 869 від 25.12.2013 р.; накладна № 821 від 27.12.2013р. та рахунок-фактура № 804 від 29.11.2013р.; накладна № 820 від 27.12.2013 р. та рахунок-фактура № 747 від 13.11.2013р.; накладна № 819 від 27.12.2013р. та рахунок-фактура № 748 від 13.11.2013р.; накладна № 818 від 27.12.2013р. та рахунок-фактура № 744 від 13.11.2013р.; накладна № 48 від 30.01.2014р. та рахунок-фактура № 879 від 26.12.2013 р.; накладна № 50 від 30.01.2014 р. та рахунок-фактура № 881 від 26.12.2013 р.; накладна № 49 від 30.01.2014 р. та рахунок-фактура № 880 від 26.12.2013 р.; накладна № 46 від 30.01.2014 р. та рахунок-фактура № 874 від 25.12.2013р.; накладна № 47 від 30.01.2014 р. та рахунок-фактура № 878 від 26.12.2013р.; накладна № 45 від 30.01.2014р. та рахунок-фактура № 871 від 25.12.2013р.; накладна № 44 від 30.01.2014 р. та рахунок-фактура № 802 від 29.11.2013 р.; накладна № 43 від 30.01.2014 р. та рахунок-фактура № 800 від 28.11.2013р.; накладна № 42 від 30.01.2014р. та рахунок-фактура № 746 від 13.11.2013р.; накладна № 97 від 25.02.2014р. та рахунок-фактура № 54 від 30.01.2014 р.; накладна № 91 від 25.02.2014 р. та рахунок-фактура № 55 від 30.01.2014р.; накладна № 92 від 25.02.2014р. та рахунок-фактура № 56 від 30.01.2014р.; накладна № 95 від 25.02.2014р. та рахунку-фактури № 60 від 30.01.2014 р.; накладна № 93 від 25.02.2014р. та рахунок-фактура № 57 від 30.01.2014р.; накладна № 94 від 25.02.2014 р. та рахунок-фактура № 59 від 30.01.2014р.; накладна № 90 від 25.02.2014 р. та рахунок-фактура № 62 від 30.01.2014р.; накладна № 86 від 25.02.2014р. та рахунок-фактура № 53 від 30.01.2014р.; накладна № 96 від 25.02.2014р. та рахунок-фактура № 61 від 30.01.2014р.; накладна № 85 від 25.02.2014р. та рахунок-фактура № 92 від 19.02.2014р.; накладна № 231 від 07.05.2014р. та рахунок-фактура № 97 від 19.02.2014р.; накладна № 233 від 07.05.2014р. та рахунок-фактура № 94 від 19.02.2014р.; накладна № 230 від 07.05.2014р. та рахунок-фактура № 93 від 19.02.2014 р.; накладна № 234 від 07.05.2014р. та рахунок-фактура № 96 від 19.02.2014р.; накладна № 232 від 07.05.2014р. та рахунок-фактура № 95 від 19.02.2014р.

Відповідно до ст. 181 ГК України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Таким чином, поставки товару 27.12.2013р., 30.01.2014р., 25.02.2014р., 07.05.2014 р. здійснювались у порядку ст. 181 ГК України.

Згідно з п. 4.1 договору поставки товару № 22М-13 від 07.06.2013р. розрахунки між сторонами здійснюються на умовах відстрочки платежу, а саме: впродовж 10 (десяти) банківських днів з моменту поставки Товару.

Оплата вартості поставленого Товару проводиться шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

Проте, в порушення умов договору відповідачем не сплачена вартість поставленого товару в сумі 53 947,21 грн.

Зазначену суму боргу позивач просить суд стягнути на свою користь.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як роз'яснено Вищим господарським судом України в інформаційному листі від 17.07.2012р. за № 01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді окремих норм матеріального права", підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України.

Таким чином, оскільки факт поставки Товару відповідачу є доведеним та підтвердженим належними доказами, тому відповідач зобов'язаний оплатити отриманий Товар.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача направлена претензія вих. № 40 від 17.11.2014р. про сплату заборгованості в сумі 59 947,21 грн (копія претензії з доказами їх направлення в матеріалах справи, а.с. 62-63), яка була отримана відповідачем 25.11.2014р.

Проте, як зазначає позивач, претензія залишена без відповіді та задоволення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у даному випадку мало місце порушення договірних зобов'язань з боку відповідача щодо оплати вартості поставленого Товару, і позовні вимоги в частині стягнення боргу в сумі 53 947,21 грн є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-33, 43-44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" (39621 Полтавська область, м. Кременчук, вул. І.Приходька, 141, р/р 4679 а ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 305299, , ІПН 60, № свідоцтва 100327584 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕСС-ЛАЙН" (39605, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Шевченка, 72/13, оф. 4, р/р 44132 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 331401, , ІПН 31) 53947,21 грн боргу, 1827,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 20.05.2015р.

Cуддя Сірош Д.М.