ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"28" квітня 2015 р. Справа № 7/43/5022-565/2012 (15/38-522)
УХВАЛА

про перегляд рішення за нововиявленими обставинами

Господарський суд Тернопільської області

У складі судді Півторака М.Є.

за участю секретаря судового засідання Клим Т.П.

Розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ТзОВ "Агропарк" №28/15 від 16.03. 2015 року про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропарк", смт. Гусятин, вул. Пушкіна, 11 Тернопільської області (факт. адреса: м. Тернопіль,вул. Медова, 3/118)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Арман", смт. Гусятн, вул. Пушкіна, 11 Тернопільської області

За участю представників:

Позивача: Гараніна І.В. - директора, наказ № 1-к від 14.01.2009 року;

Відповідача: Масюри В.К. - директора, паспорт № МС 432653, виданий Чортківським РВ УМВСУ 26.12.1998 року;

Представникам сторін роз'яснено їх процесуальні права та обов'язки відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апартаного комплексу «Докуметообіг господарського суду».

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропарк", смт. Гусятин звернулося до господарського суду з заявою №28/15 від 16.03.2015р. про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі №7/43-5022-565/2012(15/38-522) від 03.12.2012р. та прийняти нове рішення у даній справі, яким визнати Договір б/н від 27.07.2007 року недійсним.

В обґрунтування заявлених вимог ТОВ «Агропарк» зазначає, що при винесенні постанови від 23.05.2013 року по справі №7/43/5022-565/2012(15/38-522) Вищим господарським судом України не взято до уваги встановлений в постанові Львівським апеляційним господарським судом, відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України той факт, що оспорюваний договір від 27.07.2007р. підписано Масюрою В.К., який перебував одночасно на посаді директора ТОВ «Агропарк» та ТОВ «Арман», тобто вказаний правочин укладено з порушенням ч. 3 ст. 238 ЦК України.

Посилається на те, що правочин, який був предметом спору у справі №7/43/5022-565/2012 (15/38-522) не був спрямований на реальне настання передбачених ним правових наслідків, а спричинив збитки ТОВ «Агропарк», оскільки, він був спрямований виключно на реалізацію інтересів лише однієї особи - Масюри В.К., що на той час існувало, але було доведено у справі №921/1008/13-г/9.

ТОВ «Агропарк» вказує на рішення у справі №921/1008/13-г/9 , за позовом ТОВ «Агропарк» про стягнення з Масюри В.К. 200 000,00 грн. на користь ТОВ «Агропарк», яке залишене в силі постановами Львівського апеляційного господарського суду від 20.10.2014р. та Вищого господарського суду України від 15.12.2014р., і яким доведено, що ніяких договірних чи інших законних правовідносин між ТОВ «Агропарк» і СПД Маюсрою В.К., які б слугували підставою набуття останнім оспорюваної суми коштів, отриманої «в позику» від ТОВ «Арман» - не існувало та не існує, чого також не було відомо ТОВ «Агропарк» під час розгляду справи №7/43/5022-565/2012(15/38-522), що на той час не дало можливості довести зловмисної домовленості між представниками сторін.

Посилається на приписи статей 112,113 ГПК України, статті 215,232 ЦК України, постанову Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними "Постанову Пленуму Вищого господарського суду України № 17 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 19 березня 2015 року прийнято заяву №28/15 від 16.03.2015 року ТОВ «Агропарк», смт. Гусятин про перегляд рішення від 03 грудня 2012 року за нововиявленими обставинами по справі №7/43/5022-565/2012(15/38-522); призначено судове засідання по розгляду заяви про перегляд рішення суду о 11 год. 45 хвилин 03 квітня 2015 року.

Ухвала про призначення судового засідання була направлена сторонам по справі рекомендованою кореспонденцією за адресами, вказаними у заяві.

Представники сторін у судове засідання 03.04.2015 року прибули та надали суду пояснення щодо заявлених вимог: представник ТзОВ "Агропарк" підтримав заявлені вимоги повністю; представник ТОВ «Арман», смт. Гусятин, заперечує заявлені вимоги, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

В порядку ст. 77 ГПК України в судовому засіданні оголошено перерву до 14 год. 45 хв. 21 квітня 2015 року, 15 год. 30 хвилин 28 квітня 2015 року.

15 квітня 2015 року до господарського суду Тернопільської області поступило клопотання ТОВ «Агропарк» за №36/15 від 14.04.2015р. в якій просить прийняти у справу №7/43/5022-565/2012(15/38-522) лист Управління ДВС Головного управління юстиції в Івано-Франківській області №04-17/1755 від 06.04.2015р. як належний доказ підстав перегляду рішення господарського суду Тернопільської області від 03.12.2012р. у справі №7/43/5022-565/2012(15/38-522) за нововияленими обставинами та необхідності прийняття судом у даній справі нового рішення - про задоволення позову ТОВ "Агропарк" до ТОВ "Арман" і визнання Договору б/н від 27.07.2007р. недійсним.

Згідно клопотання представників сторін ухвалою господарського суду від 21 квітня 2015 року розгляд заяви було продовжено на 15 днів у відповідності до приписів частини третьої статті 69 ГПК України.

21 квітня 2015 року ТзОВ "Арман", м. Чортків надало суду письмові заперечення на заяву про перегляд справи за нововиявленими обставинами (вх. № 10591), у якому вважає, що подану ТзОВ "Агропарк" заяву слід відхилити, як безпідставно заявлену.

Вказує, що обставини, які встановлені у рішенні № 921/1008/13-г/9, не мають значення для справи № 7/43/5022-565/2012(15/38-522), а правова позиція суду щодо порядку застосування законодавства, чи оцінка доказів у справі № 921/1008/13-г/9 не може розглядатися як нововиявлені обставини; у справі № 921/1008/13-г/9 сторонами виступали ТОВ "Агропарк" і ФОП Масюра В.К. і предметом спору було стягнення коштів , отриманих без встановлених законодавством підстав, в той час у даній справі сторонами виступають ТОВ "Агропарк" і ТОВ "Арман", а предметом спору було стягнення боргу за договором позики.

Також наголошує, що рішення у справі № 921/1008/13-г/9 набрало законної сили 20.10.2014 року, а ТОВ "Агропарк" звернулося із заявою про перегляд рішення за ново виявленими обставинами лише у березні 2015 року, тобто за збігом строку, передбаченого статтею 113 ГПК України.

21 квітня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропарк" подало до суду клопотання № 38/15 (вх. № 10588) та просить прийняти постанову Тернопільського міськрайонного суду від 09.04.2015 року по справі № 607/1728/15-к як належний доказ умисного порушення Масюрою В.К. вимог ч. 2 статті 238 ЦК України та необхідності прийняття у справі № 7/43/5022-565/2012(15/38-522) нового рішення - про задоволення позову ТОВ "Агропарк" до ТОВ "Арман" і визнання Договору б/н від 27.07.2007 року недійсним.

Розглянувши матеріали заяв, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне:

29 березня 2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропарк" смт. Гусятин звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовом до ТзОВ "Арман", смт. Гусятин про визнання недійсним (фіктивним) договору, укладеного 27.07.2007 року між ТОВ "Агропарк" та ТОВ "Арман".

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 03 грудня 2012 року у справі №7/43/ 5022-565(15/38-522) за позовом ТОВ «Агропарк», смт. Гусятин до ТОВ «Арман», смт. Гусятин про визнання Договору від 27.07.2007р. фіктивним - відмовлено.

Львівським апеляційним господарським судом у даній справі винесено постанову від 06.03.2012р., якою скасовано вищевказане рішення господарського суду Тернопільської області від 03.12.2012р. та прийнято нове рішення - про задоволення позову ТОВ «Агропарк» до ТОВ «Арман» і визнано цей Договір недійсним.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.05.2013р. скасовано постанову Львівського апеляційного господарського суду від 06.03.2013р. та залишено в силі рішення господарського суду Тернопільської області від 03.12.2012р. у справі №7/43/5022-565(15/38-522).

Підставами для перегляду рішення у справі № 7/43/5022-565/2012(15/38-522) Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропарк" вважає висновки, викладені в постанові Львівського апеляційного господарського суду від 23.05.2013 року у даній справі та висновки, зроблені у рішенні господарського суду Тернопільської області від 01.07.2014 року у справі № 921/1008/13-г/9 за позовом ТОВ "Агропарк" про стягнення з Мисюри Віктора Кузьмича 200 000,00 (двісті тисяч) гривень.

Так, відповідно до ст. 112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Статтею 112 ГПК визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

Відповідно до абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року № 17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

Згідно з абз. 1 п. 2 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року № 17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12. 2011 року № 17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Згідно з абз.3 п. 2 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року № 17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Відповідно до абз. 4 п. 2 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року № 17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Згідно з абз. 1 п. 3 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року № 17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами розділу XIII ГПК.

Відповідно до п. 8.6. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року № 17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов'язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

ТзОВ "Агропарк" у поданій до суду заяві №28/15 від 26.03.2015р. вважає ,що Вищим господарським судом України не було взято до уваги встановлений відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, судом апеляційної інстанції той факт що оспорюваний Договір від 27.07.2007р. підписано Масюрою В.К., який перебував одночасно на посаді директора ТОВ «Агропарк» та ТОВ «Арман», тобто що вказаний правочин укладено з порушенням ч. 3 ст. 238 Цивільного кодексу України.

Вважає, що оскаржуваний у справі правочин за своєю природою є договором позики грошових коштів на підставі якого, та відповідно до вимог статті 1046 ЦК України, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, тобто суму позики, якщо така реально надавалася,- чого насправді не було і, що доведено у справі № 921/1008/13-г/9.

Посилання заявника на висновки, викладені в постанові Львівського апеляційного господарського суду від 06.03.2013 року, яка скасована Вищим господарським судом України, не можуть братися до уваги судом першої інстанції, оскільки, протирічать приписам частини другої статті 35 ГПК України.

У мотивувальній частині постанови від 22 травня 2013 року у справі № 7/43/5022-565/2012(15/38-522 ) Вищий господарський суд України вказав, що рішення господарського суду Тернопільської області від 03.12.2012 року у даній справі є законним та обґрунтованим, а тому його залишено в силі.

Зокрема, у постанові від 23.05.2013 року Вищий господарський суд України вказав, що однією зі сторін було вчинено фактичні дії, спрямовані на виконання спірного договору, яка співпадає з їх волевиявленням. Тобто, учасники правочину дійсно мали намір створити правові наслідки на момент його вчинення. У зв'язку з чим такий договір не може розцінюватися як фіктивний у розумінні статті 234 ЦК України.

Заявник вказує, що в ході розгляду справи№921/1008/13-г/9 суди всіх інстанцій прийшли до єдиного висновку, що відповідач (Масюра В.К,) безпідставно набув грошові кошти в сумі 200 000,00 грн., отримані в "позику" від ТОВ "Арман" згідно Договору б/н від 27.07.2007р. та перераховані позивачем ТОВ "Агропарк".

Матеріалами справи підтверджується, що в провадженні господарського суду розглядалася справа №921/1008/13-г/9 за ТОВ "Агропарк" до СПД Масюри В.К. про стягнення 200 000,00 грн., в процесі розгляду якої встановлено та не спростовано відповідачем факту безпідставно набутих грошових коштів ТОВ "Арман" перерахованих на підставі платіжного доручення №105 від 27.02.2008р. та отриманих по грошовому чеку №ЛБ5071553 від 27.03.2008р. у розмірі 5 000,00 грн. та на підставі платіжного доручення №106 від 01.04.2008рю та грошовому чеку №ЛБ5071554 від 01.04.2008р. у розмірі 150 000,00 грн., усього на суму 200 000,00 грн., які підлягають поверненню відповідачем позивачу як безпідставно набуті.

Сторонами у вказаній справі № 921/1008/13-г/9 були Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропарк" та суб'єкт підприємницької діяльності Масюра Віктор Кузьмич.

Рішенням господарського суду Тернопільської області у справі №921/1008/13-г/9 від 24.06.2014р. позов задоволено; стягнуто з ФОП Масюри В.К., смт. Гусятин на користь ТОВ "Агропарк", смт. Гусятин 200 000,00 грн. безпідставно набутих коштів та 4 000,00 грн. судового збору.

При винесенні рішення суд посилався на приписи статей 1212,1213 ЦК України, згідно яких особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілої) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Суд вказав на здійснення ТзОВ "Агропарк" двох платежів, датованих 27.03.2008 року та 01.04.2008 року відповідно на суму 50 000 грн. та 150 000 грн., одержувачем яких був Масюра В.К.

Також при розгляді справи суд констатував , що сторонами не було надано жодних доказів, які б підтверджували наявність договірних відносин між ТОВ "Агропарк" та СПД Масюрою В.К. на оспорювану суму (200 000.00 грн.) і які б вказували, що вказані кошти у сумі 200 000.00 грн. отримано відповідачем на підставі договірних чи інших законних відносин і що вони є підставно набутими відповідачем.

Отже, рішенням від 24 червня 2014 року у справі № 921/1008/13-г/9 господарський суд підтвердив, що СПД ФО Масюра В.К. безпідставно отримав від ТОВ "Агропарк" грошові кошти в загальній сумі 200 000 грн. і між вказаними сторонами (ТОВ "Агропарк" і СПД Масюрою В.К.) були відсутні договірні відносини на оспорювану суму.

20 жовтня 2014 року постановою Львівського апеляційного господарського суду рішення господарського суду Тернопільської області від 24.06.2014р. у справі №921/1008/13-г/9 залишено без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 15 грудня 2014 року касаційну скаргу Масюри В.К. залишено без задоволення, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 20.10.2014р. у справі №921/1008/13-г/9 - без змін.

У прийнятому 24 червня 2014 року у справі № 921/1008/13-г/9 рішенні про стягнення з СПД ФО Масюри В.К. коштів в сумі 200 000 грн. господарським судом не було встановлено нових обставин, які б впливали на правову оцінку укладеного договору 27.07.2007 року між ТОВ "Агропарк" смт Гусятин та ТОВ "Арман", смт Гусятин.

03 квітня 2015 року ТОВ "Агропарк" було подано клопотання №33/15 від 03.04.2015р. (про приєднання доказів) до заяви про перегляд за ново виявленими обставинами, зокрема: вирок Тернопільського міськрайнного суду від 29.12.2014р., який набрав законної сили по обвинуваченню Масюри В.К. за ч. 2 ст. 222 і ч. 2 ст. 399 КК України, та звертає увагу на те, що судом повністю доведено факти порушення Масюрою В.К. вимог ст. 13, ч. 2 ст. 92, ч. 1-3,5,6 ст. 203, ч. 3 ст. 238 ЦК України під час укладення ним, як директором ТОВ "Агропарк", правочинів у 2007році - що безпосередньо стосується і оспорюваного у справі №7/43/5022-565/2012(15/38-522) Договору б/н від 27.07.2007р.

Зокрема, у Вироку Тернопільського міськрайонного суду від 29 грудня 2014 року вказується, що підсудний Масюра В.К. підписав та подав ВАТ КБ "Хрещатик" для отримання кредиту звіт про фінансові результати ТОВ "Агропарк" станом на 01 серпня 2007 року форма №2 та баланс того ж товариства станом на 01 серпня 2007 року форми №1, в яких внесена завідомо неправдива інформація про обсяги активів та пасивів балансу ТОВ "Агропарк", величини його чистого прибутку. А тому суд прийшов до висновку про доведеність вини підсудного Масюри В.К. та кваліфікував його дії за ч. 2 статті 222 КК України, як надання службовою особою суб'єкта господарської діяльності завідомо неправдивої інформації банку з метою одержання кредиту, що завдало великої матеріальної шкоди та за ч. 2 статті 366 КК України, як службове підроблення, тобто складання і видача службовою особою завідомо неправдивих документів, що спричинило тяжкі наслідки.

Отже, Вирок Тернопільського міськрайонного суду від 29 грудня 2014 року у справі № 1915/11246/12 підтверджує вину Масюри В.К. у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 статті 222, ч. 2 статті 366 КК України та призначив йому покарання, однак, не містить фактів, які б впливали на правову оцінку, укладеного договору 27.07.2007 року між ТОВ "Агропарк" смт Гусятин та ТОВ "Арман", смт Гусятин.

Не міститься також нових обставин щодо договору від 27.07.2007 року, що укладений між ТОВ "Агропарк" та ТОВ "Арман" у Постанові Тернопільського міськрайонного суду у справі № 607/1728/15-к.

Статтею 114 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що рішення і ухвали, що набрали законної сили і прийняті судом першої інстанції, переглядаються господарським судом, який прийняв ці судові рішення.

За результатами перегляду судового рішення приймається: ухвала - у разі зміни чи скасування ухвали або залишення рішення, ухвали, постанови без змін.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд вважає, надані заявником документи не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

При таких обставинах суд вважає, що докази надані ТзОВ "Агропарк" не являються нововиявленими обставинами, а тому прийшов до висновку, що рішення суду від 03 грудня 2012 року по даній справі слід залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 86, 112-114 Господарського процесуального кодексу України господарський суд,-

У Х В А Л И В:

1.Заяву № 25/18 від 16.03.2015 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропарк" вул. Пушкіна,11 смт. Гусятин Тернопільської області (м. Тернопіль вул. Медова,3/118 ) про перегляд рішення від 03 грудня 2012 року за нововиявленими обставинами по справі № 7/43/5022-565/ 2012(15/38-522) - відхилити.

2.Рішення господарського суду Тернопільської області від 03.12.2012 року по справі №7/43/5022-565/2012( 15/38-522 ) - залишити без змін.

3. Повний текст ухвали складено 05 травня 2015 року.

Суддя М.Є. Півторак