ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2015 р.Справа № 916/4708/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Мишкіної М.А.,

суддів Будішевської Л.О., Філінюка І.Г.

(склад судової колегії змінений розпорядженням в.о. голови суду №119 від 19.03.2015р.)

при секретарі судового засідання Шитря О.М.

за участю представників сторін:

від СПАТ «Україна» - Прутян М.Ю. - за довіреністю;

від ПАТ «Одеський олійножировий комбінат» - Козлов М.С. - за довіреністю;

від ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» - Феоктістов Л.В. - за довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сільськогосподарського публічного акціонерного товариства «Україна»

на рішення господарського суду Одеської області від 02 лютого 2015 року

по справі №916/4708/14

за позовом Сільськогосподарського публічного акціонерного товариства «Україна»

до Публічного акціонерного товариства «Одеський олійножировий комбінат»

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеський олійноекстракційний завод»

про визнання недійсними рішень та стягнення коштів в розмірі 6633,01грн.

Сторони та третя особа належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

У судових засіданнях 20.03.2015р. та 16.04.2015р. оголошувались перерви згідно ст.77 ГПК України.

В судовому засіданні 14.05.2015 р. згідно ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

У листопаді 2014р. Сільськогосподарське публічне акціонерне товариство «Україна» (надалі - позивач, СПАТ «Україна») звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Одеський олійножировий комбінат» (надалі - відповідач, ПАТ «Одеський олійножировий комбінат»), в якому просив суд:

- визнати недійсними рішення правління ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» від 13.01.2003р. та рішення наглядової ради ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» від 14.01.2003р. про прийняття участі у створенні ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод»;

- визнати недійсними рішення правління ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» від 27.03.2003 року про укладення та рішення наглядової ради ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» від 27.03.2003р. про затвердження договору купівлі-продажу майна у складі будівель, споруд, приміщень, обладнання, машин, транспортних засобів, інструментів та інвентарю (згідно додатків №№ 1,2), які забезпечують виробництво шроту та олії сонячної нерафінованої, розташованих за адресою: Україна, м.Одеса, вул.Мечнікова, 132 з ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» за договірною ціною 21338000,00грн.;

- визнати недійсним рішення загальних зборів акціонерів ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» від 16.05.2003р. про затвердження договору № 172купівлі-продажу будівель, споруд, приміщень, обладнання, машин, транспортних засобів, інструментів, приладдя та інвентарю, який укладено між ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» та ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод»;

- визнати недійсними рішення правління ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» від 07.04.2003р. та рішення наглядової ради ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» від 08.04.2003р. про збільшення долі ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» у статутному фонді ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» шляхом передачі земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 6,8445га, розташованої за адресою: м.Одеса, вул. Мечнікова, 132, вартістю 1450984грн.;

- визнати недійсним рішення голови правління ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» від 18.04.2003р. про внесення до статутного фонду ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» додаткового вкладу у вигляді грошових коштів в розмірі 17657195грн.;

- стягнути з ПАТ «Одеський олійножировий комбінат» на його користь 6633,01грн.

В обґрунтування позовних вимог СПАТ «Україна» посилається на те, що в 2013р. йому стало відомо про участь відповідача у створенні ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» - цими діями були порушенні майнові права позивача як акціонера - прийняття органами управління відповідачем рішень про створення ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» та відчуження йому майнових активів. В порушення вимог ст.43 ЗУ «Про акціонерні товариства» та положень Статуту відповідача, про проведення загальних зборів 16.05.2003р. відповідач не повідомив СПАТ «Україна». Факти порушень законодавства зафіксовані у листі Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №02/27/170 від 12.02.2014р. та Акті позапланової перевірки дотримання вимог законодавства про цінні папери та про акціонерні товариства ПАТ «Одеський олійножировий комбінат» від 12.02.2014р.

17.12.2014р. СПАТ «Україна» подало суду першої інстанції клопотання про призначення по справі оціночної експертизи, на вирішення якої поставити наступні питання: «Якою була ринкова вартість всього майна, відчуженого ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» за договором №172 від 27.03.2003р., станом на 27.03.2003р.?», «Якою була вартість належної ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» земельної ділянки, розташованої за адресою: м.Одеса, вул.Мечнікова, 132, станом на 07.04.2003?».

Рішенням господарського суду Одеської області від 02.02.2015р. (суддя Волков Р.В.) в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду вмотивовано тим, що:

- в частині позовних вимог про визнання недійсними рішень від 13.01.2003р. та від 14.01.2003р. суд встановив, що як свідчить порядок денний засідання правління 13.01.2003р. та засідання наглядової ради товариства 14.01.2003р., під час засідань не вирішувалися питання, що стосуються позивача як акціонера товариства. Обставини, на які посилається позивач, не свідчать про наявність у нього порушеного суб'єктивного права в результаті прийнятих правлінням та наглядовою радою товариства спірних рішень. Позивачем не було доведено суду, що спірними рішеннями були порушені його будь-які права та законні інтереси. Оскаржувані рішення прийняті у відповідності до статуту відповідача - п.п.11.1, 3.8;

- суд відмовив в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними рішень правління ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» від 27.03.2003р. та від 07.04.2003р. та рішень наглядової ради товариства від 27.03.2003р. та від 08.04.2003р. оскільки відповідно до довідки ПАТ «Одеський олійножировий комбінат» від 29.01.2014р. №15/2608 відчуження майна на підставі договору купівлі-продажу було здійснено товариством за договірною вартістю. З акту приймання-передачі додаткового вкладу у вигляді земельної ділянки від 11.04.2003р. вбачається, що відповідач та третя особа визначили договірну ціну (вартість) земельної ділянки. Визначення сторонами договірної вартості майна та земельної ділянки не суперечить діючому законодавству. Позивачем не доведено заниження вартості майна, за якою воно було продано, та невідповідність вартості реальній ціні, а тому не доведено спричинення шкоди акціонерам шляхом зменшення реальної вартості їх акцій. Щодо здійснення відчуження майна без експертної оцінки, то відповідно до вимог діючого законодавства здійснення такої оцінки на момент продажу не було обов'язковим, а тому відсутність такої оцінки не може бути підставою для задоволення позовних вимог;

- в частині визнання недійсним рішення голови правління ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» від 18.04.2003р. позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки оскаржуване рішення не було оформлено окремим актом, а було тільки волевиявленням при голосуванні питання порядку денного зборів учасників товариства, а тому не підлягає оскарженню та визнанню недійсним в розумінні діючого законодавства. Питання дійсності чи недійсності будь-яких волевиявлень голови правління відповідача є встановленням фактів, що само по собі не призведе до захисту або поновлення тих прав і охоронюваних законом інтересів позивача, які він вважає порушеними;

- в частині визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерів відповідача від 16.05.2003р. (протокол № 7) суд першої інстанції зазначив, що частка позивача дорівнює 0,0164 % статутного капіталу ПАТ «Одеський олійножировий комбінат», а тому його відсутність на загальних зборах 16.05.2003р. не могла істотно вплинути на прийняття рішення, яке оскаржується.

- позовні вимоги про стягнення з ПАТ «Одеський олійножировий комбінат» на користь позивача 6633,01грн. не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на законі.

Також місцевий господарський суд у своєму рішенні відмовив у задоволенні клопотань про призначення експертиз по справі, зазначивши, що розглянувши та оцінивши матеріали справи, пояснення сторін, немає підстав вважати, що експертизи є дійсно необхідними в межах даної справи, виходячи з оцінки обставин справи та поданих сторонами доказів. Зокрема, у справі достатньо доказів, згідно яких суд може прийняти обґрунтоване рішення без проведення у справі експертизи.

Не погодившись з рішенням суду, СПАТ «Україна» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення частково та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в частині визнання недійсними рішень правління, голови правління, наглядової ради та загальних зборів ВАТ «Одеський олійножировий комбінат».

В обґрунтування апеляційної скарги СПАТ «Україна» зазначило, що оскаржене рішення (в частині, що оскаржується) ухвалене з окремими порушеннями норм матеріального та процесуального права, в результаті неповного з'ясування обставин справи та невідповідності висновків, викладених у рішенні, та підлягає скасуванню з огляду наступного:

- прийнявши з перевищенням наданих Статутом повноважень спірні рішення від 13.01.2003р. та від 14.03.2003р. і не поставивши питання про засновництво ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» на розгляд загальних зборів акціонерів, правління та наглядова рада ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» позбавили СПАТ «Україна» як акціонера ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» можливості взяти участь у розгляді та вирішенні по суті цього питання на загальних зборах акціонерів, Що спростовує висновок суду першої інстанції про відсутність у позивача порушеного суб'єктивного права;

- відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсними рішень правління та наглядової ради від 27.03.2003р., рішення загальних зборів від 16.05.2003р., рішення правління від 07.04.2003р., рішення наглядової ради від 08.04.2003р., суд першої інстанції виходив з того, що визначення сторонами договірної вартості майна та земельної ділянки не суперечить діючому законодавству, здійснення експертної оцінки на момент продажу не було обов'язковим, а тому відсутність такої оцінки не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Між тим, позивач не обґрунтовував свої вимоги обов'язковістю здійснення експертної оцінки на момент відчуження майна та земельної ділянки і в цій частині суд намагається спростувати доводи позивача яких не було взагалі. Позивач ставив питання не про відсутність у відповідача права самостійно визначати вартість майнового комплексу та земельної ділянки, а про зловживання цим правом;

- для визначення ринкової (справедливої) вартості земельної ділянки та майнового комплексу станом на час прийняття оспорюваних рішень позивач наполягав на призначенні відповідних судових експертиз (з призначенням експертиз був згоден і відповідач, вважаючи що без висновків судових експертів вирішення спору по суті в цій частині позовних вимог не є можливим). Однак, суд зазначені обставини не врахував, в призначенні експертиз необгрунтовано відмовив, що призвело до хибних висновків суду, покладених в судове рішення;

- підписавши протокол №3 від 18.04.2003р. зборів учасників ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод», голова правління ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» з перевищенням своїх повноважень одноособово прийняв рішення про внесення до статутного фонду ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» додаткового вкладу у вигляді грошових коштів в розмірі 17657195 грн., оскільки органи управління ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» (правління, наглядова рада, загальні збори акціонерів) такого питання не розглядали і рішень з цього питання не приймали;

- голова правління ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» не був самостійним органом управління, а тому його одноособове рішення оскаржувалось позивачем не як акт органу управління (що помилково визначив суд), а як неправомірна дія посадової особи товариства. Що ж до припущення суду про встановлення в даному випадку факту, слід зазначити, що таке питання позивачем взагалі не ставились, оскільки встановлення юридичних фактів не відноситься до компетенції господарського суду, на що неодноразово звертав увагу Вищий господарський суд України.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 23.02.2015р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її розгляд у судовому засіданні.

08.05.2015р. ПАТ «Одеський олійножировий комбінат» подало суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що з апеляційною скаргою погоджується частково - проти доводів апеляційної скарги щодо порушення відповідачем діючого законодавства та статуту під час прийняття рішень правління ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» від 13.01.2003р. та наглядової ради ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» від 14.01.2003р. відносно створення ТОВ «Одеський олійноекстракційний комбінат» та перерахування грошових коштів 3981,5грн. для формування статутного форду, рішення голови правління ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» від 18.04.2003р. про внесення до статутного фонду ТОВ «Одеський олійноекстракційний комбінат» додаткового вкладу у вигляді грошових коштів в розмірі 17657195грн. - не заперечує.

13.05.2015р. ТОВ «Одеський олійноекстраційний завод» подало Одеському апеляційному господарському суду доповнення до відзиву на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що апеляційна скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

В засіданні суду апеляційної інстанції представник скаржника підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Представник ТОВ «Одеський олійноекстраційний завод» заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги з підстав законності та обґрунтованості оскарженого рішення.

Представник ПАТ «Одеський олійноекстракційний комбінат» в засіданні апеляційної інстанції підтримав позицію, викладену в запереченнях на позов від 08.05.2015р.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в ході апеляційного розгляду, що станом на 03.01.2002р. СПАТ «Україна» було власником 56000 простих іменних акцій ПАТ «Одеський олійножировий комбінат» загальною номінальною вартістю 14000грн., що підтверджується сертифікатом простих іменних акцій АА №004904 від 03.01.2002р. та випискою про стан рахунків в цінних паперах на 13.12.2013р. Ця частка дорівнює 0,0164 % статутного капіталу ПАТ «Одеський олійножировий комбінат».

Як вбачається з матеріалів справи, 13.01.2003р. відбулось засідання правління ВАТ «Одеський олійножировий комбінат», на якому були присутні - голова правління Калашник В.І., члени правління: Амплєєв Г.Г., Бєльська В.Г., Погорєлов В.П., Марковський Д.А., Свединський Д.О.

Порядок денний:

1. Про прийняття участі ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» у створенні Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський олійноекстраційний завод» та формування статутного капіталу ТОВ «Одеський олійноекстраційний завод».

2. Про укладення договорів купівлі-продажу на придбання акцій ВАТ «Одеський олійножировий комбінат».

3. Про укладення договору про надання безвідсоткового займу працівникам комбінату.

На даному засіданні були прийняті рішення, оформлені протоколом №90 від 13.01.2013р., зокрема, по першому питанню:

- прийняти участь у створенні ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод»;

- для формування статутного фонду товариства та його наступної державної реєстрації перерахувати 3681,50грн.

- просити наглядову раду ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» затвердити дане рішення.

14.01.2003р. відбулось засідання наглядової ради ВАТ «Одеський олійножировий комбінат», на якому були присутні: голова наглядової ради: Боград В.М., члени наглядової ради: Марковський Е.Л., Лефі І.Б., Кучеренко Н.Ф.

Порядок денний:

- про прийняття участі ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» у створенні ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» та формуванні Статутного капіталу.

На даному засіданні було прийнято рішення, оформлене протоколом №78 від 14.01.2003р:

- прийняти участь у створенні ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод»;

- надати згоду на перерахунок 3681,50грн. для формування статутного фонду.

В обґрунтування позовних вимог, позивач, крім іншого, посилався на те, що на загальних зборах акціонерів ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» рішення про засновництво ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» не розглядалось і не приймалось.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив вищезазначені доводи СПАТ «Україна» в обґрунтування позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.п. 38,39 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008р. №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» учасники товариства (акціонери), а також інші особи, права та законні інтереси яких порушено рішенням наглядової ради чи виконавчого органу товариства, вправі оскаржити до суду відповідні рішення як акти, оскільки наглядова рада та виконавчий орган товариства є його органами управління, що приймають обов'язкові для виконання рішення. Рішення наглядової ради товариства може бути оскаржено в судовому порядку акціонером (учасником) товариства шляхом пред'явлення позову про визнання його недійсним, якщо таке рішення не відповідає вимогам законодавства та порушує права чи законні інтереси учасника (акціонера) товариства. Відповідачем за таким позовом є товариство.

В той же час, наявність права на пред'явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а є лише однією з необхідних умов реалізації встановленого права.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004р. № 18-рп/2004 під поняттям "охоронюваний законом інтерес", що вживається в законах України, треба розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об'єктивний і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і Законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам.

Отже, звертаючись до суду з позовом про визнання недійсними рішень правління та наглядової ради товариства акціонер повинен довести, яким саме чином оскаржувані рішення порушують його права чи законні інтереси.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що під час засідання правління ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» 13.01.2003р. та засідання наглядової ради ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» 14.01.2003р. не вирішувалися питання, що стосуються СПАТ «Україна» як акціонера товариства.

Обставини, на які посилається СПАТ «Україна» в обґрунтування визнання недійними рішень від 13.01.2003р. та 14.01.2003р. не свідчать про наявність у нього порушеного суб'єктивного права в результаті прийнятих правлінням та наглядовою радою товариства спірних рішень. Позивачем не було доведено суду, що спірними рішеннями були порушені його будь-які права та законні інтереси.

Відповідно до п.3.8 Статуту Відкритого акціонерного товариства «Одеський олійножировий комбінат» (в редакції 2001р.) Товариство має право у встановленому чинним законодавством порядку: випускати цінні папери; викупати у акціонерів оплачені ними акції для їх наступного перепродажу, розповсюдження серед своїх працівників або анулювання; засновувати підприємства та об'єднання і вступати в підприємства та об'єднання з іншими суб'єктами господарської діяльності; вчиняти інші дії, що не суперечать чинному законодавству.

Пунктом 11.1 Статуту ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» визначено, що управління та контроль товариством здійснюють загальні збори акціонерів, спостережна рада, правління акціонерного товариства та ревізійна комісія.

Доводи СПАТ «Україна» про те, що оспорювані рішення правління та наглядової ради прийнято з перевищенням компетенції, з порушенням норм ЗУ «Про акціонерні товариства», положень статуту товариства та всупереч інтересів акціонерів не є належним підтвердженням наявності порушення або оспорювання суб'єктивних прав СПАТ «Україна» про як акціонера товариства.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсними рішення правління ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» від 13.01.2003р. та рішення наглядової ради ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» від 14.01.2003р. про прийняття участі у створенні ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод».

Також судом першої інстанції встановлено та підтверджено в ході апеляційного перегляду, що 27.03.2003р. відбулось засідання правління ВАТ «Одеський олійножировий комбінат», на якому було прийнято рішення укласти договір купівлі-продажу майна у складі будівель, споруд, приміщень, обладнання, машин, транспортних засобів, інструментів та інвентарю (згідно додатків №№1,2), які забезпечують виробництво шроту та олії сонячної нерафінованої, розташованих за адресою: Україна, м.Одеса, вул. Мечнікова, 132 з ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» за договірною ціною 21338000грн. Рішення оформлене протоколом №92 від 27.03.2003р.

Рішенням наглядової ради ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» від 27.03.2003р. зазначений договір було затверджено. Рішення оформлено протоколом №79 від 27.03.2003р.

07.04.2003р. відбулось засідання правління ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» (рішення оформлені протоколом №95), а 08.04.2003р. відбулось засідання наглядової ради ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» (рішення оформлені протоколом протоколом №81), на яких було прийнято рішення збільшити долю ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» у статутному фонді ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» шляхом передачі земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 6,8445га, розташованої за адресою: м.Одеса, вул. Мечнікова, 132, вартістю 1450984грн., яка належить ВАТ «Одеський олійножировий комбінат" на праві власності.

СПАТ «Україна» в обґрунтування позовних вимог про визнання недійсними зазначених рішень правління та наглядової ради посилається на необґрунтованість та заниження дійсної вартості відчуженого майна та земельної ділянки.

В той же час, як вбачається з довідки ПАТ «Одеський олійножировий комбінат» від 29.01.2014р. №15/2608, на яку є посилання у акті позапланової перевірки від 12.02.2014р., відчуження майна на підставі зазначеного договору купівлі-продажу було здійснено товариством за договірною вартістю.

З акту приймання-передачі додаткового вкладу у вигляді земельної ділянки від 11.04.2003р., на який є посилання у акті позапланової перевірки від 12.02.2014р., вбачається, що ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» та ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» визначили договірну ціну (вартість) земельної ділянки.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні правильно зазначив, що визначення сторонами договірної вартості майна та земельної ділянки не суперечить діючому законодавству та те, що СПАТ «Україна» не доведено заниження вартості майна, за якою воно було продано, та невідповідність вартості реальній ціні, а тому не доведено спричинення шкоди акціонерам шляхом зменшення реальної вартості їх акцій. Щодо здійснення відчуження майна без експертної оцінки, то слід зазначити, що відповідно до вимог діючого законодавства здійснення такої оцінки на момент продажу не було обов'язковим, а тому відсутність такої оцінки не може бути підставою для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного місцевий господарський суд обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними рішень правління ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» від 27.03.2003р. та від 07.04.2003р.; рішень наглядової ради товариства від 27.03.2003р. та від 08.04.2003р.

Як вбачається з протоколу №3 зборів учасників ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» від 18.04.2003р., на якому від ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» був присутній голова правління, по дванадцятому питанню порядку денного одностайно було прийнято рішення про збільшення статутного фонду ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» до 96039500грн. шляхом внесення додаткових вкладів до статутного фонду товариства. Додатковим вкладом ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» до статутного фонду ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» є грошові кошти у розмірі 17657195грн.

Відповідно до п. 11.34 Статуту ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» (в редакції 2001р.) голова правління товариства, крім іншого, в межах своєї компетенції відповідно з діючим законодавством та статутом здійснює управління поточною діяльністю товариства, представляє товариство без доручення у всіх організаціях, підприємствах та установах як на Україні, так і за її межами.

Позовні вимоги СПАТ «Україна» стосуються визнання недійсним рішення голови правління ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» від 18.04.2003р. про внесення до статутного фонду ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» додаткового вкладу у вигляді грошових коштів в розмірі 17657195грн. як окремого акту.

Проте, оскаржуване рішення голови правління не було оформлено окремим актом, а було тільки волевиявленням при голосуванні питання порядку денного зборів учасників товариства, а тому не підлягає оскарженню та визнанню недійсним в розумінні діючого законодавства. Питання дійсності чи недійсності будь-яких волевиявлень голови правління відповідача є встановленням фактів, що само по собі не призведе до захисту або поновлення тих прав і охоронюваних законом інтересів позивача, які він вважає порушеними.

Питання законності зборів учасників ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод», оформлених протоколом №3 від 18.04.2003р., в тому числі з'ясування повноважень його учасників, не є предметом судового розгляду по даній справі та як позовна вимога не заявлялась.

Крім того, відповідно до пункту 2 протоколу №78 засідання наглядової ради ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» від 27.03.2003р. голові правління було доручено здійснювати всі дії від імені ВАТ «Одеський олійножировий комбінат», як засновника ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог СПАТ «Україна» про визнання недійсним рішення голови правління ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» від 18.04.2003р. про внесення до статутного фонду ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» додаткового вкладу у вигляді грошових коштів в розмірі 17657195грн.

16.05.2003р. відбулись загальні збори акціонерів ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» (рішення яких оформлено протоколом №7 від 16.05.2003р.), на яких під шостим питанням порядку денного прийнято рішення затвердити договір №172 купівлі-продажу будівель, споруд, приміщень, обладнання, машин, транспортних засобів, інструментів, приладдя та інвентарю, який укладено між ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» та ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод».

Згідно до ст. 159 ЦК України вищим органом акціонерного товариства є загальні збори акціонерів. У загальних зборах мають право брати участь усі його акціонери незалежно від кількості і виду акцій, що їм належать.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008р. №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої статтями 43, 61 Закону про господарські товариства. Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо. При вирішенні спорів про визнання недійсними рішень загальних зборів господарського товариства з підстав недопущення до участі в них акціонерів (учасників) товариства судам необхідно з'ясувати, чи могла їх відсутність (або наявність) істотно вплинути на прийняття рішення, яке оскаржується.

Частка СПАТ «Україна» станом на 03.01.2002р. дорівнювала 0,0164% статутного капіталу ПАТ "Одеський олійножировий комбінат", а тому його відсутність на загальних зборах 16.05.2003р. не могла істотно вплинути на прийняття рішення, яке оскаржується.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» повідомило суд про те, що чергові загальні збори акціонерів відповідача відбувались один раз на рік та надав протоколи таких зборів №8 за 2004 рік, №9 за 2005 рік, №10 та № 11 за 2006 рік. Так, у повістці дня протоколу №8 від 25.06.2004р. значаться наступні пункти (мова оригіналу):

" 1. Отчет правления ОАО о результатах финансово-хозяйственной деятельности общества за 2003 год и основные направления деятельности общества в 2004г.

2. Отчет Наблюдательного совета за 2003г.

3. Отчет и выводы ревизионной комиссии за 2003 г.

4. Утверждение годового отчета и баланса общества за 2003г.

5. Утверждение порядка распределения прибыли за 2003г.

6. Избрание членов Наблюдательного совета."

Згідно до протоколу, роботу правління та наглядової ради відповідача за 2003 рік було визнано задовільною, затверджено річний звіт та баланс товариства, затверджено проект розподілення прибутку за 2003 рік.

Жодних зауважень щодо створення ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» та відчуження йому майнових активів в 2003 році в протоколі не зазначено.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов обгрутованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерів ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» від 16.05.2003р. про затвердження договору №172 купівлі-продажу будівель, споруд, приміщень, обладнання, машин, транспортних засобів, інструментів, приладдя та інвентарю, який укладено між ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» та ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод».

Позовні вимоги про стягнення з ПАТ «Одеський олійножировий комбіна» на користь позивача 6633,01грн. також не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на законі.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог СПАТ «Україна» та їх безпідставність.

Доводи апеляційної СПАТ «Україна» в частині необґрунтованої відмови у задоволенні клопотань про призначення експертиз по справі колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 41, ч.4 ст.42 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Пункти 2,5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» містять наступні роз'яснення «Відповідно до статті 1 Закону судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас і згідно з частиною першою статті 41 ГПК експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань. Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Оцінюючи висновок експерта, господарський суд повинен виходити з того, що цей висновок не має заздалегідь встановленої сили і переваг щодо інших доказів (частина п'ята статті 42 та частина друга статті 43 ГПК).».

Призначення судової експертизи є правом, а не обов'язком суду, крім того, висновок експерта не має заздалегідь встановленої сили і переваг щодо інших доказів, а отже суд апеляційної інстанції не вбачає у відмові в призначенні експертиз по справі порушення норм процесуального права судом першої інстанції.

Також колегія суддів звертає увагу на наступне.

У своїй позовній заяві СПАТ «Україна» посилалось на те, що воно з 1998р. є акціонером ПАТ «Одеський олійножировий комбінат» і володіє 50000шт. простих іменних акцій останнього.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи - копії сертифікату простих іменних акцій №004904 від 03.01.2002р. (а.с.11) СВАТ «Україна» є власником простих іменних акцій ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» номінальною вартістю 0,25грн. у кількості 56000шт.

Під час апеляційного перегляду справи СПАТ «Україна» на підтвердження своїх прав, як акціонера ВАТ «Одеський олійножировий комбінат», було надано апеляційному суду перелік власників іменних цінних паперів станом на 20.03.2003р. та реєстр власників іменних цінних паперів станом на 16.05.2003р.

Проте надані СПАТ «Україна» документи не є належними та допустимими доказами обставини права власності на цінні папери та обсягу цих акцій саме станом на час прийняття оскаржуваних рішень - з 13.01.2003р. по 16.05.2003р.

Відповідно до Указу Президента України «Про облік прав власності на іменні цінні папери та депозитарну діяльність» (Положення, Розд. І, п.1) від 25.05.1994р. №247/94, система реєстру власників іменних цінних паперів - сукупність даних, зафіксованих у паперовій та/або безпаперовій формі (у вигляді записів в електронних базах даних), що забезпечує ідентифікацію зареєстрованих у цій системі власників, номінальних утримувачів іменних цінних паперів та іменних цінних паперів, зареєстрованих на їх ім'я, одержання та надання інформації цим особам і складання реєстру власників іменних цінних паперів.

Згідно із ст.1 ЗУ «Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні» (який був чинним до 13.04.2014р.) реєстром власників іменних цінних паперів є складений реєстратором на певну дату список власників іменних цінних паперів та номінальних утримувачів. Власник цінних паперів - особа, яка має право власності на цінні папери відповідно до закону та/або договору управління майном; номінальний утримувач - депозитарій або зберігач цінних паперів, зареєстрований у реєстрі власників іменних цінних паперів як юридична особа, якій ці цінні папери передано за дорученням та в інтересах власників цінних паперів для здійснення операцій у Національній депозитарній системі; сертифікат - бланк цінного паперу, який видається власнику цінного паперу (цінних паперів) і містить визначені законодавством реквізити та назву виду цінного паперу (акція, облігація тощо) або найменування "сертифікат акцій (облігацій тощо)" і засвідчує право власності на цінний папір (цінні папери).

Отже реєстр власників іменних цінних паперів є документом, який необхідний для ідентифікації як власників іменних цінних паперів так і номінальних утримувачів цінних паперів, які не є власниками цінних паперів і не мають права приймати участь в управлінні підприємством-емітентом.

Відповідно до ч.4 ст.5 ЗУ «Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні» підтвердженням права власності на цінні папери є сертифікат, а в разі знерухомлення цінних паперів чи їх емісії в бездокументарній формі - виписка з рахунку у цінних паперах, яку зберігач зобов'язаний надавати власнику цінних паперів.

Вищий господарський суд України, у п.2.1 Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України №04-5/14 від 28.12.2007р. «Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин» (зі змінами та доповненнями) зазначив, що господарським судам у вирішенні спорів між акціонерами та акціонерним товариством необхідно враховувати, що відповідно до частини четвертої статті 5 Закону України "Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні" підтвердженням права власності на цінні папери у документарній формі є сертифікат, а на цінні папери, випущені у бездокументарній формі, або знерухомлені (тобто переведені з документарної форми у бездокументарну), - виписка з рахунку у цінних паперах. Господарським судам необхідно мати на увазі, що виписка з реєстру власників іменних цінних паперів не є документом, який посвідчує право власності на акції. Пунктом 24 розділу VII Положення про порядок ведення реєстру власників іменних цінних паперів передбачено надання виписок з реєстру власників іменних цінних паперів на запит зареєстрованих осіб. Водночас назване Положення не містить обмежень щодо підстав та кількості таких запитів та не передбачає механізмів вилучення і погашення виданих виписок при реєстрації переходу права власності на цінні папери. У зв'язку з цим після відчуження акцій у особи можуть зберігатися видані їй раніше виписки з реєстру власників іменних цінних паперів. Виписка з реєстру власників іменних цінних паперів про стан особового рахунку посвідчує факт реєстрації особи у системі реєстру та належності їй певної кількості акцій лише на дату видачі виписки, а не на дату звернення до суду.

На момент прийняття оскаржуваних рішень акції ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» знаходились в документарній формі.

Відповідно до ст.ст.33-34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищезазначене, належним доказом тієї обставини, що СПАТ «Україна» станом саме на час прийняття оскаржених рішень було власником цінних паперів ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» є саме відповідний сертифікат.

Як вбачається з матеріалів справи, ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані під час апеляційного перегляду справи скаржником не було надано судам сертифікату на підтвердження права власності на іменні цінні папери ВАТ «Одеський олійножировий комбінат» станом на час прийняття оскаржуваних рішень, незважаючи на ту обставину, що у засіданні суду апеляційної інстанції 20.03.2015р. судом було запропоновано скаржнику надати відповідні докази.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008р. №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» право на звернення до суду з позовом про визнання недійсними рішень органів управління товариства мають лише ті його акціонери (учасники), які були акціонерами (учасниками) на дату прийняття рішення, що оскаржується. Вимоги акціонера (учасника) товариства про визнання недійсним рішення органу управління товариства не підлягають задоволенню, якщо на момент його прийняття позивач ще не набув права власності на акції чи частку в статутному капіталі товариства, оскільки його корпоративні права не могли бути порушеними.

Колегія суддів констатує, що СПАТ «Україна» не надано під час розгляду справи належних та допустимих у розумінні ст.ст.32,33 ГПК України доказів тієї обставини, що станом з 13.01.2003р. по 16.05.2003р. воно було власником простих іменних акцій СПАТ «Україна» та у якому обсязі.

Інші доводи апеляційної скарги СПАТ «Україна» не спростовують правильність висновків місцевого господарського суду та підставою для його скасування слугувати не спроможні.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення господарського суду Одеської області від 02.02.2015р. відповідає обставинам справи та нормам чинного законодавства, що є підставою для залишення рішення без змін.

Керуючись ст.ст.99,101-103,105 ГПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 02.02.2015р. у справі №916/4708/14 залишити без змін.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 19. 05.2015р.

Головуючий суддя Мишкіна М.А.

Суддя Будішевська Л.О.

Суддя Філінюк І.Г.