ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.05.15р. Справа № 904/3290/15

За позовом Первинної профспілкової організації Публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль", м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ", м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

про стягнення 38 473,94 грн.

Суддя Бєлік В.Г.

Представники:

Від позивача:Лисенко Є.В., довіреність № б/н від 15.01.2015 р., представник

Від відповідача: представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Первинна профспілкова організація Публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ" про стягнення 38 473,94 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за колективним договором, а саме неналежним виконанням відповідачем обов'язку з відрахування членських внесків.

07.05.2015р. представник позивача до судового засідання надав заяву про збільшення позовних вимог, якою просив суд стягнути з відповідача суму 54 130,84 грн. за період з лютого 2015 року по квітень 2015р.

Відповідно до п. 3.10 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р. передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК України права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивачем дотримано порядку подання заяви про збільшення позовних вимог відповідно до норм чинного законодавства, господарський суд приймає заяву позивача про збільшення позовних вимог до розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив факсом клопотання в якому просить справу розглядати без його участі та позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу по суті за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

12.05.2015р. в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ч.2 ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Статтею 1 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" визначено, що професійна спілка (профспілка) - це добровільна неприбуткова громадська організація, що об'єднує громадян, пов'язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання).

Статтею 2 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" визначено, що професійні спілки створюються з метою здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки.

Діяльність профспілок будується на принципах законності та гласності. Інформація щодо їх статутних і програмних документів є загальнодоступною.

Згідно зі статтею 11 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" для представництва і здійснення захисту прав та інтересів членів профспілок на відповідному рівні договірного регулювання трудових і соціально-економічних відносин профспілки, організації профспілок можуть мати статус первинних, місцевих, обласних, регіональних, республіканських, всеукраїнських.

Згідно свідоцтва про легалізацію профспілки, об'єднання профспілок №43 від 23.04.2004р.(а.с.7), довідки з ЄДРПОУ серії АБ №449191 (а.с.16) та свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №236678 (а.с.15), первинна профспілкова організація публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" є юридичною особою.

Відповідно до частини 1 статті 14 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" профспілки діють відповідно до законодавства та своїх статутів.

Постановою президії Дніпропетровського обласного комітету профспілки працівників енергетики та ЕТП від 29.03.2000р. за №31 про організацію ланки Дніпропетровської обласної організації профспілки працівників енергетики та електротехнічної промисловості визначено, що згідно зі Статутом профспілки працівників енергетики та електротехнічної промисловості України /"Укрелектропрофспілки"/, зареєстрованим Міністерством юстиції України 14.03.2000р., свідоцтво №1358 та на підставі статті 16 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", президія Дніпропетровського обласного комітету профспілки працівників енергетики та електротехнічної промисловості постановлено вважати організаційними ланками Дніпропетровської обласної організації профспілки працівників енергетики та електротехнічної промисловості України, зареєстрованої Дніпропетровським обласним управлінням юстиції 22.03.2000р. за №35, такими, що мають статус юридичної особи перелічені первинні профспілкові організації серед яких Дніпродзержинської теплової електроцентралі.

Постановою президії Дніпропетровської обласної організації профспілки працівників енергетики та електротехнічної промисловості від 21.04.2010р. за №46 про зміни в організаційній ланці Дніпропетровської обласної організації профспілки працівників енергетики та електричної промисловості визначено вважати організаційною ланкою Дніпропетровської обласної організації профспілки працівників енергетики та електротехнічної промисловості, що має статус юридичної особи первинної профспілкової організації "Публічне акціонерне товариство "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль".

Підпунктом 8.4.1 Статуту позивача встановлено, що джерелами формування коштів та майна профспілки є членські та цільові внески.

Постановою пленуму Дніпропетровської обласної організації профспілок робітників енергетики і електротехнічної промисловості №IV від 05.03.2014р. затверджено процент розподілу профспілкових внесків на 2014 рік:

- профспілковим комітетам - 78%; - обласним організаціям профспілки - 22%.

Статтею 19 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" визначено, що профспілки, їх об'єднання здійснюють представництво і захист трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілок в державних органах та органах місцевого самоврядування, у відносинах з роботодавцями, а також з іншими об'єднаннями громадян.

У питаннях колективних інтересів працівників профспілки, їх об'єднання здійснюють представництво та захист інтересів працівників незалежно від їх членства у профспілках.

У питаннях індивідуальних прав та інтересів своїх членів профспілки здійснюють представництво та захист у порядку, передбаченому законодавством та їх статутами.

Профспілки, їх об'єднання мають право представляти інтереси своїх членів при реалізації ними конституційного права на звернення за захистом своїх прав до судових органів, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також міжнародних судових установ.

Представництво інтересів членів профспілки у взаємовідносинах з роботодавцями, державними органами та органами місцевого самоврядування здійснюється на основі системи колективних договорів та угод, а також відповідно до законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" профспілки, їх організації та об'єднання ведуть колективні переговори, укладають колективні договори, генеральну, галузеві (міжгалузеві), територіальні угоди від імені працівників у порядку, встановленому законом.

Пунктом 9.4 колективного договору між роботодавцем та трудовим колективом відповідача на 2014-2016 роки, з урахування змін та доповнень до колективного договору (а.с.8-10) визначено, що збір членських профспілкових внесків проводити централізовано через бухгалтерію підприємства з перерахуванням їх на рахунок профспілкового комітету не пізніше ніж через 3 банківські дні після виплати заробітної плати працівникам.

Статтею 42 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" роботодавець зобов'язаний сприяти створенню належних умов для діяльності профспілкових організацій, що діють на підприємстві, в установі або організації.

Надання для роботи виборного профспілкового органу та проведення зборів працівників приміщень з усім необхідним обладнанням, зв'язком, опаленням, освітленням, прибиранням, транспортом, охороною здійснюється роботодавцем у порядку, передбаченому колективним договором (угодою).

За наявності письмових заяв працівників, які є членами профспілки, роботодавець щомісячно і безоплатно утримує із заробітної плати та перераховує на рахунок профспілки членські профспілкові внески працівників відповідно до укладеного колективного договору чи окремої угоди в терміни, визначені цим договором. Роботодавець не має права затримувати перерахування зазначених коштів.

Спори, пов'язані з невиконанням роботодавцем цих обов'язків, розглядаються в судовому порядку.

В порушення своїх зобов'язань, з лютого 2015 року відповідач неналежним чином виконував покладені на останнього обов'язки, а саме не в повній мірі здійснював відрахування у розмірі 78% від розміру членських внесків на рахунок позивача, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за період з лютого 2015 року по квітень 2015 року у розмірі 54 130,84 грн., що і стало підставою для звернення позивача до господарського суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши представника позивача суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.

Сторони є суб'єктами господарювання, тому відповідно до положень ст.ст. 4, 173-175 і 193 ГК України до прав і обов'язків сторін, що виникли на підставі зазначеного договору і є господарськими зобов'язаннями, мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов'язань по вищезазначеному договору на момент розгляду спору до господарського суду не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, належними доказами не спростував.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до п. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Строк здійснення відрахування за спірний період (з лютого 2015 року по квітень 2015 року) є таким, що настав.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В силу ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що наявна заборгованість не заперечується відповідачем та підтверджується актаи звіряння взаємних розрахунків складеним за період з лютого 2015 року по березень 2015 року та за квітень 2015 року, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками позивача та відповідача (а.с. 14, 39).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач неналежним чином виконав свої зобов'язання за договором, спір між сторонами виник з його вини, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості, обґрунтовані належними доказами, підтверджується матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі на суму 54 130,84 грн.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ" (51925, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Радянська, 2, ) на користь Первинної профспілкової організації Публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" (51925, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Радянська, 2, ) заборгованість в розмірі 54 130,84 грн. та суму судового збору у розмірі 1827 грн. 00 коп.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено

13.05.2015р.

Суддя В.Г. Бєлік