РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2015Справа №910/9034/15

За позовом Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в інтересах Кіровоградської міжрайонної виконавчої дирекції Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатностідо Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»про зобов'язання вчинити дії

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: Сидоренко О.М. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року Кіровоградське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернулося до Господарського суду м. Києва в інтересах Кіровоградської міжрайонної виконавчої дирекції Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з указаним позовом.

Позивач зазначив, що всупереч умов укладеного між ним і відповідачем договору банківського рахунку № 3 від 25.10.2011, відповідач не виконав платіжні доручення щодо перерахування з його рахунку 118218,41 грн.

З наведених підстав позивач просив задовольнити позов, зобов'язати відповідача перерахувати грошові кошти з його рахунків №9001, № 9002, №9003 на рахунок № 2812, МФО 823016 у ГУ ДКСУ у Кіровоградській області, шляхом виконання платіжних доручень №№ 1, 20, 21, 178 від 16.02.2015.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, його представник у судове засідання не з'явився, однак подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з необхідністю участі представника у інших судових засіданнях.

Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 25.10.2011 між позивачем (Клієнт) та відповідачем (Банк) укладено договір банківського рахунку № 3, згідно з умовами якого Банк відкрив Клієнту поточні рахунки у гривні № 3001 (бюджетний), № 3002 (господарський), № 3003 (транзитний) для зберігання коштів та здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та законодавства України, та зобов'язався виконувати розпорядження позивача про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком, що передбачені чинним законодавством України, а позивач зобов'язався оплачувати надані послуги на умовах договору.

В зв'язку з проведенням реорганізації ПАТ «Комерційний банк «Надра», змінено номери та реквізити рахунків позивача, на № 9001 (бюджетний), № 9002 (господарський), № 9003 (транзитний) та МФО 380764.

Відповідно до умов п.п. 2.3.3-2.3.4 договору, відповідач зобов'язався своєчасно здійснювати розрахунково-касове обслуговування позивача, у відповідності з чинним законодавством України; у разі відсутності або недостатності коштів на рахунку позивача для здійснення операції та сплати відповідної комісії за РКО на момент подання розрахункових документів до банку, здійснювати списання коштів з рахунку в межах суму встановленого овердрафту, якщо це обумовлено окремо укладеним договором між позивачем та банком, в іншому випадку повертати розрахункові документи без виконання не пізніше наступного робочого дня з відміткою про причини повернення; забезпечувати своєчасне зарахування коштів на рахунок позивача.

Відповідно до умов розділу 8 договору, договір укладений на невизначений строк та набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (25.10.2011).

Викладені обставини підтверджуються поясненнями позивача, наявною у матеріалах справи копією указаного договору та повідомлення Банку про зміну номерів рахунків позивача.

Судом встановлено, що позивач належним чином оформив та надав на виконання відповідачу платіжні доручення № 1 від 16.02.2015 на суму 41,29 грн., № 20 від 16.02.2015 на суму 15492,72 грн., № 21 від 16.02.2015 на суму 168,04 грн., № 178 від 16.02.2015 на суму 102516,36 грн., для перерахування на рахунок № 2812, МФО 823016 у ГУ ДКСУ у Кіровоградській області.

Доказів виконання зазначених платіжних доручень не надано.

Відповідно до вимог п.п. 8.1, 8.4 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. Міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 Цивільного кодексу України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

На підставі постанови Правління Національного банку України № 83 від 05.02.2015 «Про віднесення ПАТ «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 26 від 05.02.2015 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний банк «Надра», згідно з яким з 06.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний банк «Надра».

Згідно з положеннями п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

У розумінні п. 4 ч. 1 ст. 2 цього ж Закону, вкладниками визнаються лише фізичні особи (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності).

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», кредитором банку є юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк, зокрема, зобов'язується виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

За змістом пункту 1.24 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Враховуючи вищенаведені положення, зобов'язання щодо переказу коштів з рахунку позивача, відкритому у відповідача, на його рахунок в іншому банку чи на рахунок контрагента позивача є майновим зобов'язанням.

Оскільки позивач є кредитором банку, на якого поширюються обмеження, встановлені п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», то його вимоги (у тому числі спірні) до відповідача під час запровадження тимчасової адміністрації не можуть бути задоволені.

За таких обставин, з урахуванням вимог ст.ст. 13, 16 ЦК України, у позові слід відмовити.

При цьому, позивач не позбавлений можливості захистити свої права на грошові кошти, які знаходяться на його рахунку у банку відповідача, в порядку п. 3 ч. 2 статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», шляхом звернення до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про продовження здійснення банком операції з перерахування спірних сум або в порядку розділу VII цього Закону у разі прийняття рішення про ліквідацію банку.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Я.В. Маринченко