КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2015 р. Справа№ 927/1818/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Жук Г.А.

при секретарі Місюк О.П.

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_2

від відповідача - 1 Ляховець В.М.

від відповідача - 2 не з`явився

від третьої особи - ОСОБА_4

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гудвіл» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.01.2015 (Суддя Фетисова І.А.)

за позовом ОСОБА_5

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гудвіл»

Чернігівського міського управління юстиції

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 ОСОБА_4

про визнання недійсним змін до статуту, про визнання недійсним та скасування державної реєстрації змін, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до ТОВ «Гудвіл» та Чернігівського міського управління юстиції про визнання недійсним змін до статуту, про визнання недійсним та скасування державної реєстрації змін.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 27.01.2015 позов задоволений частково.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій вказує, що рішення суду прийняте при неповному з`ясуванні всіх обставин справи, з порушенням норма матеріального права, а тому просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.02.2015 прийнято до провадження апеляційну скаргу та призначено до розгляду у складі суду: головуючий суддя Шапран В.В., судді: Буравльов С.І., Андрієнко В.В.

Розпорядженням заступника голови Київського апеляційного господарського суду Верховця А.А. від 30.04.2015 у зв`язку із перебуванням судді Андрієнко В.В. на лікарняному, для розгляду скарги визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Шапран В.В., судді: Буравльов С.І., Жук Г.А.

Ухвалою суду від 30.04.2015 апеляційну скаргу було прийнято до провадження у новому складі колегії суддів: головуючий суддя Шапран В.В., судді: Буравльов С.І., Жук Г.А.

В судове засідання 30.04.2015 з`явилися представники позивача, відповідача - 1 та третя особа та надали усні пояснення стосовно предмету спору.

Представник відповідача - 2 в судове засідання не з`явився, через відділ документального забезпечення від нього надійшли пояснення стосовно поданої апеляційної скарги та заява про можливість розгляду скарги за відсутності їх представника.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача - 1 та третьої особи, дослідивши наявні матеріали справи, встановив наступне:

Установчий договір про створення та діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Гудвіл» перереєстровано розпорядженням Чернігівського міського голови від 04.12.2002 № 455-р.

Відповідно до установчого договору учасниками товариства є ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7

Пунктом 4.2 установчого договору визначено, що частки учасників у статутному фонді становлять: ОСОБА_5 - 8050 грн., що становить 35 % статутного фонду, ОСОБА_4 - 11500 грн., що становить 50 % статутного фонду, ОСОБА_7 - 3450 грн., що становить - 15 % статутного фонду.

Статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Гудвіл» затверджено зборами учасників протокол № 1 від 02.12.2002 та державну реєстрацію змін до установчих документів проведено 25.10.2011.

Таким чином, позивач по справі є учасником товариства з обмеженою відповідальністю «Гудвіл» та відповідно наділений корпоративними правами учасника в цьому товаристві.

24.12.2012 проведено загальні збори учасників товариства, про що складено протокол № 1.

На зборах присутні ОСОБА_4 - 50 %, ОСОБА_7 - 15 %.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_5 належним чином повідомлений у відповідності до положень п. 16.4 статуту товариства, не з'явився.

На зборах вирішено: по першому питанню - затвердити нову редакцію статуту; по другому питанню - перенести розгляд даного питання на інший термін, про що повідомити учасників товариства завчасно у відповідності до вимог законодавства; по третьому питанню - визнати роботу директора ОСОБА_5 незадовільною, звільнити його з посади директора товариства за перевищення своїх посадових повноважень, виключити відомості з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, як підписанта і обрати (прийняти) на посаду директора товариства особу з числа учасників товариства ОСОБА_4, по четвертому питанню - уповноважити ОСОБА_4 провести заходи щодо державної реєстрації змін у державних органах держреєстрації та у відповідних державних органах та фондах, представляти інтереси товариства в нотаріальних конторах та особисто підписати всі необхідні документи пов'язані з внесенням змін до державного реєстру юридичних осіб.

Позивач, звертаючись із даним позовом до суду мотивує свої вимоги тим, що до порядку денного не вносилось питання про відкликання директора товариства, не було включено питання про звільнення директора. Зазначає, що фактично загальні збори звільнили позивача з посади директора, тобто вирішили питання не про відкликання виконавчого органу, а про звільнення, тобто припинення трудових відносин, не про відкликання директора товариства ОСОБА_5 як виконавчого органу товариства.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржуване рішення, дійшов висновку проте, що позивачем по справі належними та допустимими доказами, в розумінні приписів чинного законодавства України був доведений факт порушення його корпоративних прав, які підлягають захисту та задовольнив позовні вимоги частково.

Проте, колегія суддів частково не погоджується із таким висновком Господарського суду Чернігівської області, зважаючи на наступне.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст.167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Однією із підстав для часткового задоволення позовних вимог, суд першої інстанції визначив як порушення права учасника товариства, передбачених ст. 43 Закону України «Про господарські товариства», шляхом не включення до порядку денного питання про відкликання виконавчого органу, що в свою чергу позбавляє можливості учасника товариства на попереднє ознайомлення з порядком денним загальних зборів, можливістю використання корпоративного права на управління товариством, на внесення пропозицій по включенню до порядку денного інших питань, необхідність яких вважає доцільними поставити на розгляд зборів учасник.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із такою позицією суду та представника позивача, зважаючи на таке.

Стаття 61 Закону України «Про господарські товариства» визначає, що про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного.

Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Відповідно до п. 16.4 статуту ТОВ «Гудвіл» про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються письмово (листами) або по телефону із зазначенням часу та місця проведення зборів та порядку денного.

Повідомлення має бути здійснено не менше як за 30 днів до скликання зборів.

Як було встановлено судом першої інстанції та не оспорювалося представниками сторін в суді апеляційної інстанції, всі учасники товариства, зокрема ОСОБА_5 були повідомлені про скликання загальних зборів в належний спосіб, передбачений статутом товариства.

Крім того, позивачем не оспорювався той факт, що він був належним чином повідомлений про порядок денний загальних зборів, а отже, відповідно до приписів чинного законодавства України, зокрема ЗУ «Про господарські товариства» та умов статуту товариства, мав достатньо часу та можливостей ознайомитися із з документами, внесеними до порядку денного зборів, а також поставити свої питання для розгляду їх загальними зборами та, відповідно, вимагати розгляду такого питання.

Відповідно до наявної копії протоколу загальних зборів ТОВ «Гудвіл» на загальні збори позивач ОСОБА_5 не з`явився, причини неявки іншим учасникам товариства не повідомив.

Відповідно до Реєстрації учасників товариства для участі в загальних зборах учасників 24.12.2012, документ що підтверджує правомочність прийняття рішення про внесення змін до установчих документів для участі у зборах зареєструвались ОСОБА_4, ОСОБА_7

Відповідно до ст. 59, 60 Закону України «Про господарські товариства», п. 15.1 статуту товариства «Гудвіл» зареєстровані учасники товариства, які володіють у сукупності 60 % голосів. Збори є повноважними приймати рішення.

Крім того, повноважність зборів на прийняття рішень, що були включені до порядку денного, підтверджено постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2013 по справі 927/84/13-г, якою зазначено що оскільки відповідно до «Реєстрації учасників відповідача для участі в загальних зборах учасників від 24.12.2012» на зборах зареєструвались учасники, які володіють в сукупності 65 % голосів, збори є повноважними. Дана постанова суду залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 13.08.2013.

Таким чином, наявність кворуму при проведенні загальних зборів встановлена вказаними вище постановами судів у справі 927/84/13-г, в зв'язку з чим є преюдиційним фактом в розумінні ст. 35 ГПК України.

На порядок денний вказаних загальних зборів винесено наступні питання:

1.Про затвердження нової редакції статуту товариства з обмеженою відповідальністю «Гудвіл».

2.Звіт директора товариства про фінансово-господарську діяльність товариства.

3.Обрання директора товариства.

4.Повноваження директора товариства на час проведення Державної реєстрації змін до установчих документів.

За результатами проведених загальних зборів були прийняті наступні рішення:

по першому питанню - затвердити нову редакцію статуту; по другому питанню - перенести розгляд даного питання на інший термін, про що повідомити учасників товариства завчасно у відповідності до вимог законодавства; по третьому питанню - визнати роботу директора ОСОБА_5 незадовільною, звільнити його з посади директора товариства за перевищення своїх посадових повноважень, виключити відомості з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, як підписанта і обрати (прийняти) на посаду директора товариства особу з числа учасників товариства ОСОБА_4, по четвертому питанню - уповноважити ОСОБА_4 провести заходи щодо державної реєстрації змін у державних органах держреєстрації та у відповідних державних органах та фондах, представляти інтереси товариства в нотаріальних конторах та особисто підписати всі необхідні документи пов'язані з внесенням змін до державного реєстру юридичних осіб.

Позивач зазначає, що загальними зборами було прийнято рішення щодо його звільнення із займаної посади, в той час як порядок денний не передбачав такого питання, а ставилося лише питання про обрання директора, а отже, з урахуванням норм законодавства України, таке рішення загальних зборів має бути визнане недійсним.

Відповідно до п. 18 Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» зазначено, що безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону, зокрема є прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону про господарські товариства).

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про господарські товариства» до компетенції загальних зборів належить зокрема питання утворення і відкликання виконавчого та інших органів товариства.

Відповідно до ст. 145 ЦК України, ст. 58 Закону України «Про господарські товариства» вищим органом товариства є загальні збори його учасників. При цьому, вищий орган товариства - загальні збори є волеутворючим органом товариства, який наділений певними повноваженнями за приписами законодавства та умов статутних документів та вправі здійснювати свої цивільні права у межах, наданих йому актами цивільного законодавства.

Відповідно до підпункту д пункту 14.1 статуту товариства до компетенції зборів учасників належать призначення та звільнення директора, обрання та відкликання членів Ревізійної комісії товариства.

Згідно із протоколом загальних зборів, другим питанням порядку денного було заслуховування звіту директора товариства про фінансово-господарську діяльність товариства.

З тексту протоколу загальних зборів № 1 від 24.12.2012 вбачається, що у зв`язку із неявкою директора ОСОБА_5 на збори, який був належним чином повідомлений про день та час їх проведення, а також про порядок денний, та не повідомлення причин своєї неявки, вирішення даного питання було відкладено.

Крім того, загальними зборами було визначено, що неявка ОСОБА_5 є неповагою до учасників товариства, до того ж він не надає доступу до інформації відносно фінансово-господарської діяльності, що позбавляє можливості встановити, які рішення приймалися стосовно такої діяльності товариства.

Також товариством було виявлено підробку підписів учасників товариства на статутних документах, що використовувалися для державної реєстрації змін до установчих документів.

Товариством в діях ОСОБА_5 було виявлено порушення прав учасників товариства і перевищення своїх посадових повноважень, встановлених статутом, що привело до прийняття рішення про його звільнення із займаної посади директора та обрання на дану посаду іншого учасника товариства - ОСОБА_4

Висновок суду першої інстанції про те, що питання «обрання директора, що включалося до порядку денного загальних зборів не припускає одночасно питання «звільнення з посади існуючого директора» є хибним.

Так п. 17.1-17.2 статуту товариства визначено, що поточне керівництво товариством здійснюється директором, що призначається та звільняється з посади зборами учасників товариства.

Станом на 24.12.2012 посаду директора товариства обіймав позивач ОСОБА_5 , тобто дана посада не була вакантною.

Порядком денним визначалося, зокрема, питання обрання директора товариства.

Зважаючи на те, що ані нормами чинного законодавства України, що регулюють питання керівництва господарськими товариства, ані умовами статуту товариства «Гудвіл» не передбачено перебування на одній і тій же посаді, в даному випадку, директора, одночасно двох осіб, за наявності на день проведення загальних зборів чинного директора товариства ОСОБА_5, термін «обрання» логічно припускає вирішення в першу чергу питання щодо подальшої можливості виконання своїх посадових обов`язків існуючим директором, оскільки призначення на посаду нового директора товариства не можливо без звільнення, усунення, виключення тощо, попереднього за наявності такого.

Відповідно до ст. 62 ЗУ «Про господарські товариства» у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор).

Умовами статуту відповідача - 1 не передбачено утворення колегіального виконавчого органу, що в свою чергу виключає можливість наявності в даному товаристві одночасно двох директорів.

Крім того, як зазначалося раніше та не оспорювалося представником позивача по справі, ОСОБА_5 був належним чином повідомлений про день та час проведення загальних зборів та про порядок денний загальних зборів, а отже не міг не відреагувати на питання 3 даного порядку, а саме «обрання директора товариства», враховуючи дійсність його повноважень на час проведення таких зборів, а тому, в свою чергу не був позбавлений можливості поставити свої питання для розгляду загальними зборами, в тому числі і зокрема щодо його повноважень як директора товариства та про доцільність такого питання як обрання нового директора товариства.

Тобто, підсумовуючи все вище зазначене, термін «обрання» включає в себе й питання звільнення, відстронення, позбавлення, виключення тощо із займаної посади попередніх працівників, у випадку відсутності вакансії на таку посаду на час вирішення такого питання.

Крім того, у випадку з`явлення на загальні збори товариства позивача, надання фінансово-господарського звіту стосовно діяльності товариства та надання роз`яснень щодо питань, що стали підставами для прийняття рішення про його звільнення із займаної посади директора товариства, загальні збори могли б й зняти питання № 3 з порядку денного, або не проголосувати за обрання нового директора товариства.

Таким чином, при скликані загальних зборів відповідачем було дотримано всіх норм чинного законодавства України, що регламентують дані питання та дотримано всіх приписів статуту товариства з вказаних питань, не порушено порядок скликання та проведення зборів, а також визначення порядку денного таких зборів.

Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що товариством «Гудвіл» при проведені загальних зборів були порушені норми чинного законодавства України, а саме прийнято рішення з питань, що не були включені до порядку денного, а отже права позивача порушені не були.

Оскільки прийняті рішення про виключення відомостей щодо ОСОБА_5 з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, як підписанта і обрання директором товариства ОСОБА_4 знаходиться в логічному змістовному зв'язку з попередньо прийнятими рішеннями про звільнення ОСОБА_5 з посади директора, що визначені судом апеляційної інстанції як правомірні, обґрунтовані та доведені належним чином, дії товариства в даному конкретному випадку, відповідаючи всім приписам законодавства україни, чинного на моменту прийняття такого рішення, підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним частини п.3 рішення загальних зборів учасників товариства в частині виключення відомостей про ОСОБА_5 як підписанта та про обрання на посаду директора товариства ОСОБА_4, відсутні.

Колегією суддів не приймається до уваги висновок суду першої інстанції як належний та додатковий доказ для задоволення позовних вимог, проте, що факт поновлення позивача на посаді директора відповідача був встановлений рішення Деснянського районного суду м. Чернігова в рамках справи № 750/1186/13-ц як і факт визнання недійсним протоколу № 1 загальних зборів, оскільки, вказаним рішенням суду був визнаний недійсним саме протокол № 1 загальних зборів, в той час як, згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24.10.2008 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» у судовому порядку недійсним може бути визнано рішення загальних зборів учасників товариства, а не протокол загальних зборів. Протокол є документом, який фіксує факт прийняття рішення загальними зборами, і не є актом за змістом статті 20 ГК

Крім того, питання поновлення на посаді директора ТОВ «Гудвіл» ОСОБА_5 вирішувалося зазначеним вище рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова в рамках норм трудового законодавства України, в той час як в даному випадку це питання повинно врегульовуватися нормами ЗУ «Про господарські товариства», що і є предметом розгляду в рамках даної справи, з приводу якого прийнято рішення.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі статтею 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» визначено, що суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт порушення рішенням прав та законних інтересів акціонера товариства не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Зважаючи на похідність вимоги позивача про скасування реєстрації змін до відомостей про «ТОВ «Гудвіл» щодо зміни керівника - реєстрацію керівником товариства ОСОБА_4 замість ОСОБА_5 та реєстрацію відомостей про ОСОБА_5 як про особу, яка має право вчиняти дії від імені ТОВ «Гудвіл» без довіреності від попередньої вимоги, вона, в свою чергу, також не підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про визнання недійсною проведену державним реєстратором виконавчого комітету Чернігівської міської ради реєстраційної дії № 1005327, то вона також не підлягає задоволенню, з підстав того, що судом апеляційної інстанції був встановлений факт правомірності внесення змін до відомостей про «ТОВ «Гудвіл» щодо зміни керівника -реєстрацію керівником товариства ОСОБА_4 замість ОСОБА_5, а тому така дія державним реєстратором була вчинена в межах чинного законодавства України, без будь-яких порушень.

Не зважаючи на те, що судом першої інстанції в даній частині в задоволені вказаної вимоги було відмовлено з інших підстав, а саме відсутності у державного реєстратора на момент вчинення реєстраційної дії відомостей щодо недійсності п.3 рішення загальних зборів товариства, оскільки даний факт був встановлений місцевим судом, не зважаючи на те, що судом апеляційної інстанції такий факт був спростований, фактично Господарський суд Чернігівської області правомірно прийшов до висновку про незадоволення такої вимоги.

Статтею 103 ГПК України встановлено, що апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Відповідно до ст. 104 ГПК України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Зважаючи на те, що апелянт, звертаючись із апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду просив рішення першої інстанції скасувати повністю, а колегія судів за результатами розгляду скарги прийшла до висновку про зміну такого рішення місцевого суду, то відповідно, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Гудвіл» підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.01.2015 - зміні.

Згідно із ч. 4 ст. 49 ГПК України, стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

Враховуючи те, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, то відповідно з позивача підлягає стягненню судовий збір на користь ТОВ «Гудвіл».

Проте, колегією суддів, в процесі розгляду апеляційної скарги було встановлено, що апелянт, при зверненні до суду із апеляційною скаргою, сплатив судовий збір не в повному обсязі, а саме в розмірі 609 грн., як за одну немайнову вимогу, в той час як фактично позивачем заявлялися 2 немайнові вимоги, а апелянт, в свою чергу, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду повністю та прийняти нове рішення стосовно обох позовних вимог.

Згідно із п.2.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше позовних вимог немайнового характеру, пов`язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Отже, зважаючи на вказані вище норми, а також враховуючи те, що апелянт не сплатив за подання апеляційної скарги 609 грн. за другу немайнову вимогу, та за даним рішенням з позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 609 грн. на користь відповідача за частково задоволену апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку про стягнення судового збору з позивача в розмірі 609 грн. в дохід Державного бюджету України.

Крім того, позивачем, при зверненні із позовом до суду ставилася вимога про стягнення з відповідача витрат на послуги адвоката, що були задоволені судом першої інстанції в сумі 1125 грн.

Проте, зважаючи на те, що судом апеляційної інстанції в задоволені позовних вимог було відмовлено повністю, враховуючи ч. 5 ст. 49 ГПК України, відповідно до якої суми, що підлягають сплаті за проведення експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати пов`язані з розглядом справи при відмові у позові покладаються на позивача, в задоволені такої вимоги ОСОБА_5 судом також відмовляється.

Керуючись ст. ст. 101, 103 - 105, 106 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гудвіл» - задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.01.2015 у справі № 927/1818/14- змінити. Викласти резолютивну частину в наступній редакції:

«В задоволені позовних вимог відмовити повністю.»

Стягнути з ОСОБА_5 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 609 грн., в дохід Державного бюджету України.

Видати судовий наказ. Видачу наказу доручити Господарському суду Чернігівської області.

Матеріали справи № 927/1818/14 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді С.І. Буравльов

Г.А. Жук