ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2015 р. Справа № 911/171/15

Господарський суд Київської області у складі судді Лопатіна А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецбуд-плюс", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Транс Груп", м.Бровари

про стягнення 324400,00 грн.

за участю представників згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецбуд-плюс" (надалі позивач) заявлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Транс Груп" (надалі позивач) про стягнення 324400,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неповерненням на вимогу позивача безпідставно набутих відповідачем коштів.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.01.2015 р. порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 11.02.2015 р.

02.02.2015 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником позивача подано письмове підтвердження того, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет, з тих же підстав, а також не має рішення цих органів з такого спору.

09.02.2015 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи та відзив на позовну заяву.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.02.2015 р. розгляд справи відкладено на 04.03.2015 р., у зв'язку з неявкою представника відповідача.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.03.2015 р. розгляд справи відкладено на 19.03.2015 р., у зв'язку з повторною неявкою представника відповідача.

У судове засідання 19.03.2015 р. представник відповідача повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином вищезазначеною ухвалою.

Крім того, присутнім представником позивача подано клопотання у порядку статті 69 Господарського процесуального кодексу України про продовження строку розгляду спору, яке судом задоволено.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.03.2015 р. розгляд справи відкладено на 16.04.2015 р. та попереджено відповідача, що повторна неявка його представника у наступне судове засідання не буде підставою для відкладення розгляду справи і спір буде вирішено за наявними у матеріалах справи документами та задоволено вищезазначене клопотання.

16.04.2015 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду даного спору ухвалою суду від 01.04.2015 р., явку представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

У п.п. 3.9.1, 3.9.2 роз'яснень, наданих Вищим господарським судом України у постанові пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", вказано, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 15.05.2003 р. № 755-IV, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно до спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, місцезнаходженням відповідача є: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Декабристів, буд. 44, кв. 190, оскільки копію ухвали суду від 01.04.2015 р. було направлено на вказану адресу, дане свідчить, що судом належним чином повідомлено відповідача про місце, дату та час розгляду справи.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до статті 75 ГПК України за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд

встановив:

10 січня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецбуд-плюс» (позивач, підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Транс Груп» (відповідач, субпідрядник) укладено договір на виконання підрядних робіт № 10/01-14 відповідно до п. 1.1. якого субпідрядник зобов'язується своїми силами та засобами у відповідності до цього договору, технічної документації та державних будівельних норм і правил виконати на об'єкті: «Будівництво житлового-адміністративного будинку з паркінгом та дитячим майданчиком по вул. Старокиївська, 10 в Шевченківському районі в м. Києві» (далі - об'єкт), комплекс земляних робіт, а саме: розробка ґрунту, навантаження ґрунту на автотранспорт субпідрядника та його переміщення 2, 3 секція (далі - роботи).

Згідно з п. 1.2. договору загальний обсяг робіт за договором визначається на підставі актів приймання-передачі виконаних робіт.

У п. 2.1.1. договору вказано, що договірна ціна (вартість робіт) на будівельному майданчику замовника становить 40,00 грн. (сорок гривень 00 копійок), в тому числі ПДВ (20%) в розмірі 6,67 грн., за розробку, навантаження та вивезення 1 (одного) кубічного метру ґрунту. Виходячи із об'єму 11000 куб.м. і відповідно до нього вартість робіт становить 440000,00 грн. (чотириста сорок тисяч гривень 00 копійок), в тому числі ПДВ в розмірі 73333,33 грн., за розробку, навантаження та вивезення 11000,00 куб.м. (одинадцять тисяч кубічних метрів) ґрунту.

Пунктом 2.6.1. договору передбачено, що протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання даного договору підрядник сплачує субпідряднику аванс у розмірі 125000 грн. (сто двадцять п'ять тисяч гривень 00 коп.) з урахуванням ПДВ для закупівлі паливно-мастильних матеріалів та доставки будівельної техніки на об'єкт.

У п. 2.6.2. договору сторони погодили, що замовник здійснює платежі за виконані роботи на підставі актів виконаних робіт, які підписуються уповноваженими представниками сторін щомісячно. Акт виконаних робіт та довідку про вартість виконаних робіт (форма КБ-3), надалі за текстом - акти виконаних робіт, підрядник передає замовнику не пізніше 28 числа звітного місяця. Замовник протягом 3 (трьох) днів після отримання акту перевіряє його реальність та підписує в частині фактично виконаних обсягів робіт. Оплата виконаних робіт здійснюється протягом 10 (десяти) банківських днів після підписання актів виконаних робіт.

Зазначений договір підписаний уповноваженими представниками та скріплений відтисками печаток юридичних осіб.

Крім того, між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору № 10/01-14 від 10.01.2014 р. на виконання підрядних робіт, відповідно до п. 1. якої пункт 2.1.1. розділу 2 договору № 10/01-14 від 10.01.2014 р. на виконання підрядних робіт викладено у такій редакції:

« 2.1.1. договірна ціна (вартість робіт) на будівельному майданчику замовника становить 40,00 грн. (сорок гривень 00 копійок), в тому числі ПДВ (20%) в розмірі 6,67 грн., за розробку, навантаження та вивезення 1 (одного) кубічного метру ґрунту. Виходячи із об'єму 31515 куб.м. і відповідно до нього вартість робіт становить 1260600,00 грн. (один мільйон двісті шістдесят тисяч шістсот гривень 00 копійок), в тому числі ПДВ в розмірі 210100,00 грн., за розробку, навантаження та вивезення 31515 куб. м. (тридцять одна тисяча п'ятсот п'ятнадцять кубічних метрів) ґрунту.»

Зазначена вище додаткова угода № 1 підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена відтисками печаток юридичних осіб.

На виконання умов договору № 10/01-14 від 10.01.2014 р. на виконання підрядних робіт, зі змінами внесеними додатковою угодою № 1 позивачем було перераховано на рахунок відповідача кошти на загальну суму 1615000,00 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями: від 14.01.2014 р. № 70; від 24.01.2014 р. № 566; від 03.04.2014 р. № 2069; від 16.04.2014 р. № 2319; від 29.04.2014 р. № 3051; від 05.05.2014 р. № 3119; від 08.05.2014 р. № 3243; від 26.05.2014 р. № 4067; від 29.05.2014 р. № 4226; від 06.06.2014 р. № 4705; від 06.06.2014 р. № 4706; від 23.06.2014 р. № 5588; від 15.07.2014 р. № 6985; від 21.08.2014 р. № 9870; від 21.08.2014 р. № 9891; від 06.10.2014 р. № 12655.

Разом з тим, позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на виконання вимог договору останнім було перераховано на рахунок відповідача кошти на загальну суму 1585000,00 грн., з яких за платіжним дорученням від 06.10.2014 р. № 12655 100000,00 грн. помилково, а відповідачем, в свою чергу, виконано підрядні роботи на загальну суму 1260600,00 грн., підтвердженням чого є підписані сторонами наступні документи: довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за квітень 2014 р. і Акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2014 р. на суму 425000,00 грн.; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень 2014 р. і Акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2014 р. на суму 648600,00 грн.; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2014 р. і Акт № 3 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2014 р. на суму 187000,00 грн.(належним чином завірені копії вказаних документів наявні у матеріалах справи).

У відзиві на позов, поданому до суду 09.02.2015 р., відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що крім зазначених позивачем робіт, відповідачем було виконано договірні зобов'язання на суму 226400,00 грн., що підтверджується: Актом № АБ-0000084 здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 200000,00 грн. та Актом № АБ-0000085 здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 26400,00 грн. (вказані акти долучені до матеріалів справи), таким чином, відповідачем виконано роботи на загальну суму 1487000,00 грн., отже різниця між сумою сплачених позивачем коштів та сумою на яку відповідачем було виконано, а позивачем, в свою чергу, прийнято роботи становить 98000,00 грн., в той же час, відповідач зазначив, що позивачем не повернуті Акти виконаних робіт за формою КБ-2 та КБ-3, які підписані зі сторони відповідача на суму 99000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи 16.04.2015 р. позивачем подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, оскільки сторонами 24.03.2015 р. підписано Акт звірки взаєморозрахунків за період з 10.01.2014 р. - 24.03.2015 р., відповідно до якого сторони погодились, що станом на 24.03.2015 р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 98000,00 грн., на підставі чого позивач просить зменшити позовні вимоги, стягнути з відповідача на користь позивача 98000,00 грн., а судовий збір у розмірі 4528,00 грн., у зв'язку зі зменшенням позовних вимог, повернути позивачу, як зайво сплачений.

Відповідно до частини четвертої статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

З огляду на те, що заява позивача про зменшення розміру позовних вимог не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси, суд приймає дане зменшення.

Представником відповідача до відзиву на позов не долучено доказів виконання робіт на оплачену позивачем суму у розмірі 98000,00 грн., отже не спростовано факт наявності заборгованості, більше того, 24.03.2015 р. відповідачем підписано та скріплено відтиском печатки товариства Акт звірки взаєморозрахунків, тим самим, підтверджено факт наявності заборгованості у розмірі 98000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з метою досудового врегулювання спору неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути безпідставно набуті кошти (вимога від 04.12.2014 р. № 477/14, додаткова вимога від 25.12.2014 р. № 518/14 та повідомлення від 05.12.2014 р. № 483/14 про припинення дії договору), однак відповідач не відреагував належним чином на звернення позивача.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно частини першої та частини сьомої статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Проте, матеріалами справи підтверджено, що позивачем оплачено виконання робіт, передбачених договором № 10/01-14 від 10.01.2014 р. на виконання підрядних робіт, у вигляді авансу, однак відповідачем не виконано обсяг робіт на всю суму сплачену позивачем, у зв'язку з чим станом на дату судового засідання заборгованість відповідача, так як, останнім не повернуто зайво сплачені кошти позивачу, становить 98000,00 грн.

Частиною першою статті 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до частини другої статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач на вимогу позивача не повернув суму у розмірі 98000,00 грн., факт наявності даної заборгованості підтверджується матеріалами справи та визнано відповідачем, доказом чого є Акт звірки взаєморозрахунків, а тому вимога позивача щодо стягнення з відповідача 98000,00 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У п. 5.2. роз'яснень, наданих Вищим господарським судом України у постанові пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" вказано, що питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається в резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом).

Судові витрати, відповідно до частини п'ятої статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судом покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

З огляду на викладене, враховуючи, що судом прийнято подану позивачем заяву про зменшення позовних вимог, а тому сума заявлена до стягнення на дату прийняття рішення становить 98000,00 грн., здійснивши перерахунок судових витрат, судом встановлено, що 1960,00 грн. підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, а кошти у розмірі 4528,00 грн. підлягають поверненню позивачу з Державного бюджету, як надмірно сплачені.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 22, 44, 49, 82-84, 116, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Транс Груп" (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Декабристів, буд. 44, кв. 190; код ЄДРПО України 35875781) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецбуд-плюс" (01011, м. Київ, вул. Рибальська, буд. 13; код ЄДРПО України 36590344) - 98000 (дев'яносто вісім тисяч) гривень 00 коп. основного боргу та 1960 (одну тисячу дев'ятсот шістдесят) гривень 00 коп. судового збору.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Спецбуд-плюс» (01011, м. Київ, вул. Рибальська, буд. 13; код ЄДРПО України 36590344) з Державного бюджету України частину, сплаченого за платіжним дорученням від 26.12.2014 р. № 177852, судового збору у розмірі 4528 (чотири тисячі п'ятсот двадцять вісім) гривень 00 коп. (оригінал платіжного доручення у матеріалах справи).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 14.05.2015 року.

Суддя А.В. Лопатін