РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2015Справа №910/8804/15-г
За первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авеста-Україна" до Засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "Авеста-Україна" - Пилипенка Олега Володимировича та Засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "Авеста-Україна" Святина Сергія Миколайовича про визнання недійсним Меморандуму від 28.07.2014

За зустрічним позовом Засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "Авеста-Україна" - Пилипенка Олега Володимировича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авеста-Україна" та Засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "Авеста-Україна" Святина Сергія Миколайовича про виділ частки у натурі у майні

Суддя Лиськов М.О.

Представники:

від позивача: Жигун С.С. (дов. від 30.03.2015)

від відповідача-1: Пилипенко О.В.

від відповідача-2: не з'явився

В судовому засіданні 29.04.2015 судом на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Авеста-Україна" (далі-позивач за первісним позовом, відповідач-1 за зустрічним позовом ) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "Авеста-Україна" - Пилипенка Олега Володимировича (далі-відповідач-1 за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом) та Засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "Авеста-Україна" Святина Сергія Миколайовича (надалі - відповідач-2 за первісним і за зустрічним позовом) про визнання недійсним Меморандуму від 28.07.2014

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2015 порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 22.04.2015 за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

21.04.2015 Засновник Товариства з обмеженою відповідальністю "Авеста-Україна" - Пилипенкл Олег Володимирович (далі-позивач за зустрічним позовом, відповідач-1 за первісни позовом ) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авеста-Україна" (далі-відповідач-1 за зустрічним позовом, позивач за первісним позовом) та Засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "Авеста-Україна" Святина Сергія Миколайовича (надалі - відповідач-2 за первісним і за зустрічним позовом) про виділ частки у натурі у майні.

Ухвалою суду 23.04.2015 прийнято для спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву Засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "Авеста-Україна" - Пилипенка Олега Володимировича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авеста-Україна" та Засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "Авеста-Україна" Святина Сергія Миколайовича про виділ частки у натурі у майні.

В судове засідання, призначене на 29.04.2015, з'явились представники позивача за первісним позовом та позивача за зустрічним та надали пояснення по справі.

В судове засідання, призначене на 29.04.2015 представник відповідача-2 не з'явився, однак через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.1995 було зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю " Авеста-У країна".

Учасниками (засновниками) Товариства є фізичні особи: Святина С.М. (Відповідач 2 за первісним позовом), який володіє часткою 60% статутного капіталу Товариства та Пилипенко О.В. (Позивач за зустрічним позовом), який володіє часткою 40% статутного капіталу Товариства.

Відповідно до п.п.7.1. статті 7 Статуту Товариства статутний капітал Товариства поділений на частки і сформований за рахунок грошових та майнових вкладів Учасників, і складає 375,00 гривень.

Згідно із п.п.8.1 статті 8 Статуту Товариства частка Відповідача 2 за первісним позовом становить 60% статутного капіталу Товариства вартістю 225,00 грн.; частка Позивача за зустрічним позовом становить 40% статутного капіталу Товариства вартістю 150,00 грн.

Учасниками сплачені суми своїх вкладів в повному обсязі.

Підставою для звернення до суду Позивача за первісним позовом із позовною заявою про визнання Меморандуму від 28.07.2014, укладеного між засновниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Авеста - Україна" (надалі - Меморандум) Святиною Сергієм Миколайовичем та Пилипенком Олегом Володимировичем є те, що на думку Позивача за первісним позовом, Меморандум є недійсним, оскільки порушує майнові та немайнош права Товариства, як носія суб'єктивних прав і юридичних обов'язків.

Разом з тим, позивачем за первісним позовом не вказано, чим саме порушує Меморандум від 28.07.2014 порушує майнові та немайнош права Товариства.

Так, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення його сторонами вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України (ст.215 ЦК України).

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до абз. 4 п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не доведено суду належними засобами доказування, що оскаржуваний ним правочин в момент його укладення суперечив закону, а також суд встановив, що особи, які його підписали з боку Позивача та Відповідача, мали на це необхідний обсяг цивільної дієздатності, а також оскаржуваний правочин відповідав внутрішній волі сторін.

Таким чином, первісний позов не підлягає задоволенню.

Як вже зазначалося вище, учасниками (засновниками) Товариства є фізичні особи: Святина С.М. (Відповідач 2 за первісним позовом), який володіє часткою 60% статутного капіталу Товариства та Пилипенко О.В. (Позивач за зустрічним позовом), який володіє часткою 40% статутного капіталу Товариства

Відповідно до п.п.6.1 статті 6 Статуту Товариства майно Товариства складається з основних фондів та обігових коштів, а також інших цінностей, вартість яких відображається в самостійному балансі Товариства.

Майно Товариства формується за рахунок вкладів Учасників Товариства; доходів від підприємницької діяльності Товариства; кредитів банків, позичок інших осіб; майна, одержаного в результаті правонаступництва; інших джерел, що не заборонені чинним законодавством України (п.п.6.2 статті 6 Статуту Товариства).

Відповідно до п.З статті 6 Статуту Товариство є власником майна, переданого йому Учасником у власність як вклад до статутного капіталу; продукції, виробленої Товариством у результаті господарської діяльності; одержаних доходів; безоплатних та благодійних внесків, пожертвувань від національних та іноземних підприємств, організацій, установ та громадян; майна, набутого на підставах, що не заборонені законом.

В квітні 2009 року Товариством під свій офіс було придбано нежиле приміщення №212 - офіс за адресою: м. Київ, проспект Академіка Палладіна буд.22, оф.212, загальною площею 166, 20 кв.м., яке відображене в балансі Товариства, але не внесено до статутного капіталу Товариства (надалі - Приміщення) та є спільною власністю учасників Товариства, величина ринкової вартості об'єкта оцінки станом на 20.04.2015 року становить 3 524 000 грн.

В липні 2007 року Товариством було придбано два автомобілі, якими користуються обидва співзасновника, один з них легковий універсал Міцубісі Паджеро номер державної реєстрації АА 6102ЕВ, номер кузова JMYLYV98W7J000868, яке відображене в балансі Товариства, але не внесено до статутного капіталу Товариства та є спільною власністю учасників Товариства, величина ринкової вартості об'єкта оцінки станом на 20.04.2015 становить 458 529,00 грн.

Відповідно до статті 9 Статуту Товариства, учасники Товариства мають право брати участь у розподілі прибутку Товариства і одержувати його частину (дивіденди); одержувати інформацію про діяльність Товариства, а Товариство зобов'язане надавати на їх вимогу для ознайомлення річні баланси, звіти про фінансово-господарську діяльність, протоколи ревізійної комісії; протоколи Зборів Учасників Товариства та Засідань виконавчого органу.

Позивач за зустрічним позовом неодноразово звертався до Відповідачів за зустрічним позовом надати інформацію про діяльність Товариства та виплатити належні Позивачу за зустрічним позовом, як учаснику Товариства, дивіденди. Однак Відповідач 2 за первісним позовом ігнорує звернення Позивача за зустрічним позовом.

Крім того, відповідно до Статуту Товариства питання щодо надання в оренду приміщень будівлі за адресою м. Київ, проспект Академіка Палладіна, 22, загальною площею 166, 20 кв.м. вирішується загальними зборами. (Стаття 15).

Разом з тим, на початку 2014, Відповідач-2 за первісним позовом передав в оренду основну частину приміщення, яке є спільним майном учасників Товариства. Загальних зборів з питання здачі в оренду Приміщення не проводилось.

Крім того, позивач за первісним позовом не одноразово звертався до Відповідача-2 із проханням провести загальні збори, надати інформацію щодо господарської діяльності товариства. Однак Відповідач-2 ігнорував вказані звернення позивача за зустрічним позовом.

Зазначене свідчить про те, що Відповідач 2 за первісним позовом приховує від Позивача за зустрічним позовом, як Учасника Товариства, інформацію про фінансово- господарську діяльність Товариства, з метою уникнення виплати останньому прибутків від проведення господарської діяльності Товариства та належних йому дивідендів.

Між учасниками Товариства Святиною С.М. та Пилипенком О.В. було досягнуто взаємної згоди щодо сплати Позивачу за зустрічним позовом Відповідачем 2 за первісним позовом належної частини прибутку Товариства (дивідендів) - з 01.09.2014 грошових коштів, як учаснику Товариства, в сумі 10 000 грн. 00 коп. щомісячно.

Також було досягнуто домовленості щодо спільної діяльності майном Товариства, та питання про відступлення Пилипенком О.В. своєї частки у статутному фонді Товариства на користь іншого учасника Товариства Святини С.М. або на користь третьої особи у випадку продажу Пилипенком О.В. своєї частки у Товаристві.

Зазначені вище умови були відображені у Меморандумі від 28.07.2014 між Позивачем за зустрічним позовом та Відповідачем 2 за первісним позовом, який був підписаний в присутності трьох працівників Товариства з метою засвідчення волевиявлення Сторін Меморандуму від 28.07.2014 та особистого вчинення підписів Сторін.

Крім того, зазначеним Меморандумом передбачено, що у випадку несплати грошових коштів Відповідач 2 за первісним позовом передає Позивачу за зустрічним позовом в користування частину нежилого приміщення, що належить ТОВ "Авеста- Україна" площею 44,0 кв.м та 14,0 кв.м (дві кімнати) (п.п.1.2 Меморандуму).

Разом з тим, виплат визначених в меморандумі не здійснювалось, доступ до визначеного в меморандумі приміщення не надавався, крім того з боку Відповідача-2 умисно здійснювались перешкоди в доступі до зазначеного приміщення.

Кожен з учасників спільної часткової власності має право вимагати виділення своєї частки із спільного майна. Співвласник має таке право без наведення мотивів. При реалізації права на виділення така особа отримує свою частку у майні і вибуває із складу учасників.

Відповідно до частини 1 статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. За змістом частини 1 статті 66 та статті 139 Господарського кодексу України майно підприємства становлять речі та інші цінності (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб'єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна підприємства.

Відповідно до приписів ст. 183 Цивільного кодексу України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

За відсутності згоди співвласників щодо володіння і користування, а також при недосягненні домовленості про спосіб та умови поділу майна спір може бути вирішений у судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що надані до матеріалів справи документи дають суду підстави дійти висновку про можливість роздільної експлуатації спірного майна, з огляду на що суд вважає, що вимоги позивача за зустрічним позовом щодо виділу в натурі майна та визнання права користування на це майно підлягають частковому задоволенню.

Визначальним для виділу частки в натурі у майні, яке перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки відповідно до часток співвласників.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ст. 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судовий збір відповідно до положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідачів за зустрічним позовом.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 12, 15, 183, 317, 358-364 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 12, 33, 41, 49, 54, 56, 81-1, 82, 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні первісного позову - відмовити.

2. Зустрічний позов задовольнити - частково.

3. Виділити учаснику Товариства з обмеженою відповідальністю "Авеста-Україна" (ідентифікаційний код 23516373, 03067, м. Київ, вулиця Гарматна, будинок 9) Пелипенку Олегу Володимировичу (02218, м. Київ, вулиця Райдужна, будинок 11-а,кв.239) у користування частину нежилого приміщення ; 212 у натурі у майні Товариства з обмеженою відповідальністю "Авеста-Україна" (ідентифікаційний код 23516373, 03067, м. Київ, вулиця Гарматна, будинок 9) пропорційно його частці у статуному капіталі - 40 %, а саме дві кімнати відповідно до план-схеми приміщення, яке знаходиться за адресою м. Київ, проспект Академіка Палладіна буд. 22, оф. 212, одна кімната - загальною площею 44,3 кв. м.; друга кімната - загальною площею 14,2 кв.м.

4. Виділити учаснику Товариства з обмеженою відповідальністю "Авеста-Україна" (ідентифікаційний код 23516373, 03067, м. Київ, вулиця Гарматна, будинок 9) Пелипенку Олегу Володимировичу (02218, м. Київ, вулиця Райдужна, будинок 11-а,кв.239) у користування легковий універсал Міцубісі Паджеро номер державної реєстрації АА 6102 ЕВ, номер кузова JMYLYV98W7J000868.

5. Зобов'язати учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Авеста-Україна" (ідентифікаційний код 23516373, 03067, м. Київ, вулиця Гарматна, будинок 9) Святину Сергія Миколайовича (03164, м. Київ, вул. Клавдієвська, буд. 23/15 кв.92) забезпечити Пелипенку Олегу Володимировичу (02218, м. Київ, вулиця Райдужна, будинок 11-а,кв.239) вільний доступ до місць загального користування нежитлового приміщення № 212 за адресою м. Київ, проспект Академіка Палладіна буд. 22, оф. 212.

6. Стягнути з Святини Сергія Миколайовича (03164, м. Київ, вул. Клавдієвська, буд. 23/15 кв.92) на користь Пелипенка Олега Володимировича (02218, м. Київ, вулиця Райдужна, будинок 11-а,кв.239) 37 362 (тридцЯть сім тисяч триста шістдесят дві ) грн.. 58 коп. судового збору за подання позовної заяви.

7. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 08.05.2015

Суддя М.О. Лиськов