КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2015 р. Справа№ 911/5580/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Корсакової Г.В.

Станіка С.Р.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: не з'явились,

від відповідача 1: не з'явились,

від відповідача 2: не з'явились,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Старпласт» на рішення господарського суду Київської області від 25.02.2015р. у справі №911/5580/14 (суддя Лопатін А.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФГ Груп",

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Старпласт" - Відповідач 1,

Товариства з обмеженою відповідальністю "Елко Пак" - Відповідач 2

про стягнення 200000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду Київської області з позовом до Відповідачів про 400000,00 грн. заборгованості (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог).

Рішенням господарського суду Київської області від 25.02.2015р. у справі №911/5580/14 позов задоволено частково, стягнуто солідарно з Відповідача 1 та Відповідача 2 на користь Позивача 390000,00 грн. основного боргу та 8000,00 грн. судового збору, припинено провадження у справі в частині солідарного стягнення з Відповідачів на користь Позивача 10000,00 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що Відповідач за отриманий товар не розрахувався, останній вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, а тому суд вимоги Позивача щодо солідарного стягнення з Відповідачів основного боргу у розмірі 400000,00 грн. задовольнив частково, а саме у частині стягнення 390000,00 грн., оскільки Відповідач частково погасив заборгованість в сумі 10000,00 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Відповідач 1 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 25.02.2015р., прийняти нове рішення, яким скасувати рішення в частині стягнення з Відповідача 1 на користь Позивача судового збору за подання позову в розмірі 8000,00 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не вірно застосовано ст.49 Господарського процесуального кодексу та помилково стягнуто з Відповідача 1 судовий збір в сумі 8000,00 грн., оскільки умови договору порушені Відповідачем 2, а тому судові витрати повинні стягуватись з останнього.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2015р. апеляційну скаргу Відповідача 1 на рішення господарського суду Київської області від 25.02.2015р. у справі №911/5580/14 прийнято до провадження та призначено розгляд справи на 21.04.2015р.

Розпорядженням керівника апарату суду від 20.04.2015р. у зв'язку з перебуванням судді у справі Корсакової Г.В. у відпустці та відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду справу №911/5580/14 передано на повторний автоматизований розподіл для заміни судді, який не є головуючим суддею. Відповідно до повторного автоматизованого розподілу справу №911/5580/14 передано колегії суддів у складі головуючого судді Власова Ю.Л., суддів Станіка С.Р., Хрипуна О.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.04.2015р. відкладено розгляд справи на 12.05.2015р.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 12.05.2015р. справу №911/5580/14 передано колегії суддів у складі головуючого судді Власова Ю.Л., суддів Станіка С.Р., Корсакової Г.В.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

13.03.2012р. між Позивачем та Відповідачем 2 був укладений договір поставки №130312 відповідно на умовах якого та відповідно до замовлень Відповідача 2 Позивач зобов'язався поставити, а Відповідач 2 прийняти та оплатити на умовах DDP, Київ - згідно правил INCOTERMS 2010, пакувальні матеріали (надалі - товар), визначений у додатку № 1 до цього договору.

Згідно з п.2.1. договору загальна вартість товару, що постачається згідно договору не може перевищувати 10000000,00 грн., в тому числі ПДВ 20% протягом строку дії договору.

Відповідно до п.2.2. договору оплата товару за даним договором з моменту підписання договору до 31.12.2013р.: у розмірі 100% вартості товару, визначеної у відповідному замовленні, здійснюється на 90 календарний день після відвантаження товару зі складу Позивача, за умови підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної, надання вірно оформлених оригіналів рахунку, податкової і видаткової накладної на товар.

10.06.2014р. між Позивачем та Відповідачем 2 укладено договір про реструктуризацію заборгованості за договором поставки №130312 від 13.03.2012р. за умовами якого Позивач надав Відповідачу 2 розстрочку по сплаті заборгованості за поставлений товар згідно договору поставки №130312 від 13.03.2012р. укладеного між Позивачем та Відповідачем 2, на загальну суму 1371186,36 грн.

Згідно з п.2.1. договору Позивач надав Відповідачу 2 розстрочку по сплаті заборгованості, а Відповідач 2 зобов'язався сплачувати заборгованість у сумі 1371186,36 грн. згідно такого графіку:

12.06.2014 - 30.06.2014 171186,36 грн.

01.07.2014 - 31.07.2014 200000,00 грн.

01.08.2014 - 29.08.2014 200000,00 грн.

01.09.2014 - 30.09.2014 200000,00 грн.

01.10.2014 - 31.10.2014 200000,00 грн.

03.11.2014 - 28.11.2014 200000,00 грн.

01.12.2014 - 31.12.2014 200000,00 грн.

12.06.2014р. між Позивачем та Відповідачами був укладений договір поруки №120614, відповідно до якого Відповідач 1 поручився перед Позивачем за виконання Відповідачем 2 грошового зобов'язання за договором, передбаченим п.2 цього договору.

Згідно з п.2.1. договору під основним договором у цьому договорі розуміють договір поставки №130312 від 13.03.2012р. з урахуванням змін та доповнень внесених договором про реструктуризацію заборгованості б/н від 12.06.2014р., укладених між Позивачем та Відповідачем 2.

Відповідно до п.3.1. договору відповідальність Відповідача 1 перед Позивачем обмежується сплатою суми у розмірі 1371186,36 грн.

Згідно з п.4.1. договору до пред'явлення вимоги Відповідачу 1 Позивач повинен належно пред'явити вимогу до Відповідача 2. якщо Відповідач 2 протягом 2 робочих днів не виконав або відмовився задовольнити вимогу Позивача на пред'явлену вимогу за основним договором, Позивач може пред'явити вимогу в обсязі, передбаченому п.2.1. договору про реструктуризацію заборгованості б/н від 12.06.2014р. до Відповідача 1. При цьому, Позивач повинен разом з вимогою надати Відповідачу 1 докази пред'явлення вимоги Відповідачу 2.

02.12.2014р. Позивач направив на адресу Відповідача 2 вимогу про сплату заборгованості в сумі 200000,00 грн. за період з 03.11.2014р. по 28.11.2014р.

04.12.2014р. Позивач направив на адресу Відповідача 1 вимогу про сплату грошових коштів в сумі 200000,00 грн. за період з 03.11.2014р. по 28.11.2014р. відповідно до умов договору поруки.

12.01.2015р. Позивач направив на адресу Відповідача 2 вимогу про сплату заборгованості в сумі 200000,00 грн. за період з 03.11.2014р. по 28.11.2014р. та в сумі 200000,00 грн. за період з 01.12.2014р. по 31.12.2014р.

15.01.2015р. Позивач направив на адресу Відповідача 1 вимогу про сплату грошових коштів в сумі 400000,00 грн. за період з 03.11.2014р. по 31.12.2014р. відповідно до умов договору поруки.

13.01.2015р. Відповідач 1 перерахував на рахунок Позивача грошові кошти в сумі 10000,00 грн. з призначенням платежу «сплата згідно договору №120614 від 12.06.14р. без ПДВ».

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга апеляційна скарга Відповідача 1 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно з ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно з ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.541 Цивільного кодексу України передбачено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст.543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно з ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ст.554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

З наведених норм права та встановлених судом обставин вбачається, що між Позивачем та Відповідачем 2 був укладений договір поставки, за умовами якого Позивач здійснив поставку товару, проте Відповідач 2 порушив свої зобов'язання з оплати товару, внаслідок чого між Позивачем та Відповідачем 2 був укладений договір про реструктуризацію заборгованості за договором поставки. Відповідно до умов договору про реструктуризацію заборгованості за договором поставки Відповідач 2 визначив наявність заборгованості за договором поставки та погодився здійснити її сплату у визначені строки. А тому не приймаються до уваги посилання Відповідача 1 щодо відсутності в матеріалах справи видаткових накладних, довіреностей, належним чином підписаними та скріпленими печатками сторін.

Разом з тим, Відповідач 2 допустив прострочення сплати заборгованості за договором про реструктуризацію заборгованості за договором поставки. Також між Позивачем та Відповідачем 1 був укладений договір поруки за умовами якого Відповідач 1 поручився перед Позивачем за виконання обов'язків Відповідачем 2 за договором. Відповідальність Відповідача 1 перед Позивачем обмежувалась сплатою суми основної заборгованості у розмірі 1371186,36 грн.

Оскільки, після звернення Позивача з даним позовом до суду, 13.02.2015р. Відповідачем сплачено суму боргу (за спірний період) в сумі 10000,00 грн., тому місцевий господарський суд правомірно припинив провадження у справі №911/5580/14 в частині позовної вимоги Позивача про стягнення з Відповідачів основного боргу в сумі 10000,00 грн. за відсутністю предмету спору.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого господарського суду, що вимоги Позивача про стягнення солідарно з Відповідача 1 та Відповідача 2 основного боргу за вказаними договорами обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в сумі 390000,00 грн.

Відповідно до п.4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Як встановлено судом, в грудні 2014р. Позивач направляв на адресу Відповідача 2 та Відповідача 1, відповідно до умов договору про реструктуризація заборгованості за договором поставки, вимогу про сплату заборгованості в сумі 200000,00 грн. за період з 03.11.2014р. по 28.11.2014р., але Відповідачами зобов'язання не були виконані. В січні 2015р., після закінчення строку для виконання зобов'язання щодо сплати заборгованості за наступним етапом, Позивач також направив на адресу Відповідачів вимоги про сплату заборгованості в загальній сумі 400000,00 грн. за період з 03.11.2014р. по 31.12.2014р.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується порушення зобов'язання щодо сплати заборгованості за договором про реструктуризацію заборгованості обома Відповідачами, внаслідок чого Позивач на відновлення своїх порушених прав звернувся до суду з відповідним позовом.

Отже, місцевим господарським судом правомірно задоволено вимоги Позивача про стягнення солідарно з двох Відповідачів суми борги, проте судові витрати, мають бути розподілені між Відповідачами порівну, оскільки солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Відповідача 1 підлягає задоволенню частково, а рішення господарського суду Київської області відповідній зміні.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «СТАРПЛАСТ» на рішення господарського суду Київської області від 25.02.2015р. у справі №911/5580/14 задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Київської області від 25.02.2015р. у справі №911/5580/14 змінити.

3. Пункт 2 резолютивної частини рішення господарського суду Київської області від 25.02.2015р. у справі №911/5580/14 викласти в наступній редакції:

«2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Старпласт" (08363, Київська область, Бориспільський район, с. Сошників, вул. Іванова, буд. 3; ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Елко Пак" (58029, м. Чернівці, пр-т. Незалежності, буд. 129; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФГ Груп" (61172, м. Харків, вул. Роганська, буд. 117; ) основний борг в сумі 390000 (триста дев'яносто тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Старпласт" (08363, Київська область, Бориспільський район, с. Сошників, вул. Іванова, буд. 3; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФГ Груп" (61172, м. Харків, вул. Роганська, буд. 117; ) судовий збір в сумі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Елко Пак" (58029, м. Чернівці, пр-т. Незалежності, буд. 129; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФГ Груп" (61172, м. Харків, вул. Роганська, буд. 117; ) судовий збір в сумі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.».

4. В іншій частині рішення господарського суду Київської області від 25.02.2015р. у справі №911/5580/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 12.05.2015р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді Г.В. Корсакова

С.Р. Станік