РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року Справа № 924/1690/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Крейбух О.Г. , суддя Мамченко Ю.А.

при секретарі Максютинська Д.В

за участю представників сторін:

від позивача: Рубан Т.Г.;

від відповідача: Колєнкова В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача Департамент житлово-комунального господарства Кам'янець-Подільської міської ради на рішення господарського суду Хмельницької області від 26.01.15р. у справі № 924/1690/14 (суддя Заверуха С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Група компаній "Теплотехніка" м.Херсон

до відповідача Департаменту житлово-комунального господарства Кам'янець - Подільської міської ради

про стягнення заборгованості в сумі 49 500 грн..

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Група компаній «Теплотехніка» (надалі - Позивач) звернулося в господарський суд Хмельницької області з позовом (а.с. 2-5) до Департаменту житлової політики доріг та інфраструктури Кам'янець-Подільської міської ради (надалі - Відповідач) про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості у розмірі 49 500 грн..

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 26 січня 2015 року по справі № 924/1690/14 (а.с. 158-161), з підстав зазначених в даному рішенні, позов задоволено. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 49 500 грн. 00 коп. заборгованості. Також, даним рішенням покладено на Відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 827 грн..

Не погоджуючись із винесеним рішенням суду першої інстанції Відповідач звернувся з апеляційною скаргою (а.с. 171-174) до Рівненського апеляційного господарського суду, в якій, з підстав, вказаних у цій апеляційній скарзі, просить рішення господарського суду Хмельницької області від 26 січня 2015 року по даній справі скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Позивача в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вказане рішення прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права. Крім того, апелянт, як на підставу скасування рішення суду першої інстанції, посилається на те, що з моменту фактичного прийняття робіт, відповідно до пунктів 5.7 та 6.1 Договору, у Відповідача виник обов'язок щодо їх оплати та відповідно право Позивача вимагати такої оплати, а саме з 27 червня 2011 року. Апелянт наголошує на тому, що пунктом 10.8 Договору передбачено, що обставини, не враховані при укладенні даного Договору, врегульовуються відповідно до норм чинного законодавства України. Як зазначає апелянт, враховуючи дійсність підписаного однією стороною акту здачі-приймання виконаних підрядних робіт, Відповідач зобов'язався їх оплатити протягом 3 банківських днів з моменту фактичного прийняття. У зв'язку з цим, на думку Відповідача, відповідно до норм частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності розпочався зі спливом вказаного строку виконання зобов'язання, тобто у липні 2011 року, а позовна заява була відправлена в листопаді 2014 року.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 23 лютого 2015 року, апеляційну скаргу було прийнято до провадження в складі колегії суддів: головуючий суддя Саврій В.А., суддя Крейбух О.Г., суддя Мамченко Ю.А. та призначено до розгляду на 18 березня 2015 року на 15 годину 15 хвилин (а.с. 170).

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу (а.с. 181-184), в якому з підстав висвітлених в цьому відзиві, заперечує проти доводів зазначених в апеляційній скарзі та просить залишити рішення господарського суду Хмельницької області без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розпорядженням керівником апарату Рівненського апеляційного господарського суду від 17 березня 2015 року (а.с. 188) за № 01-07/57, з підстав вказаних у ньому, призначено повторний автоматичний розподіл справи № 924/1690/14, відповідно до якого було визначив колегію в складі: головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Крейбух О.Г., суддя Мамченко Ю.А..

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 17 березня 2015 року, апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 18 березня 2015 року на 15 годину 15 хвилин (а.с. 189).

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 18 березня 2015 року (а.с. 194), з підстав, висвітлених у даній ухвалі, розгляд справи було відкладено на 13 травня 2015 року на 14 годину 50 хвилин.

Позивачем в судовому засіданні було подано копію листа за № 1/02-15-2228 від 30 квітня 2015 року, котрий відповідно до вимог пункту 2.1.1 Інструкції з діловодства в господарських судах було долучено до матеріалів справи в судовому засіданні (після завершення судового засідання дані документи були зареєстровані службою діловодства під реєстраційним № 11684/15 в базі даних Діловодство спеціалізованого суду).

В судовому засіданні від 13 травня 2015 року Відповідач підтримав доводи, висвітлені у апеляційній скарзі та просив суд скасувати рішення місцевого господарського суду і прийняти нове рішення, котрим відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні від 13 травня 2015 року Позивач заперечив проти доводів, висвітлених в апеляційній скарзі Відповідача, та вважає, що рішення місцевого господарського суду є законним та обґрунтованим.

Заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідача, розглянувши матеріали та обставини справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити, а оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. При цьому апеляційний господарський суд виходив з такого.

Рішенням Кам'янець-Подільської міської ради VI скликання від 27 березня 2014 року № 8/61 перейменовано Департамент житлової політики, доріг та інфраструктури Кам'янець-Подільської міської ради в Департамент житлово-комунального господарства Кам'янець-Подільської міської ради (іден. код 03356364; а.с. 50).

Крім того, відповідно до пункту 1.1 Статуту Позивача (а.с. 37-38), Товариство з обмеженою відповідальністю «Група Компаній «Теплотехніка» створене за результатом реорганізації шляхом перетворення Закритого акціонерного товариства «Теплотехніка» відповідно до чинного законодавства України.

Як вбачається з матеріалів справи, між Позивачем та Відповідачем 8 жовтня 2009 року був укладений договір підряду на створення і передачу науково-технічної продукції № 0809/220 (надалі - Договір; а.с. 11-14).

Відповідно до пункту 1.1 Договору, зідно зі статтею 6 Закону України "Про теплопостачання" та з метою оптимального поєднання систем централізованого, помірно-централізованого та автономного опалення у схемі теплопостачання міста Позивач приймає на себе зобов'язався за дорученням Відповідача виконати розробку Схеми теплопостачання міста Кам'янець-Подільський (в подальшому Схема), а Відповідач зобов'язався прийняти та оплатити виконані роботи.

Згідно пункту 2.1 Договору: договірна вартість робіт, доручених Позивачу, складає 99 500 грн., в т.ч. ПДВ - 16 583 грн. 33 коп.; при цьому в 2009 році вартість робіт відповідно до календарного плану складає 50 000 грн. згідно бюджетних призначень за І та ІІ етапи; фінансування наступних етапів буде здійснюватись при наявності відповідного бюджетного призначення.

Як вбачається з пункту 2.2 Договору, договірна вартість складається з робіт пов'язаних з розробкою науково-технічної продукції, перелік та вартість яких наведено в "Кошторисі на створення науково-технічної продукції № 1" (Додаток № 3 Договору), та узгоджується Позивачем та Відповідачем шляхом підписання "Протоколу узгодження ціни на виконання робіт" (Додаток № 2 Договору).

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що: плановий термін виконання робіт вказаних в пунктом 1.1 складає 90 календарних днів після надання Відповідачем повного пакету достовірних вихідних даних (згідно Додатку № 4, є невід'ємною частиною Договору).

Як визначено пунктами 5.1-5.2 Договору: здача-приймання етапів виконаних робіт здійснюється оформленням актів виконаних робіт в формі, регламентованій чинним законодавством, та вимогами Сторін, які складаються підрядником в 2-х примірниках; Відповідач зобов'язався на протязі 3-х календарних днів після отримання акту виконаних робіт підписати його та надати Позивачу один примірник акту, або в ті ж строки надати докладне письмове обґрунтування відмови в прийнятті робіт.

Відповідно до пункту 5.3 Договору, після закінчення робіт Позивач передає Відповідачу документацію в 4-х примірниках по акту здачі-приймання.

За змістом пункту 5.6 Договору, у випадку відмови від прийняття робіт - Відповідач протягом 3-х днів з дня надання акту виконаних робіт направляє Позивачу детальний опис недоробок, неякісного виконання робіт чи порушень умов Договору та проект двостороннього акту з переліком необхідних доопрацювань, строків їх виконання, які підлягають узгодженню з Позивачем.

Водночас, пунктом 5.7 Договору визначено, що: несвоєчасне підписання акту, не підписання акту без надання докладного письмового обґрунтування недоробок в установлені строки, а також необґрунтована претензія відносно виконаних робіт - вважаються фактичним прийняттям робіт.

Зі змісту пункту 6.1 - 6.2 Договору вбачається, що: Відповідач перераховує на розрахунковий рахунок Позивача кошти поетапно, на підставі актів виконаних робіт по мірі надходження бюджетних коштів; підставою для кінцевого перерахування коштів на розрахунковий рахунок Позивача Відповідачем є рахунок наданий Позивачем у відповідності до умов Договору та Акту виконаних робіт; Відповідач здійснює кінцевий розрахунок за виконані роботи на протязі 3 банківських днів з моменту підписання Акту виконаних робіт.

Підпунктами 7.1.1 та 7.2.3 Договору визначено, що: Позивач бере на себе обов'язки виконати роботи в порядку установленому даним Договором; Відповідач бере на себе обов'язки прийняти від Позивача фактично виконані роботи за актами виконаних робіт, та протягом 3-х днів з моменту отримання підписати акти (з передачею 1 примірника акту Підряднику або підтвердженням факту підписання у відповідності до пункту 12.4) в порядку передбаченому цим Договором.

Відповідно до пунктів 10.1-10.2 Договору, Договір набуває чинності з моменту підписання (з 8 жовтня 2009 року) і діє до 8 січня 2010 року, але не менше ніж 96 календарних днів з моменту надання повного пакету вихідних даних для розборки Схеми; після закінчення терміну дії Договору його умови стосовно взаєморозрахунків продовжують діяти до повного виконання Сторонами зобов'язань за Договором.

Договір підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

Додатком № 1 до Договору сторони погодили календарний план робіт, зокрема термін виконання робіт складає 3 місяці (а.с. 15).

Додатком № 2 до Договору сторони погодили протокол узгодження ціни на виконання робіт, згідно якого вартість виконаних робіт складає 99 500 грн. (а.с. 16).

Крім того, сторонами було затверджено кошторис № 1 на створення науково-технічної продукції загальною вартістю 99 500 грн. (а.с. 17), котрий є Додатком № 3 до Договору.

В подальшому між Позивачем та Відповідачем було укладено Додаткову угоду № 1 (а.с. 18), згідно пункту 1 котрої пункт 2.1 Договору викладено в наступній редакції: "Договірна вартість робіт, доручених Позивачу, складає 99 500 грн., в т.ч. ПДВ - 16 583 грн. 33 коп. При цьому у 2009 році вартість робіт відповідно календарного плану складає 50 000 грн. згідно бюджетних призначень за І та ІІ етапи. В 2010 році вартість робіт відповідно календарного плану складає 49 500, грн., згідно бюджетних призначень за ІІІ та ІV етапи".

Відповідно до пункт 2 Додаткової угоди № 1, пункт 10.1 Договору викладено в наступній редакції: "Договір набуває чинності з 8 жовтня 2009 року і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань".

Додаткова угода підписана представниками Позивача та Відповідча та скріплена їх печатками.

Додатком № 1 до Додаткової угоди № 1 до Договору Позивачем та Відповідачем було погоджено календарний план робіт на 2010 рік (а.с. 19), котрим затверджено наступне: термін виконання робіт 1,5 (півтора місяці), розрахункова ціна етапу - 49 500 грн. (III етап Гідравлячні розрахунки та розробки схеми теплопостачання червень-липень 2010 рік - 30 845 грн; IV етап Розробка креслень системи теплопостачання м. Кам'янець-Подільський - липень 2010 рік, 18 655 грн.).

Як вбачається з виписки по рахунку Позивача (а.с. 23), 26 жовтня 2009 року Відповідачем було перераховано Позивачу грошові кошти в сумі 50 000 грн., з призначенням платежу: «оплата за розроблення схеми теплопостачання міста Кам'янець-Подільський, згідно акту здачі-прийняття виконаних проектно-дослідних робіт № 1 від 12 жовтня 2009 року на підставі договору № 0809/220 від 8 жовтня 2009 року».

Також в матеріалах справи міститься акт № 1 здачі-приймання виконаних проектно-дослідних робіт за Договором від 12 жовтня 2009 року, щодо виконання Позивачем робіт на суму 50 000 грн. та прийняття їх Відповідачем, що підтверджується їхніми підписами та відтисками печаток сторін.

Листом Міністерства з питань Житлово-комунального господарства України від 24 листопада 2010 року № 719-13824 (а.с. 25) було повідомлено Кам'янець-Подільську міську раду, що Міністерство з питань житлово-комунального господарства розглянуло схему теплопостачання м. Кам'янець-Подільського та зазначено, що вона погоджена на засіданні робочої групи експертів з розгляду регіональних програм модернізації систем теплопостачання та схем теплопостачання населених пунктів і занесена до реєстру схем теплопостачання населених пунктів України Міністерства з питань житлово-комунального господарства України, про що складено протокол № 13 від 18 листопада 2010 року.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач 15 червня 2011 року звернувся до Відповідача з листом щодо оплати виконаних робіт III і IV етапів та підписання примірника акту (а.с. 28; доказ направлення на а.с. 35), повторно направивши для Відповідача акти виконаних робіт та рахунок на оплату вартості робіт.

Крім того, Позивач 15 червня 2011 року звернувся до голови м. Кам'янець-Подільський з листом № 46 (а.с. 135; доказ отримання на звороті а.с. 87), в якому просив посприяти у вирішенні питання підписання актів і оплати за виконані Позивачем роботи.

З відповіді виконавчого комітету Кам'янець- Подільської міської ради № 3/02-18-2366 від 9 серпня 2011 року (а.с. 136) направленої на адресу Позивача, вбачається, що Відповідачем в ній вказано, що оплата за надані послуги буде проведена у відповідності до затвердженого плану фінансування, а щодо підписання акту було запропоновано звернутися до Відповідача.

Позивач звернувся до Відповідача з претензією - вимогою № 288 від 20 серпня 2013 року (а.с. 33-34), згідно якої просив оплатити вартість виконаних робіт в сумі 49 500 грн.. Однак, як вбачається з матеріалів справи вказана претензія залишена Відповідачем без відповіді та задоволення.

Представником Позивача було долучено до матеріалів справи роздруківку інформації МінЖКГ станом на 1 травня 2012 року щодо інформації про наявність схем теплопостачання населених пунктів України, розроблених та погоджених відповідно до вимог чинного законодавства, з котрої вбачається, що схема теплопостачання м. Кам'янець-Подільського була погоджена 18 листопада 2010 року, протоколом № 13 (а.с. 74).

Також, в матеріалах справи наявна роздруківка про наявність в Мінрегіоні України схем оптимізації теплопостачання станом на 1 липня 2014 року, звідки вбачається наявність схеми теплопостачання м. Кам'янець-Подільського, розробник - Позивач (а.с. 81).

Однак, вимоги Позивача щодо підписання акту та оплати виконаних робіт Відповідач не виконав, що стало підставою для звернення Позивача, на його думку, за захистом свого порушеного права, до суду з позовом про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості в розмірі 49 500 грн..

Колегія апеляційного господарського суду зауважує, що укладений між Відповідачем та Позивачем Договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що: підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України: зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Колегія суду враховуючи зміст укладеного договору, характер взятих на себе сторонами зобов'язань, констатує, що між Позивачем та Відповідачем виникли правовідносини, які регулюються главою 61 Цивільного кодексу України «Підряд».

У відповідності до частин 1 та 2 статті 837 Цивільного кодексу України: за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу; договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно статті 838 Цивільного кодексу України: підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи; у цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник; генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обовязку.

Частиною 1 статті 843 Цивільного кодексу України визначено, що: у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Відповідно до статті 844 Цивільного кодексу України: ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі; якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.

Частиною 1 статті 846 Цивільного кодексу України визначено, що: строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Статтею 853 Цивільного кодексу України визначено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові; якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі; замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

У відповідності до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Положенням частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що: якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги.

Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України та статтею 193 Господарського кодексу України: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України закріплено, що: боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України: суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Із системного аналізу діючого законодавства в площинні існування реальних відносин між Позивачем та Відповідачем по Договору в контексті реального виконання Позивачем робіт по Договору (що підтверджується належними та допустимим доказами), колегія суду зазначає наступне.

Відповідно до частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом; у разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною; акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

При цьому, в оглядовому листі Вищого господарського суду України від 18 лютого 2013 року № 01-06/374/2013 «Про практику вирішення спорів, пов'язаних із виконанням договорів підряду (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом України)» зазначено, що відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

У свою чергу, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем був направлений на адресу Відповідача лист від 15 червня 2011 року з відповідним актом здачі-приймання виконаних проектно-дослідних робіт (згідно календарного плану робіт ІІІ - ІV етапи; а.с. 28) на суму 49 500 грн.. Вводночас матеріали справи не містять доказів надання Відповідачем обґрунтованих доводів щодо неприйняття цих робіт або щодо вчинення ним дій спрямованих на визнання недійсним вказаного акту.

Доводи Відповідача про не отримання вказаного акту та листа Позивача, спростовуються навною в матералах справи копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 35).

При цьому, колегія суду звертає увагу, що пунктом 5.7 Договору сторони домовились, що: несвоєчасне підписання акту, не підписання акту без надання докладного письмового обгрунтування недоробок в установлені строки, а також необгрутована претензія відносно виконаних робіт - вважаються фактичним прийняттям робіт.

Отже, Відповідач, в порушення вимог статей 853, 882 Цивільного кодексу України, безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки (за наявності таких), і отже він не звільняється від обов'язку оплатити роботи, виконані за Договором підряду.

Окрім того, не заслуговують на увагу доводи Відповідача про невиконання Позивачем пункту 5.3 Договору стосовно передачі документації, що, на думку Відповідача є підставою для відмови у позові, оскільки неприйняття Відповідачем робіт можливо лише у випадках зазначених в пункті 5.5 Договору, а невиконання пункту 5.3 Договору не може бути підставою для не оплати виконаних підрядних робіт.

Крім того, колегія суду відхиляє доводи Відповідача, наведені в апеляційній скарзі, щодо реорганізації Позивача та відсутність реквізитів для сплати коштів, оскільки, згідно пункту 1.1 Статуту Позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Группа Компаній «Теплотехніка» створене за результатом реорганізації шляхом перетворення Закритого акціонерного товариства «Теплотехніка». Також, пунктом 1 статті 516 Цивільного кодексу України визначено, що: заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, а відтак Позивач не зобов'язаний був повідомляти Відповідача про проведення реорганізації підприємства. При цьому, колегія суду наголошує на тому, що ідентифікаційний код Позивача не змінювався. Реквізити стосовно ж сплати заборгованості вказані в Договорі, а також Відповідач не був позбавлений можливості з'ясувати реквізити сплати коштів у самого Позивача.

З врахуванням усього вищеописаного в розрізі доказів наявних в матеріалах справи, колегія суду приходить до висновку, що на виконання Договору Позивач виконав підрядні роботи з розробки «Схеми теплопостачання м. Кам'янець-Подільський» на загальну суму 99 500 грн. (що підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, а саме схемою теплопостачання, протоколом засідання робочої групи № 13 від 18 листопада 2010 року, листами), однак Відповідач повну оплату за проведені роботи не здійснив, сплативши лише 50 000 грн. (за виконані I та II етапи). При цьому, акту здачі-приймання виконаних робіт він не підписав, і будь-яких претензій з приводу якості виконаних по Договору робіт не заявляв так як і не зазначив про причини відмови від підписання даного акту. Враховуючи усе вищеописане суд констатує, що неоплаченою залишається заборгованість в розмірі 49 500 грн., доказів про оплату котрої суду не подано.

З огляду на що, Рівненський апеляційний господарський суд приходить до висновку про наявність та доведеність порушення права Позивача, що полягає у невиконання Відповідачем своїх зобов'язань по Договору (підпункт 7.2.3Договору) щодо неоплати Позивачу 49 500 грн. за виконані ним роботи, що вказує на існування об'єктивних підстав для стягнення з Відповідача на корить Позивача заборгованості в розмірі 49 500 грн. за виконані по Договору роботи.

Разом з тим, колегією суду враховуєть, що Відповідачем неодноразово була подана заява про застосування позовної давності (а.с. 58, 142) та безпосередньо зазначено в апеляційній скарзі як підставу для відмови в позові (а.с. 174), і відповідно з врахуванням вимог Цивільного кодексу України та в аспекті вимог Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29 травня 2013 року "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" колегія суду зауважує наступне.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до статті 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно частин 3-4 статті 267 Цивільного кодексу України: позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Пунктом 10.1 Договору передбачено, що Договір набуває чинності з 8 жовтня 2009 року і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Поряд з тим, колегія суду зазначає, що за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання (абзац другий частини п'ятої статті 261 Цивільного кодексу України), тобто після закінчення: або передбаченого частиною другою статті 530 Цивільного кодексу України семиденного строку від дня пред'явлення вимоги; або передбаченого іншим актом цивільного законодавства чи договором іншого пільгового строку, в який боржник має виконати зобов'язання.

Виняток з цього правила становлять випадки, коли із закону або з договору випливає обов'язок негайного виконання зобов'язання. У такому разі перебіг позовної давності починається від дня пред'явлення вимоги кредитором.

Водночас, абзацом 4 пункту 3.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» від 29 травня 2013 року № 10 визначено, що: умова укладеного сторонами договору про те, що останній діє до повного виконання зобов'язань не є умовою про збільшення позовної давності, оскільки остання за своєю правовою природою є певним періодом у часі (частина перша статті 251, статті 256 Цивільного кодексу України), який починається від конкретного дня і спливає також у певний момент часу.

Пунктом 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29 травня 2013 року «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» визначено, що: за змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Колегія суду оцінюючи заяву про застосування позовної давності в контексті доказів, наявних в матеріалах спарви в площинні умов Договору, звертає увагу на наступні пункти Договору, а саме:

· пунктом 5.2 Договору визначено, що: Відповідач зобов'язався на протязі 3-х календарних днів після отримання акту виконаних робіт підписати його та надати Позивачу один примірник акту, або в ті ж строки надати докладне письмове обґрунтування відмови в прийнятті робіт;

· пунктом 5.7 Договору визначено, що: несвоєчасне підписання акту, не підписання акту без надання докладного письмового обґрунтування недоробок в установлені строки, а також необґрунтована претензія відносно виконаних робіт - вважаються фактичним прийняттям робіт;

· зі змісту пункту 6.2 Договору вбачається, що: Відповідач здійснює кінцевий розрахунок за виконані роботи на протязі 3 банківських днів з моменту підписання Акту виконаних робіт.

При цьому, як уже зазначалося вище в даній судовій постанові,Позивач 15 червня 2011 року звернувся до Відповідача з листом щодо оплати виконаних робіт III і IV етапів та підписання примірника акту (а.с. 28), повторно направивши для Відповідача акти виконаних робіт та рахунок на оплату вартості робіт. При цьому, Позивач зазначає про повторне направлення даного акту та листа, що опосередконо засвідчує, що даний лист не є первинним зверненням Позивача щодо решти оплати вартості робіт. А відтак, Позивач звертаючись з такими листами до Відповідача (щодо оплати решти виконаних робіт та підписання акта), уже після завершення усіх етапів робіт по Договору та затвердження схеми теплопостачання, такими діями опосередковано засвідчував про захист свого порушеного права, внаслідок неналежного виконання Відповідачем своїх зобов'язано по Договору, що свідчить про обізнаність Позивача про порушення його права та вчинення ним відповідних дій направлених на його захист.

При цьому суд констатує, що Позивачем, в підтвердження направлення такого листа було долучено до матеріалів справи повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 35) із зазначенням дати вручення « 22» червня 2011 року.

Колегія судду вважає даний доказ належним та допустимим оскільки, даний доказ є офіційним документом відповідної організації (відділу зв'язку) яким, відповідно до абзацу 18 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв'язку (затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270), оператор поштового зв'язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення поштового відправлення , на ньому міститься відбиток штемпеля Кам'янець-Подільського відділу зв'язку та службова відмітка -відповідний штрих код, котрий є єдиним ідентифікуючим номером поштових відправлень.

Колегія суду з врахуванням дати отримання Відповідачем даного листа - 22 червня 2011 року в контексті вимог пункту 5.2 Договору (щодо зобов'язання Відповідача на протязі 3-х календарних днів після отримання акту виконаних робіт підписати акт; відтак, 22 червня 2011 року + 3 календарні діні = 27 червня 2011 року) та пункту 6.2 Договору (щодо здійснення кінцевого розрахунку за виконані роботи на протязі 3 банківських днів з моменту підписання акту; відтак, 27 червня 2011 року (день підписання акту (або мотивованої відмови від його підписання) + 3 банківських днів = 1 липня 2011 року) в площинні пункту 5.7 Договору зазначає, що по даній вимозі Позивача перебіг позовної давності починається саме з 2 липня 2011 року (тобто від дня, коли Позивач довідалася або міг довідатися про порушення свого права) та закінчується 2 липня 2014 року (1 липня 2014 року вихідний день).

При цьому, згідно відтиску поштового штемпеля, котрий міститься на конверті Позивача (а.с. 22), направленого на адресу місцевого господарського суду, датою направлення позовної заяви є 5 листопада 2014 року, тобто уже після закінчення позовної давності для звернення Позивача з даною позовною вимогою до суду (на чотири місяці пізніше).

З огляду на усе вищевказане колегія суду констатує, що своїми діями Позивач засвідчив про обізнаність порушення його права в зв'язку із неоплатою Відповідачем належно виконаної Позивачем роботи по Договору, не зважаючи при цьому на ухилення Відповідача від необгрунтваного підписання акту в аспекті пункту 5.7 Договору, такі роботи вважаються фактично прийнятими Відповідачем (а тому перебіг строку позовної давності (як вказано вище в даній судовій постанові) з врахуванням пунктів 5.2 та 6.2 Договору розпочався 2 липня 2011 року).

Колегія суду зауважує, що в матеріаліх справи відсутні будь-які заяви котрими Позивач обгрунтував би та підтверджував би належними та допустимими доказами поважність причин пропуску звернення за судовим захистом.

Відповідно, дослідивши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, норм матеріального права, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія дійшла висновку щодо необхідності відмови в задовленні позовних вимог Позивача щодо стягнення з Відповідача заборгованості в розмірі 49 500 грн. на підставі статті 267 Цивільного кодексу України.

Враховуючи усе вищевказане в даній судовій постанові Рівненський апеляційний господарський суд констатує порушення господарським судом першої інстанції норм матеріального права (а саме статтей 260, 261, 267 Цивільного кодексу України).

Дане, в свою чергу, в силу дії пункту 4 частини 1 статті 104 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування даного рішення.

Враховуючи усе вищевказане у даній судовій постанові, Рівненський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу Відповідача слід задоволити, а оскаржуване рішення скасувати. При цьому, апеляційний господарський суд приймає нове рішення, яким відмовляє в задоволенню позову.

Судові витрати, у відповідності до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає на Позивача.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Департаменту житлово-комунального господарства Кам'янець-Подільської міської ради - задоволити.

2. Рішення господарського суду Хмельницької області від 26 січня 2015 року в справі № 924/1690/14 - скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Група компаній "Теплотехніка" (73000, м. Херсон, вул. Гагаріна, буд. 8-А, код 24107688) на користь Департаменту житлово-комунального господарства Камянець-Подільської міської ради (м. Кам'янець-Подільський, вул. Соборна, 5, код 03356364) судовий збір за розгляд апеляційної скарги в розмірі 913 грн. 50 коп..

5. Доручити господарському суду Хмельницької області видати відповідний наказ.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

7. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

8. Справу № 924/1690/14 повернути господарському суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Мамченко Ю.А.