ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.05.15р. Справа № 904/2148/15
За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Рост Альянс", м. Київ

до дочірнього підприємства "Колосисте" товариства з обмеженою відповідальністю "Агроплаза", с. Веселе, Нікопольський район, Дніпропетровська область

про стягнення 63 357 грн. 59 коп.

Суддя Кармазіна Л.П.

Представники:

від позивача: представник не з'явився

від відповідача: представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рост Альянс" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до дочірнього підприємства "Колосисте" товариства з обмеженою відповідальністю "Агроплаза" про стягнення 58 285 грн. 83 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором поставки №47/22/04-13 від 22.04.2013 року, з оплати поставленого товару.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2015р. порушено провадження у справі, а розгляд справи призначено на 15.04.2015р.

15.04.2015р. представник позивача до судового засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, до судового засідання надав заяву про збільшення позовних вимог, якою просив суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 44 988 грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 1942 грн. 64 коп. та суму інфляційних втрат у розмірі 16426 грн. 95 коп.

На підставі ст. 22 ГПК України зазначена заява про збільшення позовних вимог прийнята судом до розгляду.

Представник відповідача в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення.(а.с.35)

Ухвалою господарського суду від 15.04.2015р., в зв'язку з неявкою представників сторін в судове засідання розгляд справи відкладено на 12.05.2015р.

12.05.2015 року представник відповідача в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, оскільки ухвала суду була направлена на адресу відповідача, яка вказана у наявному в матеріалах справи витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (53245, Дніпропетровська область, Нікопольський район, село Веселе, вул. Центральна, 21)(а.с.32).

Представник позивача в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, подав до канцелярії господарського суду клопотання про долучення документів до матеріалів справи. (а.с. 46-48)

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до пункту 2.6.15. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013р. № 28 (з подальшими змінами), на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Статтею 69 ГПК України передбачено, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Позовну заяву подано до господарського суду Дніпропетровської області 16.03.2015р., будь-яких клопотань про продовження строку розгляду справи від представників сторін до господарського суду не надходило, а тому двохмісячний строк розгляду спору спливає 16.05.2015р.

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Суд вважає, що відповідач та позивач не скористались своїм правом на участь у судовому засіданні та вважає можливим розглянути справу за відсутності представників сторін, оскільки останні повідомлені про час та місце судового засідання належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Відзиву на позов до суду не надано, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

12.05.2015р. в порядку ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні прийнято рішення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між товариством з обмеженою відповідальністю "Рост Альянс" (постачальник - позивач) та дочірнім підприємством "Колосисте" товариства з обмеженою відповідальністю "Агроплаза" (покупець - відповідач) укладено договір №47/22/04-13 від 22.04.2013 року, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується в порядку та умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність покупцеві мікродобрива (надалі - товар), а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі прийняти та оплатити цей товар. (а.с.10-12)

Відповідно до п. 1.2 договору, найменування, одиниці виміру та загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим договором, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), визначаються специфікаціями, що є невід'ємними додатками до цього договору.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що ціна за одиницю товару та загальна вартість товару за кожною позицією остаточно встановлюється та відображається у специфікації на кожну окрему партію товару, яка підписується уповноваженими представниками сторін.

Загальна ціна договору складається з суми всіх партій товару, поставлених постачальником протягом строку дії даного договору. (п. 2.4. договору)

Поставка товару здійснюється на умовах відповідно до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "Інкотермс" (в редакції 2000р.), обумовлених сторонами в специфікаціях до даного договору (п.3.1. договору).

Відповідно до п.3.2. договору, місце поставки товару визначається у специфікації на кожну партію товару та транспортної інструкції покупця.

Згідно п.3.4. договору, одночасно з товаром постачальник зобов'язується передати покупцю документи, що стосуються товару та підлягають передачі разом із товаром, а саме: видаткова накладна; рахунок - фактура; якісне посвідчення (сертифікат відповідності).

Пунктом 4.1. договору визначено, що поставка товару здійснюється партіями. Під партією слід розуміти ту кількість товару, яка оплачена покупцем по одному рахунку-фактурі.

Поставка партії товару здійснюється в строки, обумовлені в специфікації на кожну окрему партію товару (п.4.2. договору).

Пунктом 6.1 договору встановлено, що умови та порядок проведення розрахунків за кожну партію товару визначаються в специфікації до даного договору, які є його невід'ємною частиною.

Сторонами була укладена специфікація №1 від 22.04.2013 року, за замістом якої сторони узгодили кількість, номенклатуру, ціну товару, що поставляється покупцю. Пунктом 3 специфікації №1 встановлено, що оплата партії товару за цією специфікацією здійснюється покупцем у вигляді 20% від загальної вартості товару до 25.04.2013р., 30% від загальної вартості товару до 20.09.2013 та решта 50% від загальної вартості товару не пізніше 15.10.2013 на розрахунковий рахунок постачальника згідно виставленого рахунку. (а.с.13)

На виконання умов укладеного договору позивач в період з 25 квітня 2013 року по 14 травня 2013 року поставив відповідачу товар (мікродобрива Росток бор 140) загальною вартістю 56 235 грн. 00 коп., про що свідчать видаткові накладні №РН-0000047 від 25.04.2013року та №РН-0000100 від 14.05.2013року, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств позивача та відповідача. (а.с.21-22)

Товар за вищевказаними видатковими накладними отримав уповноважений представник відповідача Стріха Іван Станіславович на підставі виданої довіреності №8 від 22.04.2013 року. (а.с.23)

На оплату поставленого товару позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру № СФ-0000053 від 19.04.2013 року. (а.с.24)

В порушення своїх зобов'язань за договором відповідач за отриманий товар розрахувався частково у розмірі 11 247 грн. 00 коп., що підтверджується наявною у справі випискою по рахунку. (а.с.14-17) В зв'язку з частковою оплатою відповідачем товару, заборгованість відповідача перед позивачем складає 44 988 грн. 00 коп.

На підставі п. 7.5. договору, яким передбачено, що у разі порушення строків оплати сторона зобов'язана сплатити суму боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, позивач нарахував відповідачу інфляційні втрати у розмірі 16 426 грн. 95 коп. та 3% річних у розмірі 1942 грн. 64 коп. (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог а.с.36- 37).

Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав:

Сторони є суб'єктами господарювання, тому відповідно до положень ст.ст. 4, 173-175 і 193 ГК України до прав і обов'язків сторін, що виникли на підставі зазначеного договору і є господарськими зобов'язаннями, мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Факт отримання відповідачем товару підтверджується матеріалами справи, а саме видатковими накладними, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств позивача та відповідача. (а.с.21-22)

Доказів повної оплати поставленого позивачем товару, матеріали справи не містять.

Зобов'язання відповідача, щодо оплати за отриманий товар передбачено умовами договору та нормами законодавства.

Відповідачем оплату поставленого товару не здійснено, тобто порушено умови договору, який підписаний між сторонами.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 663 Цивільного кодексу України передбачає, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Стаття 712 ЦК України зазначає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач неналежним чином виконав свої зобов'язання за вищевказаним договором, спір між сторонами виник з його вини, тому позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 44988 грн. 00 коп. - доводяться матеріалами справи, є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Що стосується позовних вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1942,64 грн. та інфляції у розмірі 16426 грн. 95 коп. (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог а.с.36- 37), суд зазначає наступне:

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат (а.с.36 на звороті), доходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат за період прострочення з листопада 2013 року по лютий 2015 року у розмірі 16426 грн. 95 коп. (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог а.с.36-37) - є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Виходячи з того, що факт отримання відповідачем товару від позивача є доведеним матеріалами справи, а оплата вказаного товару відповідачем проведена не була, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог а.с.36- 37), суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 3% річних у розмірі 1942 грн. 64 коп. - є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Отже, факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором, щодо своєчасної оплати за поставлений товар встановлено судом та доведено матеріалами справи.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з дочірнього підприємства "Колосисте" товариства з обмеженою відповідальністю "Агроплаза" (53245, Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Веселе, вул. Центральна, 21, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Рост Альянс" (04209, м. Київ, вул. Героїв Дніпра, 7, ) суму основного боргу у розмірі 44988 грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 1942 грн. 64 коп., суму інфляційних втрат у розмірі 16426 грн. 95 коп. та суму судового збору у розмірі 1827 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскаржене протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 12.05.2015 року.

Суддя Л.П. Кармазіна