ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року Справа № 910/5208/14

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. - головуючий, судді Бенедисюк І.М. (доповідач), Палій В.В.

розглянув касаційну скаргу приватної агрофірми "Дністер", с. Верин Миколаївського району Львівської області (далі - ПА "Дністер"),

на рішення господарського суду міста Києва від 27.10.2014 та

постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.01.2015

зі справи № 910/5208/14

за позовом ПА "Дністер"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Андромеда Інвест", м. Київ (далі - ТОВ "Андромеда Інвест"),

про зобов'язання повернути майно.

Судове засідання проведено за участю представників сторін:

ПА "Дністер" - Котягіна А.С.,

ТОВ "Андромеда Інвест"- не з'яв.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ПА "Дністер" звернулася до господарського суду міста Києва з позовом про зобов'язання ТОВ "Андромеда Інвест" повернути передане за укладеним сторонами договором зберігання від 12.06.2013 № 12/06-13/1 майно - бульдозер на базі трактора Т-330 з реєстраційним номером Т00288ВС (далі - відповідно Договір зберігання, Бульдозер).

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.10.2014 (колегія суддів у складі: суддя Трофименко Т.Ю. - головуючий, судді Борисенко І.І., Сівакова В.В.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.01.2015 (колегія суддів у складі: суддя Алданова С.О. - головуючий, судді Дикунська С.Я., Коршун Н.М.), у задоволенні позову відмовлено.

ПА "Дністер", не погоджуючись з прийнятими у справі судовими рішеннями, звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить ці рішення скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення господарськими судами норм процесуального права, що виявилося в неповному з'ясуванні обставин справи та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, та у зв'язку з цим неправильним застосуванням положень статей 936, 949 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Доводи касаційної скарги зводяться до того, що позивачем подано суду належні докази укладення Договору зберігання та передання майна зберігачеві, зокрема, у першому судовому засіданні суду пред'являвся оригінал цього договору та акт прийняття майна на зберігання; суд залишив поза увагою, що оригінали названих документів було приєднано до матеріалів кримінальної справи.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

08.05.2015 ТОВ "Андромеда Інвест" подало клопотання про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи.

Вищий господарський суд України в задоволенні зазначеного клопотання відмовляє, оскільки: представники ТОВ "Андромеда Інвест" брали участь у розгляді справи місцевим та апеляційним господарськими судами; копія касаційної скарги з доданими матеріалами надсилалася названому товариству; ухвалою Вищого господарського суду України від 14.04.2014 відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України сторони своєчасно було повідомлено про час і місце розгляду скарги.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм процесуального та матеріального права, заслухавши пояснення представника ПА "Дністер", Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

За договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності (частина перша статті 936 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 949 ЦК України зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

Частиною першою статті 937 ЦК України визначено, що Договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу; письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем.

За змістом статті 208 ЦК України (до якої відсилає наведена частина перша статті 937 ЦК України) у письмовій формі вчиняються, з-поміж іншого, правочини між юридичними особами та правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Стаття 206 ЦК України дозволяє вчиняти усно правочини, зокрема, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність, а також за домовленістю сторін правочини на виконання договору, укладеного в письмовій формі, якщо це не суперечить договору або закону.

Отже, обов'язок відповідача повернути позивачеві переданий на зберігання Бульдозер має бути підтверджений укладеним у письмовій формі договором, предметом якого є зазначене індивідуально визначене майно, чи іншими документальними доказами, на підставі яких можна дійти висновку, що відповідач дійсно отримав на зберігання відповідне майно (акти, розписки, чеки, платіжні доручення).

ПА "Дністер", звернувшись з позовом у справі, зазначила, що вимоги у даному спорі випливають з укладеного сторонами Договору зберігання.

З тексту оскаржуваних судових рішень вбачається, що ПА "Дністер" не подала належних доказів укладання Договору зберігання, а саме:

- згідно зі змістом позовної заяви до неї додано копію Договору зберігання та акта приймання-передачі майна на зберігання від 12.06.2013 (далі - Акт, обов'язковість останнього передбачено Договором зберігання, згідно з копіями цих документів);

- ухвалою господарського суду міста Києва від 31.03.2014 про порушення провадження у справі та призначення її на 23.04.2014 позивача зобов'язано подати суду оригінали всіх доданих до позовної заяви документів;

- ухвалою цього ж суду від 23.04.2014 розгляд справи було відкладено до 26.05.2014 та зобов'язано сторони виконати вимоги ухвали від 31.03.2014;

- 29.04.2014 судом зареєстровано заяву ПА "Дністер" про приєднання копій певних документів, але не згаданих договору та Акта;

- згідно з протоколом судового засідання від 26.05.2014 суд зобов'язав ПА "Дністер" подати оригінали Договору зберігання та Акт; такі ж вимоги суду зазначені в протоколі судового засідання у справі від 02.06.2014, в якому у справі було оголошено перерву до 11.06.2014;

- 11.06.2014 суду подано клопотання представника позивача про продовження перерви в судовому засіданні для подання "оригіналів документів долучених до позовної заяви";

- ухвалою господарського суду міста Києва від 11.06.2014 призначено колегіальний розгляд справи в судовому засіданні 28.07.2014;

- 28.07.2014 представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки СУ ГУ МВС України у Львівській області було вилучено оригінал Договору зберігання та Акта у зв'язку з досудовим розслідування кримінальної справи, порушеної за повідомленням про вчиненням керівником ТОВ "Андромеда Інвест" шахрайства;

- ухвалою господарського суду міста Києва від 28.07.2014 розгляд справи призначено на 27.08.2014;

- ухвалою господарського суду від 27.08.2014 ПА "Дністер" знову зобов'язано подати суду оригінали Договору зберігання та Акта;

- 12.09.2014 представником позивача подано заяву про приєднання до справи супровідного листа від 03.09.2014; за змістом цього листа, адресованого представником позивача слідчому СУ ГУ МВС України у Львівській області, представник позивача просить приєднати до матеріалів досудового розслідування № 0000128 оригінали Договору зберігання та Акта;

- на судові запити від 17.09.2014 та 22.10.2014 про витребування зазначених доказів відповіді СУ ГУ МВС України у Львівській області не надійшло;

- 23.12.2014 апеляційний господарський суд надіслав запит про витребування цих доказів до Миколаївського РВ ГУ МВС України у Львівській області, до якого, за поясненням позивача, було передано матеріали досудового розслідування; у відповідь слідчий названого районного відділу повідомив, що в матеріалах досудового розслідування № 0000128 оригінали Договору зберігання та Акта відсутні.

Перелічені процесуальні документи, зокрема, спростовують доводи касаційної скарги, які також наводилися під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції та визнані цією судовою інстанцією необґрунтованими, про те, що оригінал Договору зберігання та Акт подавався на огляд суду першої інстанції.

Інші доводи касаційної скарги також не узгоджуються з фактичними обставинами справи.

Водночас відповідач заперечує проти задоволення позову, стверджуючи, що ні Договору зберігання, ані Акта не підписував та будь-якого майна позивача на зберігання не приймав.

За таких обставин місцевий та апеляційний господарські суди дійшли правильного висновку про те, що у справі відсутні належні докази укладання сторонами Договору зберігання та інші документальні докази, які посвідчували б прийняття майна позивача - Бульдозера на зберігання відповідача, у тому числі Акта, на який посилається позивач, тому обґрунтовано відмовили в задоволенні позову.

Підстави для скасування оскаржуваних судових актів відсутні.

Керуючись статтями 1119,11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду міста Києва від 27.10.2014 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.01.2015 у справі № 910/5208/14 залишити без змін, а касаційну скаргу приватної агрофірми "Дністер" - без задоволення.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Бенедисюк

Суддя В. Палій