номер провадження справи 34/150/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2015 Справа № 908/5640/14

Господарський суд Запорізької області у складі у складі колегії суддів: Науменка А.О. (головуючий), Мірошниченка М.В., Хуторного В.М., при секретарі Яровенко Г.В.,

За участю представників: від позивача - не з'явився; від відповідача - Войченко С.В., договір про надання адвокатських послуг № 02-2014/юо від 05.02.2014 р.

за позовом: Публічного акціонерного товариства "ФІНРОСТБАНК" (65104, м. Одеса, просп. Ак. Глушка, буд. 13, скорочено ПАТ "ФІНРОСТБАНК");

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕХ КОМПАНІ" (83049, м. Донецьк, вул. Воїнська, буд. 16/А; адреса для листування: 03179, м. Київ, а/с 81, скорочено ТОВ "ІНТЕХ КОМПАНІ");

про стягнення суми.

Сутність спору:

Публічним акціонерним товариством "ФІНРОСТБАНК" заявлено вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕХ КОМПАНІ" заборгованості за кредитним договором № 154 від 03.04.2013 р. в розмірі 9626620,97 грн., що складається з: 8824664,02 - сума заборгованості за кредитом; 801956,95 грн. - сума заборгованості за відсотками за період: з 03.04.2013 р. по 30.09.2014 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.12.2014 р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/5640/14, присвоєно номер провадження 34/150/14, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 14.12.2014 р.

Ухвалами господарського суду Запорізької області від 14.01.2015 р. та 26.01.2015 р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладався на 26.01.2015 р. та 06.02.2015 р. відповідно.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 06.02.2015 р. в порядку ст. 69 ГПК України, строк розгляду справи продовжено до 24.02.2015 р.

Розпорядженням заступника голови господарського суду Запорізької області Проскурякова К.В. від 24.02.2015 р. № 01-04/48/15 справу № 908/5640/14 передано на розгляд колегії суддів у складі: Науменка А.О. (головуючий), Мірошниченка М.В. та Хуторного В.М.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 24.02.2015 р. справу № 908/5640/14 колегією суддів у складі: Науменка А.О. (головуючий), Мірошниченка М.В. та Хуторного В.М. прийнято до провадження. Справу призначено для розгляду в судовому засіданні на 11.03.2015 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.03.2015 р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладався на 01.04.2015 р.

В судових засіданнях 01.04.2015 р. та 07.04.2015 р. оголошувалась перерва до 07.04.2015 р. та 16.04.2015 р. відповідно.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.04.2015 р., на підставі ст. 69 ГПК України, продовжено строк розгляду спору на 15 днів.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.04.2015 р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладений на 28.04.2015 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.04.2013 року між ПАТ "ФІНРОСТБАНК" та ТОВ "ІНТЕХ КОМПАНІ" було укладено кредитний договір з юридичною особою (про відкриття відкличної відновлювальної кредитної лінії під заставу рухомого майна) № 154. Згідно умов договору банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти шляхом відкриття відкличної відновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості у розмірі 588 000 доларів США 00 центів зі сплатою 15,5 % (п'ятнадцять цілих п'ять десяти відсотків) річних строком користування з 03.04.2013 року по 04.06.2014 року, а позичальник зобов'язався повернути кредит та сплачувати проценти, а також інші платежі у строки та на умовах визначених у договорі кредиту. Дії позичальника щодо невиконання умов договору кредиту і непогашення повному обсязі заборгованості за кредитом, процентами та іншими платежам» передбаченими договором кредиту, позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів, у зв'язку з чим змушений звернутися до суду за захистом. Заборгованість позичальника перед Банком за Договором кредиту станом на 25.11.2014 року за сумою кредиту та відсотками становить 641 435 доларів США 50 центів, що за курсом НБУ на 25.11.2014 року становить 9 626 620 (дев'ять мільйонів шістсот двадцять шість тисяч шістсот двадцять) гривень 97 копійок і складається з: 588000 доларів США, що за курсом НБУ на 25.11.2014 року становить 8 824664 грн. 02 коп. - сума заборгованості за кредитом; 53 435 доларів США 54 центи, що з курсом НБУ на 25.11.2014 року становить 801 956 грн. 95 коп. - сума заборгованості за відсотками за період: 03.04.2013 р. по 30.09.2014 р. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на ст. ст. 14, 525, 526, 530, 533, 549, 611, 612, 624, 625 626, 629, 1054 Цивільного кодексу України; ст.ст. 1, 12, 13, 54-57 Господарсько процесуального кодексу України; ст.ст. 2, 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст.ст. 1, 2, 24, 36. Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Представник позивача в судовому засіданні 07.04.15 р. підтримав заявлені позовні вимоги, просив позов задовольнити.

06.02.2015 р. до канцелярії господарського суду Запорізької області від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕХ КОМПАНІ» адвоката Войченка С.В. надійшов відзив, який обґрунтований наступними обставинами. Відповідач вказує на те, що позивачем всупереч нормам матеріального та процесуального права здійснено розрахунки суми заборгованості та суму простроченої заборгованості за процентами у доларах США, тобто не вказано еквіваленту стягуваної суми в національній валюті України в розрахунках, тому неясно як позивач склав кінцеву суму, коли курс долара США змінювався кожен день починаючи з початку 2014 року. Умови договору вимагають надання заявок на транші, зобов'язання банка по кредитуванню в рамках даного договору визначаються сумою акцептованої заявки і виникають у момент акцепту заявки банком. При повному наданні боржникові кредитних коштів за акцептованою заявкою, заявка вважається виконаною, а зобов'язання банку виконаними (п.1.3. договору). Як вбачається зі змісту матеріалів справи, позивач в порушення умов договору не надав жодної заявки відповідача на видачу траншів по кредитної лінії, а також не підтверджено з боку позивача був акцепт заяв боржника (відповідача) на видачу траншів чи ні. Також, відповідач зазначає, що письмових повідомлень, передбачених п. 6.8. договору у разі дострокового повернення суми кредиту, сплати процентів, інших платежів за цим договором, від позивача не отримував. Відповідно до постанови Правління НБУ від 16.10.2014 р. № 660 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ "ФІНРОСТБАНК" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 16.10.2014 р. № 113 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ФІНРОСТБАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "ФІНРОСТБАНК" строком на 1 рік з 16.10.2014 р. по 16.10.2015 р. включно. Отже, на думку відповідача на сьогоднішній день ПАТ "ФІНРОСТБАНК" не має жодних законних підстав здійснювати а ні банківські, а ні валютні операції, в тому числі щодо отримання валютних коштів від відповідача. Умовами договору передбачено, що у разі зміни суттєвих обставин, в тому числі зміни облікової ставки Національного банку України, положень діючого законодавства, зміни кредитної політики, вносяться відповідні зміни шляхом укладення додаткової угоди. На момент укладання договору, а саме 03.04.2013 р. офіційний курс долара США становив 799,3000 гривень за 100 доларів США, проте станом на 05.02.2015 року, тобто на момент розгляду справи судом, офіційний курс становить 1799,9763 за 100 доларів США, з квітня місяця 2013 року і по теперішній час відбулося суттєве зростання долара США, існує істотна зміна становища, щодо виконання боргових зобов'язань за договором. Тобто з підвищенням курсу іноземної валюти, сума боргу значно зросла, в зв'язку із чим значно погіршився фінансовий стан відповідача. Також, відповідач не має можливості повноцінно здійснювати господарську діяльність на території АТО та своєчасно виконувати договірні зобов'язання на умовах укладеного договору. На думку відповідача його вина у порушенні умов кредитного договору відсутня, то у позивача відсутня підстава для зміни умов договору в частині зміни строку виконання зобов'язання з повернення кредиту та відсотків (вимога про дострокове погашення). Таким чином, відповідач просить відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі. У відзиві від 04.03.15 р. відповідач додатково вказує наступне. Позивач не надав суду жодного первинного бухгалтерського документу (платіжного доручення, платіжної вимоги-доручення, розрахункового чеку, платіжної вимоги, меморіального ордеру), оформленого у відповідності до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», приписів Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затверджених постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 № 254 та Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30.12.1998 № 566, який би підтверджував факт отримання та використання відповідачем кредиту за Договором № 154 від 03.04.2013 року. Із змісту доданої позивачем до матеріалів справи виписки з особового рахунку відповідача не вбачається прізвища, підпису або інших даних, які б дали змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні саме на день укладання договору станом на 03.04.2013 року, а ні на момент складання позовної заяви уповноваженим Фонду. На виписці є лише прізвище уповноваженого Фонду на ліквідацію банку АТ «Фінростбанк» і виконавця, але ніяк ні працівників саме АТ «Фінростбанк» на той період, коли нібито видавалися кредитні кошти.

06.02.2015 р. до канцелярії господарського суду Запорізької області від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕХ КОМПАНІ" адвоката Войченка С.В. надійшло клопотання, в якому відповідач просить призначити у справі № 908/5640/14 судову економічну експертизу фінансово-кредитних операцій. На вирішення експертів поставити наступні питання:

« 1. Чи підтверджується задекларована позовною заявою від 25.11.2014 р. заборгованість ТОВ "ІНТЕХ КОМПАНІ" станом на 25.11.2014 р. у розмірі 9626620,97 гривень? Встановити фактичну заборгованість за кредитним договором (заборгованість по тілу кредиту, відсотків)?

2. Визначити з яких складових (основна сума кредиту, відсотки, тощо) заборгованість за кредитним договором № 154 від 03.04.2013 р. станом на 25.11.2014 р. складається ?

3. За якою реальною відсотковою ставкою розрахована ПАТ "ФІНРОСТБАНК" заборгованість позичальника за кредитним договором № 154 від 03.04.2013 р.? Якою є сукупна вартість кредиту?

4. Чи відповідають застосовані ПАТ "ФІНРОСТБАНК" умови кредитування умовам узгодженим кредитним договором № 154 від 03.04.2013 року ?

5. З використанням якого методу нараховані ПАТ "ФІНРОСТБАНК" відсотки за кредитним договором № 154 від 03.04.2013 р.?

6. Чи відповідає розмір щомісячного платежу, визначеного ПАТ "ФІНРОСТБАНК" відсотковій ставці, яка була визначена в договорі № 154 від 03.04.2013 року у розмірі 15,5% річних ?

7. Визначити виконання умов кредитного договору сторонами?».

04.03.15 р. надійшло аналогічне клопотання про призначення судової економічної експертизи з додатковим питанням: «Чи відповідає вимогам чинних нормативних актів документальне оформлення Публічним акціонерним товариством «Фінростбанк» операцій з надання кредиту щодо повноти та нарахування, сплати відсотків за користування кредитом за Кредитним договором № 154 від 03.04.2013 року?».

Судом вказане клопотання відповідача відхилено з наступних підстав.

Відповідно до ст. 41 ГПК України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу". Особа, яка проводить судову експертизу (далі - судовий експерт) користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу. Сторони і прокурор, який бере участь в судовому процесі, мають право до початку проведення судової експертизи заявити відвід судовому експерту в порядку та з підстав, зазначених у частинах п'ятій і шостій статті 31 цього Кодексу.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду від 23.03.2012 р. № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» передбачено, що відповідно до статті 1 Закону судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас і згідно з частиною першою статті 41 ГПК експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань. Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо.

Надані ПАТ "ФІНРОСТБАНК" виписка/Особовий рахунок з 03/04/13 по 07/06/13 та розрахунок суми заборгованості займають 2 сторінки, не містять складних математичних розрахунків, їх перевірка не потребує спеціальних знань, та може бути здійснена судом без залучення експертів. Незважаючи на відсутність особливої складності розрахунків, відповідач не надав суду жодного контррозрахунку та жодного доказу в підтвердження своїх доводів або спростування аргументів іншої сторони. Відтак, клопотання відповідача про призначення судової економічної експертизи є процесуально необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

07.04.15 р. до канцелярії господарського суду Запорізької області від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕХ КОМПАНІ" адвоката Войченка С.В. надійшло клопотання, в якому відповідач просить призначити у справі № 908/5640/14 проведення судової комп'ютерно-технічної експертизи. На вирішення експертів поставити наступні питання:

« 2.1. Чи міститься на наявному в Позивача носії інформація стосовно фінансово-господарських операцій між ПАТ «Фінростбанк» та ТОВ «Інтех Компані» за кредитним договором № 154 від 03.04.2013 року і у якому вигляді ?

2.2. Чи піддавався досліджуваний накопичувач певним процедурам з метою знищення інформації чи її зміні?

2.3. Чи могла бути створена інформація стосовно фінансово-господарських операцій між ПАТ «Фінростбанк» та ТОВ «Інтех Компані» за кредитним договором № 154 від 03.04.2013 року на цьому комп'ютері чи вона перенесена з іншого носія ?

2.4. Яким чином інформація стосовно фінансово-господарських операцій між ПАТ «Фінростбанк» та ТОВ «Інтех Компані» за кредитним договором № 154 від 03.04.2013 року перенесена до досліджуваного комп'ютера (носія)?

2.5. Яка технологія та хронологія створення електронних документів стосовно фінансово-господарських операцій між ПАТ «Фінростбанк» та ТОВ «Інтех Компані» за кредитним договором № 154 від 03.04.2013 року?

2.6. Які атрибути (час друку, редагування, створення, видалення тощо) файлів, що містять інформацію стосовно фінансово-господарських операцій між ПАТ «Фінростбанк» та ТОВ «Інтех Компані» за кредитним договором № 154 від 03.04.2013 року ?

2.7. Чи містить накопичувач інформації досліджуваного комп'ютера певне ліцензоване Національним банком України, чи інше програмне забезпечення для опрацювання інформації стосовно фінансово-господарських операцій в банках України? Якщо так то яке? Зазначити термін початку та закінчення ліцензії?».

Абзацами 2, 3, 4 пункту 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» визначено, що формулювання питань, які ставляться перед експертом, повинно, як правило, здійснюватись з урахуванням згаданих Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень і атестованих експертних методик, у яких зазначаються питання, на вирішення яких спрямовані ці методики та реєстр яких ведеться Міністерством юстиції України. Питання, які ставляться перед експертом, мають бути сформульовані чітко, ясно і таким чином, щоб вони виключали неоднозначне їх розуміння й тлумачення та відповідали тим об'єктам і матеріалам, які направляються на експертизу. Недопустимим є порушення перед експертом питань, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі.

Колегія суддів вважає, що позивачем порушуються питання, які не входять до предмета доказування у справі. Якщо відповідач вважає, що його права порушено внаслідок вчинення кримінально-караних діянь у сфері електронно-обчислювальних машин (комп'ютерів), автоматизованих систем, комп'ютерних мереж чи мереж електрозв'язку, він не позбавлений можливості щодо захисту своїх прав в порядку, передбаченому Кримінально процесуальним кодексом України. Заявлення клопотань про призначення судових експертиз для роз'яснення питань, що не потребують спеціальних знань, або не стосуються предмета доказування у справі свідчить про наміри затягнути судовий розгляд.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні клопотання про призначення судової комп'ютерно-технічної експертизи.

За клопотанням представників сторін, розгляд справи здійснювався без застосування засобів фіксації судового процесу.

У відповідності до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

03.04.2013 року між ПАТ "ФІНРОСТБАНК"(Банк) та ТОВ "ІНТЕХ КОМПАНІ" (Боржник) було укладено кредитний договір з юридичною особою (про відкриття відкличної відновлювальної кредитної лінії під заставу рухомого майна) № 154 (далі договір № 154).

Згідно пунктів 1.1-1.5 договору № 154 на умовах, визначених цим договором, Банк надає Боржнику грошові кошти шляхом відкриття відкличної відновлювальної кредитної лінії (далі по тексту - кредит) з лімітом заборгованості 588000 (п'ятсот вісімдесят вісім тисяч) доларів США строком користування з « 03» квітня 2013 року по « 04» червня 2014 року зі сплатою 15,5 (п'ятнадцять цілих п'ять десятих) % річних. Тип процентної ставки за кредитом - фіксована. Кредит надається Боржнику на наступні цілі: поповнення обігових коштів. Видача кредиту, передбаченого п. 1.1 цього договору здійснюється частинами, шляхом надання Боржнику траншів, після розгляду Банком заявок Боржника на видачу кредитних коштів (надалі за текстом - заявка) та їх акцепту, не перевищуючи при цьому максимальної суми (ліміту кредитної лінії). Заявка оформляється Боржникам за формою Банку. Зобов'язання Банка по кредитуванню; в рамках даного договору визначаються сумою акцептованої заявки і виникають у момент акцепту заявки Банком. При повному наданні Боржникові кредитних коштів за акцептованою заявкою, заявка вважається виконаною, а зобов'язання Банку виконаними. Загальна сума зобов'язань Боржника за кредитною лінією може бути збільшена до досягнення Боржником максимальної суми при акцепті банком наступних заявок, не перевищуючи при цьому Боржником максимальної суми (ліміту кредитної лінії) у розмірі вказаному з п. 1.1. цього договору, після чого нові заявки Банком не розглядаються до часткового або повного погашення Боржником заборгованості. Після часткового або повного погашення заборгованості протягом дії цього договору Боржник може надавати в Банк нові заявки в межах чинного ліміту кредитної лінії. Повернення кредиту здійснюється на умовах, визначених цим договором в термін до « 04» червня 2014 року.

Порядок надання та повернення кредиту, сплати процентів та інших платежів по договору регламентовано розділом 3 кредитного договору № 154, пунктом 3.1 якого передбачено, що надання траншів по кредиту за цим договором проводиться після розгляду банком заявок боржника на видачу кредитних коштів та їх акцепту шляхом перерахування грошових коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок боржника в межах максимального ліміту заборгованості, що діє на дату оплати. Боржник повертає кредит в термін до 04 червня 2014 року безготівковим шляхом на рахунок банку (п. 3.2 договору). За користування кредитними коштами нараховуються проценти щомісячно в останній робочий день місяця за фактичні дні користування кредитними коштами по методу "факт/факт" згідно з затвердженими НБУ Правилами бухгалтерського обліку доходів і витрат банків України (п. 3.4 договору).

Згідно п. 3.5 кредитного договору № 154 позичальник зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом у валюті кредиту щомісячно не пізніше останнього числа (включно) кожного місяця, наступного за тим, за яким були нараховані проценти за користування кредитом, та в день, встановлений для повернення основної суми боргу, а в випадку повного дострокового погашення кредиту - в день фактичного погашення кредиту від фактичної суми заборгованості за кредитом, безготівковим шляхом. За період, у якому наступає строк погашення кредиту проценти сплачуються не пізніше строку, повернення кредиту, вказаного в п. 1.1 цього договору. День надходження коштів для остаточного погашення кредиту в розрахунок процентів не враховується.

Відповідачем отримано кредитні кошти в сумі 588000 доларів США згідно його заявки від 03.04.13 р.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Правовідносини сторін є господарськими.

Згідно ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 2. ст. 345 Господарського кодексу України, кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність.

Стаття 1054 Цивільного кодексу України, визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 глави 71 ЦК України і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1049 Цивільного кодексу України встановлено обов'язок позичальника повернути позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до норм ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 36 ГПК України, письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Відповідно до меморіального ордеру від 03.04.2013 р. № ТR.35353.403.161, виписки/особовий рахунок з 03/04/13 по 03/04/15, засвідчених головним економістом відділу активних операцій Шапчиц І.О. ПАТ "ФІНРОСТБАНК" виконано зобов'язання за договором № 154 та надано ТОВ "ІНТЕХ КОМПАНІ" кредитні кошти в сумі 588000 доларів США.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Повноваження Шапчиц І.О. на оформлення вказаних документів підтверджується витягами з наказів ПАТ "ФІНРОСТБАНК" від 24.12.14 р. № 338-К, від 31.03.15 р. № 20-К, посадовою інструкцією головного економіста відділу активних операцій Шапчиц І.О.від 01.06.13 р., що спростовує заперечення відповідача з цього приводу.

Строк повернення кредиту встановлено договором № 154 - до « 04» червня 2014 року.

Розрахунок відсотків, доданий ПАТ "ФІНРОСТБАНК" до позову і сформований станом на 25.11.14 р., за загальний період: з 03.04.13 р. по 30.09.14 р., з відображенням часткових оплат, судом перевірено та встановлено його відповідність умовам договору № 154 щодо порядку нарахування процентів і застосування процентної ставки - 15,5 %.

Доказів виконання зобов'язань за вказаним договором відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 р. № 4452-VI передбачено, що уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 48 та п. 5 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду.

Вказані норми спростовують пояснення відповідача щодо відсутності права у позивача на здійснення банківської операції по отриманню валютних коштів від ТОВ "ІНТЕХ КОМПАНІ".

Заперечення відповідача щодо наявності підстави для зміни умов договору № 154 у зв'язку із істотною зміною обставин (проведення АТО, знецінення гривні, тощо) суд відхиляє, оскільки вимоги про внесення змін до договору не є предметом розгляду у даній справі. Доказів внесення змін до договору № 154 відповідачем не надано.

Щодо визначення ціни позову, позивачем наведено в позовній заяві еквівалент вимог в національній валюті за курсом НБУ станом на дату оформлення позовної заяви - 25.11.14 р.

Згідно п. 4.5. пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011 р. у випадках коли позивач звільнений від сплати судового збору: якщо позов залишено без задоволення, - судовий збір не стягується; у разі задоволення позову повністю або частково судовий збір стягується з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам) в доход державного бюджету України, якщо відповідач не звільнений від сплати цього збору.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕХ КОМПАНІ» (83049, м. Донецьк, вул. Воїнська, буд. 16/А, ідентифікаційний код юридичної осоГи: 36460407) на користь Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» (65104, м. Одеса, просп. Ак. Глушка, буд. 13, ідентифікаційний код юридичної особи: 14366 (вісім мільйонів вісімсот двадцять чотири тисячі шістсот шістдесят чотири) грн. 02 коп. основного боргу та 801956 (вісімсот одна тисяча дев'ятсот п'ятдесят шість) грн. 95 коп. відсотків за кредитним договором № 154 від 03.04.2013 р.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕХ КОМПАНІ» (83049, м. Донецьк, вул. Воїнська, буд. 16/А, ідентифікаційний код юридичної особи: 36460407) в доход Державного бюджету України (одержувач: УДКСУ у м. Запоріжжя (Орджонікідзевський район), банк одержувача: УДКСУ у м. Запоріжжя (Орджонікідзевський район), р/р 3007, МФО 813015, ідентифікаційний код юридичної особи: 38025409, код бюджетної класифікації 22030001, символ звітності 206) 73080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 05.05.2015 р.

Головуючий А.О. Науменко

Судді М.В. Мірошниченко

В.М. Хуторной