РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2015Справа №910/4256/15-г

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»

до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія»

про стягнення 50000 грн.

Суддя: Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Пахолок Т.П. (довіреність від 29.12.2014 №0114-210),

від відповідача - Риков О.О. (довіреність від 03.11.2014 №75)

встановив :

23.02.2015 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» заборгованості в порядку регресу в розмірі 50000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №28-5000-00159 від 26.05.2014, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Універсальне агентство «ПРО-фарма», внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплатив страхове відшкодування, а тому відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу, з вини якого трапилась дорожньо-транспортна пригода (далі за текстом - ДТП), що підтверджується постановою суду, була застрахована відповідачем, позивач просить стягнути з останнього шкоду в порядку регресу у розмірі 50000 грн..

У судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із необхідністю надати письмові пояснення.

Клопотання представника відповідача слід залишити без задоволення у зв'язку із необґрунтованістю з огляду на положення ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

26.05.2014 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Універсальне агентство «ПРО-фарма» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-5000-00159 (далі за текстом - договір), предметом якого є майнова відповідальність за пошкодження транспортного засобу «Skoda Fabia», державний номер АІ1781ЕА.

Договором визначено, що до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП, та вигодонабувачем є страхувальник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Універсальне агентство «ПРО-фарма».

23.07.2014 о 14:45 год. у м. Львів відбулася дорожньо-транспортна пригода. Рудавський В.А., керуючи автомобілем «Fiat», державний номер ВС0935СК, на вулиці Липинського, 50 у м. Львові, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував стан проїжджої частини «мокрий асфальт», внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Opel», державний номер ВС6450СО, який від удару за інерцією здійснив зіткнення з автомобілем «Skoda Fabia», державний номер АІ1781ЕА, котрий від удару за інерцією здійснив зіткнення з автомобілем «Subaru Forester», державний номер ВС6009АЕ, що спричинило технічні пошкодження автомобілів, чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху.

В результаті ДТП автомобіль марки «Skoda Fabia», державний номер АІ1781ЕА було пошкоджено, що підтверджується розширеною довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 9415304, виданою ВДАІ Львівського міського управління ГУМВС України у Львівській області, від 05.08.2014.

Згідно постанови Личаківського районного суду м.Львова у справі №463/4721/14-п від 07.10.2014, дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок вчинення порушення водієм Рудавським В.А., за яке передбачена відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В матеріалах справи міститься заява про виплату страхового відшкодування від 24.07.2014, відповідно до якої страхувальник повідомив страховика про настання страхового випадку у вигляді ДТП, що сталась 23.07.2014.

Згідно звіту ДП «Експерт Сервіс Авто» №652/14 від 04.08.2014, виконаного оцінювачем Войтиком Я.М. (свідоцтво оцінювача № 526 від 19.12.2003), про оцінку автомобіля марки «Skoda Fabia», державний номер АІ1781ЕА, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля складає 71710 грн. 50 коп., ринкова вартість автомобіля складає 108236 грн. 03 коп.

29.09.2014 Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» було складено страховий акт №ЗСКА-3708 від 29.09.2014 та розрахунок суми страхового відшкодування, якими узгоджена сума страхового відшкодування на відновлювальний ремонт транспортного засобу марки «Skoda Fabia», державний номер АІ1781ЕА в розмірі 67059 грн. 81 коп.

На виконання умов договору, позивачем відповідно до страхового акту №ЗСКА-3708 від 29.09.2014, була здійснена виплата страхового відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю «Універсальне агентство «ПРО-фарма» у розмірі 67059 грн. 81 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 23826 від 29.09.2014.

15.10.2014 позивачем на адресу відповідача була направлена заява про виплату відшкодування в порядку регресу в розмірі 67059 грн. 81 коп., яка була отримана відповідачем 15.10.2014. У зв'язку із несплатою заборгованості позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача шкоди у порядку регресу у розмірі 50000 грн.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з таких підстав.

На підставі ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Положеннями ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі за текстом - Закон), який містить спеціальні норми щодо регулювання правовідносин з відшкодування шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до ст. 5 Закону об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Статтею 29 Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Ст. 1191 Цивільного кодексу України та п.38.2.1 ст.38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно ст. 257, ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки, а за регресними зобов'язаннями, перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання.

Згідно ч.1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання.

Частиною 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з частинами 1-3 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України. Страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку.

Частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

При цьому, звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є саме платіжне доручення.

Аналогічні висновки містяться в постановах Вищого господарського суду України від 14.05.2013 р. у справі № 5011-50/17049-2012, від 30.07.2013 р. у справі № 910/3655/13 та від 27.01.2014 р. у справі № 910/3023/13.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Skoda Fabia», державний номер АІ1781ЕА, згідно звіту ДП «Експерт Сервіс Авто» №652/14 від 04.08.2014, страхового акту №ЗСКА-3708 від 29.09.2014 та розрахунку суми страхового відшкодування, становить 67059 грн. 81 коп.

Вказана сума відновлювального ремонту автомобіля марки «Skoda Fabia», державний номер АІ1781ЕА в розмірі 67059 грн. 81 коп. була виплачена позивачем потерпілій особі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальне агентство «ПРО-фарма» на підставі заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 24.07.2014.

Вина особи Рудавського В.А., яка керувала автомобілем марки «Fiat», державний номер ВС0935СК, встановлена постановою Личаківського районного суду м.Львова у справі №463/4721/14-п від 07.10.2014.

Таким чином, на підставі зазначених вище обставин справи, наведених норм закону та у зв'язку з укладенням відповідачем полісу страхування цивільно-правової відповідальності № АС/9778225, на відповідача покладений обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Fiat», державний номер ВС0935СК, в сумі 50000 грн..

Статтею 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлюється, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом АС/9778225 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 50000 грн., франшиза за даним полісом - 0 грн.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 50000 грн., а тому відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 50000 грн.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 77, код 22945712) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (03038, м. Київ, вул. І.Федорова, 32-А, код 30859524) суму страхового відшкодування в розмірі 50000 грн. та судовий збір в сумі 1 827 грн. Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складене та підписане 12.05.2015.

Суддя В.О. Демидов