РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2015Справа №910/5321/15-г

За позовомСлавутського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах Відділу освіти, молоді та спорту Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Лотос-Енергія"
пророзірвання договору та стягнення 288 098,90 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від прокуратури:Вацьківська І.В. - посвідчення №030809; Чепурна Т.М. - посвідчення №023716;
від позивача:Поліщук О.Ю. - представник за довіреністю;
від відповідача:не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Славутський міжрайонний прокурор звернувся до господарського суду міста Києва в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах Відділу освіти, молоді та спорту Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотос-Енергія" (надалі - ТОВ "Лотос-Енергія") про розірвання договору та стягнення 288 098,90 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між сторонами було укладено Договір про закупівлю товарів за державні кошти №ХМТ 14/2014Б від 28.04.2014 р., за умовами якого відповідач зобов'язався у 2014 році поставити позивачу паливно-мастильні матеріали рідкі по талонам, а позивач зобов'язався прийняти і оплатити такі паливно-мастильні матеріали. За доводами прокурора та позивача, за період з 21.05.2014 р. по 29.10.2014 р. Відділом освіти, молоді та спорту Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області на виконання умов Договору та на підставі виставлених рахунків було сплачено на банківський рахунок відповідача вартість паливно-мастильних матеріалів у розмірі 617 336,00 грн. Проте відповідач взятих на себе зобов'язань за Договором належним чином не виконав та не отоварив талони на придбання дизельного палива та бензину марки А-92 на загальну суму 288 098,90 грн. у зв'язку із чим позивач просить розірвати Договір №ХМТ 14/2014Б від 28.04.2014 р. та стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 288 098,90 грн. за недопоставлений товар.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.03.2015 р. порушено провадження у справі №910/5321/15-г, розгляд справи призначено на 25.03.2015 р.

25.03.2015 р. прокурором та позивачем на виконання вимог ухвали суду від 06.03.2015 р. через загальний відділ суду були подані письмові пояснення.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.03.2015 р. у зв'язку із неявкою представника відповідача та невиконанням ним вимог ухвали суду від 06.03.2015 р., розгляд справи відкладено на 15.04.2015 р.

Представники прокуратури, в судове засідання 15.04.2015 р. з'явились, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити їх в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання 15.04.2015 р. з'явився, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 15.04.2015 р. не з'явився, вимог ухвал суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до п. 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 15.04.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складались протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників прокуратури та позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.04.2014 р. між Відділом освіти, молоді та спорту Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області (замовник) та ТОВ "Лотос-Енергія" (постачальник, учасник) було укладено Договір про закупівлю товарів за державні кошти №ХМТ 14/2014Б (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник зобов'язується у 2014 році поставити замовнику продукти нафтоперероблення рідкі по талонах (далі паливно-мастильні матеріали), зазначені в специфікації, а замовник -прийняти і оплатити такі паливно-мастильні матеріали.

Найменування товару (паливно-мастильні матеріали) - паливо рідинне та газ; оливи мастильні, код ДК 016:2010-19.20.2. Кількість товару, асортимент, одиниця виміру, вартість за одиницю та загальна вартість паливно-мастильних матеріалів по талонах зазначається у специфікації (додаток 1), яка є невід'ємною частиною даного договору (п. 1.2 Договору).

Пунктом 2.1 Договору визначено кількість товарів - А-92 - 16 250 л., ДП - 41 450 л. згідно специфікації. Сторони домовились, що постачання паливно-мастильних матеріалів (бензин А-92, дизпаливо) буде здійснюватися по талонах.

Згідно з п.п. 3.1, 3.2 Договору розрахунки проводяться шляхом: оплати замовником після пред'явлення учасником рахунку на оплату паливно-мастильних матеріалів та підписання видаткової накладної та/або акту прийому-передачі. Оплата за поставлені паливно-мастильні матеріали буде здійснюватись згідно з виставленими рахунками по ціні, що сформувалась на день оплати. Розрахунок за поставлені паливно-мастильні матеріали здійснюється по мірі надходжень коштів з моменту підписання накладної, при наявності та в межах фактичного надходження бюджетних коштів на рахунок замовника. До рахунку додається: видаткова накладна та/або акт прийому-передачі товарів зазначених в специфікації.

Сума цього договору становить 645 498,00 грн. з ПДВ, у тому числі: ПДВ 107 583,00 грн. (п. 4.1 Договору).

Строк (термін) поставки товару: до 31.12.2014 р. Місце поставки товарів: Славутський район Хмельницької області. Товар вважається переданим учасником і прийнятим замовником по кількості і якості з моменту фактичного отримання товару згідно умов договору (п. 5.1, 5.2 Договору).

Пунктом 6.1.1 Договору встановлено, що замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені паливно-мастильні матеріали.

В сувою чергу учасник відповідно до п.п. 6.3.1, 6.3.3 Договору зобов'язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором та здійснювати погашення талонів, по яких було здійснено відпуск паливно-мастильних матеріалів шляхом проставлення відмітки у вигляді штампу АЗС або здійснювати погашення талонів шляхом порушення їх цілісності.

Відповідно до п. 10.1 Договору цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2014 р., а в частині зобов'язань - до їх повного виконання.

29.04.2014 р. між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 згідно п. 2 якої сторони погодили п. 3.1 Договору викласти в наступній редакції: "3.1. Ціна цього договору становить 645 467,50 грн., у тому числі ПДВ 107 577,92 грн.".

07.05.2014 р. між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №2 згідно п. 3 якої сторони погодили п. 3.1 Договору викласти в наступній редакції: "3.1. Ціна цього договору становить 645 328,25 грн., у тому числі ПДВ 20% 107 554,83 грн.".

27.08.2014 р. між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №3 згідно п. 3 якої сторони погодили п. 4.1 Договору викласти в наступній редакції: "4.1. Сума цього договору становить 645 184,70 грн., у тому числі ПДВ 20% 107 530,78 грн.".

Як вказує прокурор у своїй позовній заяві та не заперечується позивачем відповідачем на виконання умов Договору було виставлено позивачу рахунки на оплату на загальну суму 617 335,50 грн.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем після підписання сторонами видаткових накладних було перераховано відповідачу грошові кошти у розмірі 617 336,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №564 від 21.05.2014 р. на суму 44 550,00 грн., №909 від 29.07.2014 р. на суму 31 580,00 грн., №633 від 29.05.2014 р. на суму 29 700,00 грн., №962 від 19.08.2014 р. на суму 37 125,00 грн., №1225 від 26.09.2014 р. на суму 193 320,00 грн., №1224 від 26.09.2014 р. на суму 130 432,50 грн., №1287 від 10.10.2014 р. на суму 75 394,80 грн., №1288 від 10.10.2014 р. на суму 70 425,70 грн., №1404 від 29.10.2014 р. на суму 4 808,00 грн.

За доводами прокурора та позивача, відповідачем в порушення умов Договору в повному обсязі паливно-мастильних матеріалів поставлено не було, а саме у зв'язку із відмовою відповідача видавати позивачу пальне по талонах не отовареними залишились талони на придбання дизельного палива у кількості 13 920 л. на суму 214 101,90 грн. та бензину марки А-92 у кількості 4 340 л. на суму 73 997,00 грн., що загалом становить 288 098,90 грн.

Отже, спір у справі виник у зв'язку з неналежним виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо вчасності поставки товару.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором купівлі-продажу.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі виставлених відповідачем рахунків та після підписання сторонами видаткових накладних, позивач за період з 21.05.2014 р. по 29.10.2014 р. здійснив повну оплату вартості паливно-мастильних матеріалів у розмірі 617 336,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №564 від 21.05.2014 р. на суму 44 550,00 грн., №909 від 29.07.2014 р. на суму 31 580,00 грн., №633 від 29.05.2014 р. на суму 29 700,00 грн., №962 від 19.08.2014 р. на суму 37 125,00 грн., №1225 від 26.09.2014 р. на суму 193 320,00 грн., №1224 від 26.09.2014 р. на суму 130 432,50 грн., №1287 від 10.10.2014 р. на суму 75 394,80 грн., №1288 від 10.10.2014 р. на суму 70 425,70 грн., №1404 від 29.10.2014 р. на суму 4 808,00 грн.

Згідно зі ст. 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 Цивільного кодексу України.

На підставі ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

19.01.2015 р. позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію №01-17-51/205 від 16.01.2015 р., в якій вимагав в десятиденний термін повернути за недопоставлений товар у розмірі 288 098,90 грн.

Проте, відповідачем вказана претензія залишення без відповіді та без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи той факт, що відповідач не здійснив поставку паливно-мастильних матеріалів та отримані від позивача грошові кошти у розмірі 288 098,90 грн. не повернув, суд, вважає що позовна вимога прокурора про стягнення з відповідача грошової суми у розмірі 288 098,90 грн. є обґрунтованою, документально підтвердженою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Це стосується відповідача, який мав довести суду, що він зобов'язання за Договором виконав своєчасно та в повному обсязі. Проте, відповідач не надав суду доказів виконання договірних зобов'язань та доказів на спростування обставин, повідомлених прокурором та позивачем.

Прокурором також заявлено вимогу про розірвання Договору про закупівлю товарів за державні кошти №ХМТ 14/2014Б, укладеного сторонами 28.04.2014 р. з посиланням на ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься в ст. 193 Господарського кодексу України.

За своєю правовою природою Договір є договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із п.п. 1, 2 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, в результаті порушення відповідачем умов Договору щодо не поставки продукції, позивач був позбавлений можливості досягнення мети договору. Отже, порушення відповідачем умов Договору є істотним.

За таких обставин, позовна вимога про розірвання Договору про закупівлю товарів за державні кошти №ХМТ 14/2014Б від 28.04.2014 р., підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно з п. 6 частини другої ст. 20 Закону України "Про прокуратуру" при виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право звертатись до суду з заявами про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

Стаття 361 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. Формами представництва є, зокрема, звернення до суду з позовами, коли порушуються інтереси держави та участь у розгляді судами справ. Прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Абзац 3 ч. 1 та ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України визначають, що господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави; прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 р. у справі №1-1/99 зазначено, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до п. 4 Положення про відділ освіти, молоді та спорту Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області основними завданнями відділу є реалізація державної політики у сфері освіти, молоді та спорту на території Славутського району з урахуванням особливостей соціально-культурного середовища, створення умов для реалізації гарантованого Конституцією України права громадян на отримання повної загальної середньої освіти, створення умов для здобуття громадянами дошкульної та позашкільної освіти.

Пунктом 5 Положення визначено, що відділ відповідно до покладених на нього завдань надає допомогу дошкільним, загальноосвітнім навчальним закладам та здійснює контроль за організацією безоплатного регулярного підвезення дітей до місць навчання і на зворотному шляху дітей дошкільного віку, учнів (вихованців), які проживають у сільській місцевості.

Таким чином, невиконання відповідачем умов Договору призвело до нераціонального використання бюджетних коштів, а також зриву графіку підвозу дітей до навчальних закладів та порушення навчально-виховного процесу в навчальних закладах.

Враховуючи викладене, Славутський міжрайонний прокурор згідно діючого законодавства наділений правом звернутись до суду з даною позовною заявою для захисту інтересів держави.

За таких обставин, позовні вимоги є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Славутського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах Відділу освіти, молоді та спорту Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області задовольнити повністю.

2. Розірвати Договір про закупівлю товарів за державні кошти №ХМТ 14/2014Б від 28.04.2014 р., укладений між Відділом освіти, молоді та спорту Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лотос-Енергія".

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотос-Енергія" (01030 м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 52 літера "Б", офіс 204; ідентифікаційний код 39042048) на користь Відділу освіти, молоді та спорту Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області (30000, Хмельницька область, м. Славута, вул. Миру, 25; ідентифікаційний код 02146848) грошові кошти у розмірі 288 098 (двісті вісімдесят вісім тисяч дев'яносто вісім) грн. 90 коп. Видати наказ.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотос-Енергія" (01030 м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 52 літера "Б", офіс 204; ідентифікаційний код 39042048) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 6 979 (шість тисяч дев'ятсот сімдесят дев'ять) грн. 98 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано - 20.04.2015 р.

Суддя Ю.О. Підченко