РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року Справа № 902/1759/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Мамченко Ю.А.

судді Саврій В.А. ,

судді Дужич С.П.

при секретарі Ткач Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився

відповідача: Олійник А.В. (довіреність №1-14-4629 від 01.01.2015 року)

розглянувши апеляційну скаргу позивача ДП "Крижопільводоканал" КП "Вінницяоблводоканал" на рішення господарського суду Вінницької області від 19.03.2015 року у справі №902/1759/14 (головуючий суддя Яремчук Ю.О., судді Банасько О.О., Говор Н.Д.)

за позовом Дочірнього підприємства "Крижопільводоканал" Комунального підприємства "Вінницяводоканал"

до Публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Крижопільські електричні мережі"

про визнання незаконним відключення від електропостачання та відшкодування збитків на суму 17891,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області (головуючий суддя Яремчук Ю.О., судді Банасько О.О., Говор Н.Д.) від 19 березня 2015 року у справі №902/1759/14 у позові Дочірнього підприємства «Крижопільводоканал» Комунального підприємства «Вінницяоблводоканал» (надалі - позивач) до Публічного акціонерного товариства «Вінницяобленерго» в особі структурної одиниці «Крижопільські електричні мережі» (надалі - відповідач) про визнання незаконним відключення від електропостачання та відшкодування збитків на суму 17891 грн. 50 коп. відмовлено повністю /а.с. 164-168/.

Вказане рішення обґрунтовано тим, що оплата заборгованості за енергопостачання, як на момент попередження (04.04.2014 року), так і на момент відключення ДП "Крижопільводоканал" КП "Вінницяоблводоканал" від мережі електропостачання (11.04.2014 року) останнім не була здійснена, а відтак, постачання електричної енергії було правомірно припинено відповідачем згідно вимог чинного законодавства.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, позивач - ДП «Крижопільводоканал» КП «Вінницяоблводоканал» звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Вінницької області від 19.03.2015 року скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги /а.с. 182-183/. Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що згідно статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Припинення електричної енергії відповідачем є дією, яка порушила право позивача на користування електричною енергією згідно договору про постачання електричної енергії №3040 від 04.07.2012 року. На думку апелянта, господарський суд Вінницької області, як суд першої інстанції безпідставно та необґрунтовано залишив поза межами судового розгляду позовну вимогу стосовно відшкодування завданих збитків ДП «Крижопільводоканал» на суму 17891 грн. 50 коп., що спонукало ДП «Крижопільводоканал» звернутись до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою у зв'язку з тим, що стаття 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України позивачем не порушена, оскільки вказані дані норми закону передбачають вибраний спосіб захисту права.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 16 квітня 2015 року у справі №902/1759/14 апеляційну скаргу позивача було прийнято до провадження та призначено дату судового засідання на 06 травня 2015 року /а.с. 180-181/.

Від відповідача - ПАТ «Вінницяобленерго» СО «Крижопільські електричні мережі» надійшов відзив №СО-58-160 від 24.04.2015 року на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін /а.с. 195-196/.

Безпосередньо в судовому засіданні представник відповідача повністю підтримали вимоги і доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином /а.с. 189/.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представника позивача за наявними у справі матеріалами, у відповідності до вимог статті 101 ГПК України.

Крім того, відповідно до пункту 5 ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 16 квітня 2015 року явка представників сторін визначалась на їх розсуд.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 04.07.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Крижопільські електричні мережі" (Постачальник) та Дочірнім підприємством "Крижопільводоканал" Комунального підприємства "Вінницяоблводоканал" (Споживач) укладено Договір про постачання електричної енергії №3040 /а.с. 13-16/, відповідно до умов якого постачальник прийняв зобов'язання продавати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб його електроустановок з дозволеною потужністю 430,0 кВт, а споживач, у свою чергу, оплачувати постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами договору.

Відповідно до пункту 2.1 Договору, під час виконання умов договору, а також вирішенні всіх питань, що не обумовленні договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та "Правилами користування електричною енергією" (ПКЕЕ).

За умовами пункту 2.3. Договору, споживач, серед іншого, зобов'язався виконувати умови цього Договору, дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього Договору та режиму електроустановок відповідності з вказаним по точках доступу даним у Додатку №10 до Договору; оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №3 "Порядок розрахунків" та №4 "Порядок зняття показників засобів обліку електроенергії".

Відповідно до пунктів 3.1.1, 3.1.2 Договору, постачальник має право отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію за роздрібними тарифами, розрахованими згідно з Умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, та інші платежі, обумовлені Договором; обмежувати або припиняти постачання електричної енергії споживачу згідно з умовами розділу 6 цього договору відповідно до порядку, передбаченого ПКЕЕ.

Згідно змісту пункту 6.1.3 Договору, електропостачання споживача може бути обмежено або припинено постачальником з повідомленням споживача не пізніше ніж за три робочих дні у разі, зокрема, невиконання вимог пункту 7.5 ПКЕЕ, в т.ч. несплати споживачем відповідних платежів у терміни, встановлені додатком №3 ("Порядок розрахунків").

Відповідно до пункту 7.6. Договору у разі виникнення у споживача заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію, сторони за взаємною згодою та в порядку передбаченому законодавством України, укладають договір про реструктуризацію заборгованості. При цьому укладається графік погашення заборгованості який є додатком до Договору. Укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від оплати поточного споживання електричної енергії. У разі порушення споживачем графіка погашення заборгованості постачальник має право у порядку, визначеному пунктом 6.1.3 Договору, припинити постачання електричної енергії споживачу до повного погашення заборгованості.

Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2012 року. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляду його умов (пункт 9.4 Договору).

Постановою Кабінету Міністрів України №30 від 29.01.2014 року затверджено Порядок та умови надання у 2014 році субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку із невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджували та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування /а.с. 20/.

За змістом пункту 4 Порядку умови надання у 2014 році субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається підприємствами, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію населенню або надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, та іншим учасниками розрахунків з погашення заборгованості /а.с. 21/.

05.03.2014 року відповідно до витягу з Протоколу №36 засідання територіальної комісії з погашення заборгованості підприємств паливно-енергетичного комплексу Вінницької області, щодо узгодження обсягів заборгованості з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення по ДП "Крижопільводоканал" за участю відповідача узгоджено обсяги заборгованості з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що надавалися населенню ДП "Крижопільводоканал" КП "Вінницяоблводоканал" у розмірі 2818248 грн /а.с. 29/.

Листами №47 від 25.02.2014 року та №58 від 13.03.2014 року ДП "Крижопільводоканал" КП "Вінницяоблводоканал" повідомило ПАТ "Вінницяобленерго" та "Крижопільські електричні мережі" про надсилання 17.02.2014 року ПАТ "Вінницяобленерго" Договору про організацію взаєморозрахунків та пакету документів для первинної обробки заборгованості розроблених відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №30 від 29.01.2014 року та пункту 4 Порядку умови надання у 2014 році субвенцій з державного бюджету. Крім того, вказаним листами позивач гарантував відповідачу погашення заборгованості за спожиту електроенергію після розгляду наданих документів та прийняття по них рішень у відповідних інстанціях /а.с. 39-40/.

Листом №72 від 02.04.2014 року ДП "Крижопільводоканал" КП "Вінницяоблводоканал" звернулося до ПАТ "Вінницяобленерго" з проханням в десятиденний термін з дня отримання листа надати підприємству відповідь щодо заключення та підписання договору про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №30 від 29.01.2014 року /а.с. 41/.

Попередженням №СО-58-183 від 04.04.2014 року СО "Крижопільські електричні мережі" повідомило ДП "Крижопільводоканал" КП "Вінницяоблводоканал про припинення електропостачання останнього з 09.04.2014 року, у зв'язку із наявністю у підприємства заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 65020 грн. 70 коп. /а.с. 42/.

07.04.2014 року ДП "Крижопільводоканал" КП "Вінницяоблводоканал" листом №77 на попередження СО "Крижопільські електричні мережі" щодо відключення його від електропостачання повідомило ПАТ "Вінницяобленерго", що дане попередження є безпідставним, так як сума заборгованості зазначена в ньому є різницею в тарифах, яка виникла у зв'язку із невідповідністю фактичної вартості теплової енергії. Крім того, вказаним листом останнє також просило ПАТ "Вінницяобленерго" надати підприємству договір про організацію взаєморозрахунків для заключення та підписання, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №30 від 29.01.2014 року /а.с. 43/.

08.04.2014 року на адресу структурної одиниці "Крижопільські електричні мережі" надійшов лист №78 від 08.04.2014 року ДП "Крижопільводоканал" КП "Вінницяоблводоканал", яким останнє гарантувало відповідачу погашення заборгованості за спожиту електроенергію після розгляду наданих документів та прийняття по них рішень у відповідних інстанціях /а.с. 44/.

11.04.2014 року згідно заявки структурної одиниці "Крижопільські електричні мережі" на припинення подачі електроенергії електропостачання споживача (ДП "Крижопільводоканал" КП "Вінницяоблводоканал") у зв'язку з несплатою боргу було припинено шляхом від'єднання ввідного кабеля, що заживлює приміщення контори /а.с. 115/.

В подальшому (період квітня - червня 2014 року) між позивачем, відповідачем та ПАТ "Вінницяобленерго", структурною одиницею якого являється відповідач, неодноразово велася переписка щодо укладення договору про організацію взаєморозрахунків, щодо оплати спожитої електроенергії та щодо попередження (повідомлення) про відключення позивача від мережі електропостачання, у зв'язку із наявною заборгованістю згідно Договору №3040 від 04.07.2012 року /а.с. 45-52/.

16.06.2014 року між Територіальним органом казначейства у Вінницькій області, Департаментом фінансів Вінницької обласної державної адміністрації, Департаментом житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації, Дочірнім підприємством "Крижопільводоканал" Комунального підприємства "Вінницяоблводоканал" та Публічним акціонерним товариством "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Крижопільські електричні мережі" (Постачальник) укладено договір про організацію взаєморозрахунків №30Е/02-04 /а.с. 27-28/, згідно із умовами якого позивачем перераховано відповідачу заборгованість за спожиту електроенергію у 2013 - 2014 роках згідно договору №3040 від 04.07.2012 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжним дорученням та банківськими виписками /а.с. 30-32/.

Разом з цим, судами встановлено, що в період припинення електропостачання позивача, для виробництва електроенергії останнім задіяно бензиновий генератор тип FG 8000 на придбання, обслуговування якого, ДП "Крижопільводоканал" витрачено 17891 грн. 50 коп. /а.с. 19, 37, 38/.

04.07.2014 року СО "Крижопільські електричні мережі" проведено роботи по підключенню до електричної мережі ДП "Крижопільводоканал" Комунального підприємства "Вінницяоблводоканал", про що працівником позивача за участю представника відповідача складено акт від 04.07.2014 року. Вказаним актом підтверджується також припинення цього ж дня роботи автономного, бензинового генератора тип FG 8000, яким вироблялася електроенергія для потреб господарства /а.с. 36/.

26.08.2014 року позивачем направлено на адресу відповідача претензію №204 з проханням перерахувати на розрахунковий рахунок ДП "Крижопільводоканал" понесені ним витрати спричиненні, як зазначає останній, незаконними діями СО "Крижопільські електричні мережі" по припиненню постачання електроенергії підприємству, зокрема витрати на придбання, обслуговування бензинового генератора типу FG 8000 /а.с. 17/.

У відповідь на вказані вимоги позивача відповідачем надіслано йому лист №СО-58-373 від 15.09.2014 року, в якому СО "Крижопільські електричні мережі" претензійні вимоги ДП "Крижопільводоканал" не визнало, зазначивши, що підстави припинення або обмеження споживача в користуванні електричною енергією передбачаються Правилами користування електричною енергією, затвердженими Постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996 року (зі змінами та доповненнями) та Договором постачання електричної енергії №3040 від 04.07.2012 року, пунктом 6.3.1 якого електропостачання споживача може бути обмежено або припинено постачальником з повідомленням споживача не пізніше ніж за три робочих дні у разі несплати споживачем відповідних платежів у терміни, встановлені додатком №3 до договору, а саме, за невчасну сплату спожитої енергії. Станом на 04.04.2014 року борг за спожиту електроенергію за березень поточного року у ДП "Крижопільводоканал" КП "Вінницяоблводоканал" становив 65020,70 грн. Згідно пункту 4 Порядку умови надання у 2014 році субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості є договір про організацію взаєморозрахунків. Станом на 04.04.2014 року та 11.04.2014 року даний договір не був підписаний сторонами, а отже, не був укладений. Згідно із пункту 14 вказаного договору договір є дійсним у разі проведення відповідного фінансування /а.с. 18/.

Посилаючись на вищевказані обставини, зокрема, узгодження обсягів заборгованості з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що надавалися населенню ДП "Крижопільводоканал" КП "Вінницяоблводоканал" з відповідачем, залишення останнім (СО "Крижопільські електричні мережі") поза увагою проекту договору про організацію взаєморозрахунків та пакету документів для первинної обробки заборгованості, як наслідок від'єднання позивача від електромережі та припинення йому електропостачання, ДП "Крижопільводоканал" звернулось з даним позовом до суду про визнання незаконним відключення від електропостачання та відшкодування збитків на суму 17891 грн. 50 коп..

Враховуючи вищевикладені обставини справи, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного Кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, але при укладенні договору сторони повинні керуватися вимогами Цивільного кодексу України, іншими актами цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог статті 26 Закону України "Про електроенергетику" постачання електричної енергії здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, який укладається між споживачем та постачальником електричної енергії.

Аналізуючи викладені положення діючого законодавства, колегією суддів встановлено, що за своєю правовою природою господарські зобов'язання, які виникли між сторонами, є зобов'язаннями з постачання електроенергії.

Згідно з частинами 1, 2 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії) регулюються Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ), затвердженими постановою НКРЕ України від 31.07.1996 року №28 (з наступними змінами та доповненнями).

Як встановлено судами, 04.07.2012 року між сторонами укладено договір постачання електричної енергії №3040.

Умовами укладеного між сторонами договору погоджено, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та "Правилами користування електричною енергією" (пункт 2.1 Договору).

Частиною 2 статті 24 Закону України "Про електроенергетику" встановлено, що енергопостачальники мають право за умови неповної оплати споживачем спожитої електричної енергії обмежити його електроспоживання до рівня екологічної броні електропостачання або за відсутності такої повністю припинити електропостачання споживачу.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 3.1.2 Договору, постачальник має право отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію за роздрібними тарифами, розрахованими згідно з Умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, та інші платежі, обумовлені Договором; обмежувати або припиняти постачання електричної енергії споживачу згідно з умовами розділу 6 цього договору відповідно до порядку, передбаченого ПКЕЕ.

Згідно змісту пункту 6.1.3 Договору електропостачання споживача може бути обмежено або припинено постачальником з повідомленням споживача не пізніше ніж за три робочих дні у разі, зокрема, невиконання вимог пункту 7.5 ПКЕЕ, в т.ч. несплати споживачем відповідних платежів у терміни, встановлені додатком №3 ("Порядок розрахунків").

Як встановлено пунктом 7.5. Правил користування електричною енергією, постачальник електричної енергії (електропередавальна організація або основний споживач за погодженням постачальника електричної енергії) зобов'язаний, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочих дні, припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії (передачу або спільне використання технологічних електричних мереж), у тому числі на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади, у разі, зокрема, несплати рахунків відповідно до умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, оплата заборгованості за енергопостачання як на момент попередження (04.04.2014 року), так і на момент відключення ДП "Крижопільводоканал" КП "Вінницяоблводоканал" від мережі електропостачання (11.04.2014 року) останнім не була здійснена, а відтак, постачання електричної енергії було правомірно припинено відповідачем згідно вимог чинного законодавства.

Правомірність відключення ДП "Крижопільводоканал" КП "Вінницяоблводоканал" від мережі електропостачання також підтверджується наявним в справі листом НКРЕКП сектору у Вінницькій області №34-01-17/20 від 27.01.2015 року /а.с. 116/.

Доводи ДП «Крижопільводоканал» КП «Вінницяоблводоканал» щодо узгодження обсягів заборгованості з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що надавалися населенню ДП "Крижопільводоканал" КП "Вінницяоблводоканал" з відповідачем, залишення останнім (СО "Крижопільські електричні мережі") поза увагою проекту договору про організацію взаєморозрахунків та пакету документів для первинної обробки заборгованості, як наслідок, від'єднання позивача від електромережі та припинення йому електропостачання, спростовуються положеннями чинного законодавства України та умовами укладеного між сторонами Договору в пункті 7.6 якого зазначено, що укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від оплати поточного споживання електричної енергії.

Отже, як вірно встановлено місцевим господарським судом, постачальник електроенергії (відповідач) діяв у межах вимог законодавства та укладеного між сторонами Договору, а тому, вимоги ДП "Крижопільводоканал" КП "Вінницяоблводоканал" про визнання дій відповідача незаконними є безпідставними та необґрунтованими.

Разом з тим, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Документом, за допомогою якого реалізується право на звернення до господарського суду, є позовна заява. Подання позовної заяви є формою реалізації права на позов. Подати позов - означає звернутися до господарського суду із заявою, в якій повинно міститися прохання, адресоване суду, про розгляд спору про право, що виникло.

Згідно зі статтями 11, 15 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Способи захисту суб'єктивних цивільних прав - це закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у визначений даною статтею спосіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Способи якими суд може захистити права та законні інтереси суб'єктів господарювання, визначені також у статті 20 Господарського кодексу України.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку, що поданий позивачем позов про визнання незаконними дії відповідача щодо відключення від постачання електричної енергії Дочірнього підприємства "Крижопільводоканал" Комунального підприємства "Вінницяоблводоканал" не відповідає положенням статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України.

Дана позовна вимога за своєю правовою природою є вимогою про встановлення факту протиправності дій відповідача, що не призводить до поновлення порушених прав. Факт, що має юридичне значення, може встановлюватися господарськими судами лише при існуванні та розгляді між сторонами спору про право цивільне. Його встановлення є елементом оцінки фактичних обставин справи та обґрунтованості вимог. Предметом позову може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення. Захист майнового або немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов'язання утриматись від їх вчинення. Однак, заявлена позивачем вимога не призводить до поновлення прав позивача.

З огляду на викладене, в задоволенні вищенаведеної позовної вимоги судом першої інстанції правомірно відмовлено.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача 17891,50 грн. завданих збитків сід зазначити наступне:

Стаття 22 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до статті 216, частини 2 статті 217 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Згідно статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (стаття 225 Господарського кодексу України).

Згідно з положеннями статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності відповідно до статті 623 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Обов'язковими умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв'язку між діями особи та збитками, які складають об'єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Тобто збитки - це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов'язання було виконано боржником. Отже, зменшення майнових благ внаслідок неправомірних дій наступає об'єктивно, тобто незалежно від волевиявлення сторони, як наслідок невиконання зобов'язань.

Обов'язковою умовою покладення відповідальності має бути безпосередній причинний зв'язок між неправомірними діями і збитками. Збитки є наслідком, а невиконання зобов'язань - причиною. Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань (виключає його відповідальність).

Згідно статті 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Враховуючи вищенаведене, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про безпідставність позовної вимоги про відшкодування збитків в розмірі 17891 грн. 50 коп., оскільки, як встановлено вище, відповідачем не порушено норм чинного законодавства, умов договору №3040 від 04.07.2012 року про постачання електричної енергії, не порушено цивільне право позивача, а позивачем не доведено наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення.

Інші доводи скаржника не заслуговують на увагу, оскільки їм була надана вичерпна правова оцінка судом першої інстанції на підставі наданих сторонами доказів, які відповідно до статей 33, 34 ГПК України засвідчують певні обставини і на яких ґрунтується висновок суду.

Відповідно до пункту 1 статті 103 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Хмельницької області від 19.03.15 року у справі №902/1759/14 залишити без змін, апеляційну скаргу ДП "Крижопільводоканал" КП "Вінницяоблводоканал" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 902/1759/14 повернути господарському суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Дужич С.П.