ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року Справа № 925/935/14

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Ковбою І.М.,

за участю представника відповідача: Сторчоус - за довіреністю,

представник позивача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області справу

за позовом державного підприємства "Одеська залізниця" в особі відокремленого підрозділу "Одеська дирекція залізничних перевезень"

до державного підприємства "Золотоніське лісове господарство"

про стягнення 31 905 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 31 905 грн. штрафу у зв'язку із неправильним зазначенням у накладній маси вантажу вагона № 66306945. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що 14 лютого 2014 року по накладній № 40536849 зі станції Золотоноша 1 Одеської залізниці ДП "Золотоніське лісове господарство" було відправлено вагон № 66306945 з вантажем "Пиловочник всяких пород дерева", станція призначення Одеса - Застава 1 Одеської залізниці, одержувач ТОВ "Транс Конкорд"; 15.02.2014 станцією ім. Т.Г.Шевченка Одеської залізниці було складено комерційний акт, яким засвідчено, що по прибуттю поїзда і одночасному контрольному зважуванні на тензометричних вагах виявлено, що вага вагона у накладній вказана невірно, оскільки вага у вагоні складає різницю ваги проти документа в сторону зменшення на 2050 кг, у зв'язку з чим, на підставі статей 118, 122, 129 Статуту залізниць України позивач просить стягнути з відповідача штраф в сумі 31905 грн., що складає п'ятикратний розмір провізної плати за цей вагон.

У відзиві на позовну заяву від 24.07.2014 відповідач повністю заперечив проти вимоги позивача та просив відмовити у задоволенні позову з таких підстав:

- позивач при встановленні маси лісоматеріалів у завантажених вагонах не мав правових підстав застосовувати зважування на вагах для застосування штрафних санкцій, оскільки чинне законодавство дозволяє відправникам (в т.ч. відповідачу) визначати у накладних масу лісоматеріалів умовно, тому відповідач при визначенні маси діяв правомірно, вказавши у накладній масу вантажу способом "умовно", а перевірка маси вантажу, яка була здійснена під час слідування вагону, на тензометричній вазі проведена з порушенням порядку, встановленому п. 22 Правил видачі вантажів, оскільки маса вантажу визначена перевізником не в спосіб, який був визначений відправником на станції відправлення. Позивач грубо порушив внутрішні настанови, які врегульовують спірне питання, зокрема, у листі Головного комерційного управління Державної адміністрації залізничного транспорту України від 16 березня 2007 року № ЦМКО-1/242, який адресований начальникам служб комерційної роботи та маркетингу залізниць України, зазначається, що, якщо маса вантажу при відправленні визначалась умовно, розрахунком або за обміром і при зважуванні на тензометричних вагах під час перевезення у справному вагоні за справним ЗПП (пломбами) виявлена різниця з масою, зазначеною в перевізних документах, але при цьому маса вантажу у вагоні не більше вантажопідйомності вагону, то такий вагон відправляється за призначенням без оформлення відповідних документів для стягнення штрафу згідно ст.122 Статуту залізниць України. Про виявлену при зважуванні масу, складається акт загальної форми, один екземпляр якого додається до перевізних документів та надається телеграма станції призначення для стягнення провізної плати за фактичну масу вантажу. Позивач склав акт загальної форми № 78 (форми ГУ-23) та на станцію призначення - Одеса-Застава 1 направив телеграму (оперативне повідомлення). Однак, позивач знехтував вимогами ДАЗТ та склав комерційний акт, в якому задокументував цю подію для стягнення штрафу;

- складений комерційний акт АА № 053703/64/20 від 15.02.2014 підписаний не уповноваженими представниками, а тому не може бути належним доказом у справі, оскільки у комерційному акті зазначені два працівники станції - комерційні агенти, які не входять до вичерпного переліку осіб, що в обов'язковому порядку повинні підписувати комерційні акти;

- позивач не надав належних доказів щодо справності та своєчасного проходження метрологічних перевірок тензометричних ваг, на яких проводилось зважування вагону № 66306945, тому оскільки в основу комерційного акту АА № 053703/64/20 від 15.02.2014 були покладені дані, отримані за допомогою несправного (або технічно непридатного) ЗВВТ, вказаний комерційний акт не має доказового значення і не може бути підставою для нарахування штрафних санкцій за невірно зазначену масу вантажу;

- складання позивачем акту загальної форми виключає складання ним комерційного акту, у зв'язку з чим комерційний АА № 053303/64/20 від 15.02.2014 не може бути доказом у даній справі;

- у спірному вагоні різниця ваги нетто вантажу - лісоматеріалів проти документа (накладної) в сторону зменшення склала 2050 кг, тобто, зафіксовано недовантаження, що не завдало залізниці жодних збитків, вантажопідйомність вагону не була перевищена, отже, загрози безпеці руху не спричинено, та провізна плата сплачена в більшому розмірі.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 17 липня 2014 року у позові було повністю відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 30 вересня 2014 року рішення господарського суду Черкаської області від 17 липня 2014 року залишене без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 17 лютого 2015 року частково задоволено касаційну скаргу державного підприємства "Одеська залізниця" в особі відокремленого підрозділу "Одеська дирекція залізничних перевезень", скасовано рішення господарського суду Черкаської області від 16.07.2014 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2014 у справі № 925/935/14, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Черкаської області.

Автоматизованою системою документообігу господарського суду Черкаської області для нового розгляду даної справи визначено суддю Пащенко А.Д., яка ухвалою від 04 березня 2015 року прийняла справу до свого провадження та призначила її розгляд у судовому засіданні 19 березня 2015 року.

На підставі письмових клопотань представників позивача та відповідача у зв'язку з неможливістю представників прибути у судове засідання розгляд справи було відкладено на 02 квітня 2015 року. У засіданні 02 квітня 2015 року було задоволено письмове клопотання представника відповідача та витребувано у позивача додаткові докази і відкладено у зв'язку з цим розгляд справи на 29.04.2015.

У судове засідання 29.04.2015 представник позивача не з'явився, натомість представник позивача Агєєва О.М. надіслала до суду клопотання про розгляд справи без участі залізниці у зв'язку з великою навантаженістю в роботі. Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності представника позивача за наявними у справі документами.

У судовому засіданні 29 квітня 2015 року оголошена вступна та резолютивна частини рішення відповідно до статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представника у судовому засіданні, суд встановив таке.

Згідно накладної № 40335218 зі станції Золотоноша 1 Одеської залізниці ДП "Золотоніське лісове господарство" відправило вагон № 60915972 з вантажем "Пиловочник всяких пород дерева", станція призначення Одеса - Застава 1 Одеської залізниці, одержувач ТОВ "Транс Конкорд";

14 лютого 2014 року на станції ім. Т.Г.Шевченка Одеської залізниці було складено комерційний акт АА № 053703/64/20, в якому вказано, що 15.02.2014 згідно наказу № 436 від 16.12.2013 проводилося контрольне зважування вантажу пиловочника всяких порід дерева, в вагоні № 66306945 по відправці вказаній на звороті цього акта на 150 тн. статичних тензометричних вагах станції повірки 11.10.2013, в присутності ДСЗМ Сінічкіна С.О., працівників станції Барабанової Н.П., Тараненко О.В. По документу значиться тара 23000 кг, нетто 59000 кг, вага визначена відправником умовно. При переважуванні виявилося брутто 79950 кг, тара з документа 23000 кг, нетто 56950, що менше документа на 2050 кг. Переважування проводилося двічі, вага підтвердилася. Навантаження в вагоні в три штабелі, штабелі розміщені в стик, ув'язані 3 обв'язями дротом 6 мм в дві нитки. Слідів втрати вантажу немає. Вагон завантажений до повної вмістимості. Посада зав. вантажним двором не передбачена.

У розділі відомостей про вагон вказано, що він справний.

У розділі "Є. Відмітка станції призначення про стан вантажу, який прибув з актом попутної станції" комерційного акту вказано, що під час перевірки вантажу різниці проти цього акту не виявлено. Вказаний висновок засвідчений підписами посадових осіб станції призначення та представником вантажоодержувача.

В результаті виявлення невірно зазначеної маси вантажу у накладній, складеній ДП "Золотоніське лісове господарство", та на підставі статей 118, 122 Статуту залізниць України, позивач нарахував відповідачеві та пред'явив до стягнення штраф у розмірі 31 905 грн. відповідно до комерційного акту АА № 053703/64/20.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню, з огляду на таке.

Згідно частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з вимогами частини 4 статті 909 та частини 1 статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначається транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

В статті 6 Статуту залізниць України вказано, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Положеннями статті 37 Статуту залізниць України передбачено, що під час здавання вантажів для перевезення у накладній відправником має бути зазначена їх маса. Тарні та штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами перевезення вантажів. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

За неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача, відправника, порту стягується штраф у передбаченому статтею 118 Статуту залізниць України розмірі.

Згідно пункту 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 N 644, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за N 863/5084, на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред'явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною.

В пункті 5.5 Правил оформлення перевізних документів вказано, що якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі статтею 122 Статуту. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач оформив накладну № 40536849 від 14.02.2014 про відправлення вагона № 66306945 зі станції Золотоноша 1 Одеської залізниці з вантажем "Пиловочник всяких пород дерева", станція призначення Одеса - Застава 1 Одеської залізниці, одержувач ТОВ "Транс Конкорд". Маса вантажу вказана 59 000 кг, спосіб визначення маси - умовно, провізна плата 6381 грн.

15 лютого 2014 року станцією ім. Т.Г.Шевченка Одеської залізниці було складено комерційний акт АА № 0533703/64/20, яким засвідчено, що в результаті контрольного зважування вантажу "Пиловочник всяких порід дерева" у вагоні № 66306945 на 150 тн. статичних тензометричних вагах станції повірки 11.10.2013, в присутності ДСЗМ Сінічкіна Є.О., працівників станції Барабаноавої Н.П., Тараненко О.В. виявлено, що маса вантажу менше на 2050 кг, ніж вказано в накладній відповідача. У комерційному акті відмічено, що переважування проводилося двічі, вага підтвердилася, вагон справний, посада зав. вантажним двором не передбачена. Під час перевірки вантажу на станції призначення різниці проти комерційного акту не виявлено.

Таким чином, позивач дійшов висновку, що відповідачем було невірно зазначено масу вантажу під час заповнення перевізних документів, у зв'язку з чим нараховано та пред'явлено до стягнення штраф у сумі 31 905 грн.

В статті 129 Статуту залізниць України вказано, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Згідно пункту 10 Правил складання актів комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Складання комерційного акта АА № 053703/64/20 від 15.02.2014 відповідає вимогам Статуту залізниць України та названим Правилам, він підписаний заступником начальником станції та двома працівниками станції, при цьому у комерційному акті відмічено, що посада зав. вантажним двором не передбачена. З огляду на викладене, доводи відповідача про те, що комерційний акт підписаний не уповноваженими особами позивача, є безпідставними та спростовуються належними у справі доказами. Відсутність посади зав. вантажним двором, як і наявність незаповнених рядків у комерційному акті не мають значення для його дійсності. Складання акта загальної форми при наявності комерційного акта не суперечить чинному законодавству.

В пункті 5 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 вказано, що загальна маса вантажу визначається зважуванням (на вагонних, вантажних, елеваторних та інших вагах) або іншим способом, тип ваг указується в накладній. Маса вантажу визначається відправником. Про спосіб визначення маси вантажу відправник зобов'язаний зазначити в накладній. Ваговимірювальні технічні засоби відправників (одержувачів) мають бути повірені органами Держспоживстандарту та взяті на облік залізницею відповідно до Інструкції про порядок застосування ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті.

Відповідно до пунктів 2.1., 2.3. Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012 № 442 засоби ваговимірювальної техніки (далі - ЗВВТ), які перебувають у власності як залізниць, так і організацій, які не належать до сфери управління Укрзалізниці (далі - сторонні організації), підлягають обліку залізницями.

Позивачем поданий у справу витяг із технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки вагонних ваг тип 2344ВВ-150Э/2С, заводський № 44, станція ім. Т.Шевченка Одеської залізниці, у якому повірником зроблений запис, що 12.04.2013 вагонним вагам № 44 проведено профілактичне технічне обслуговування та повірка за допомогою робочих еталонів ВПВ № 19991314, ваги придатні для зважування вантажів, які перевозяться залізничним транспортом, та 11.10.2013 зроблений запис про проведення вагонним вагам № 44 огляду - перевірки за допомогою робочих еталонів ВПВ № 19991314, ваги придатні для зважування вантажів.

Тобто, вказані тензометричні ваги пройшли повірку та огляд - перевірку у визначені Інструкцією про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України строки, що спростовує доводи відповідача про відсутність належних доказів щодо справності та своєчасного проходження метрологічних перевірок тензометричних ваг, на яких проводилось зважування вагону.

Щодо доводів відповідача про невідповідність способу проведеного позивачем зважування вантажу, суд зазначає таке.

У відповідності до пункту 9 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, лісоматеріали й дрова повинні пред'являтися до перевезення із зазначенням у накладній таких даних: у разі перевезення в спеціальних контейнерах або в пакетах - кількості контейнерів або пакетів; у разі перевезення з використанням верхньої звуженої частини обрису навантаження ("шапки") - кількості основних штабелів, їх висоти і кількості штабелів, укладених у "шапці"; у разі перевезення лісоматеріалів і дров у критих вагонах - кількості штабелів; в інших випадках - кількості штабелів і їх висоти. Маса лісоматеріалів і дров визначається відправником умовно.

В пункті 22 Правил видачі вантажів, затверджених цим же наказом, вказано, що перевірка маси вантажу на станції призначення проводиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення. Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться в порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення. В пункті 27 Правил зазначено, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить, зокрема, 2 % маси, зазначеної в перевізних документах, для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; 0,5 % маси всіх інших вантажів. У даному випадку різниця між вагою вантажу у накладній та у комерційному акті перевищує граничне розходження у визначенні маси нетто. Однак, мова не йде про недостачу вантажу.

Як вбачається із матеріалів справи, на станції Золотоноша 1 відповідач визначив масу вантажу - лісоматеріалу умовним способом, про що вказав у накладній, як то вимагається статтею 37 Статуту залізниць України. Натомість на станції ім. Т.Г. Шевченка і Одеса - Застава 1 зважування вагону здійснювалося на 150 - тонних статичних тензометричних вагах, тобто, іншим способом, ніж це виконував відповідач.

В накладній № 40536849 від 14.02.2014 зазначено, що маса вантажу умовно складає 59000 кг. Ця маса вантажу визначена відповідачем шляхом застосування коефіцієнтів переводу кубомаси (щільних кубометрів) деревини у вагу (тонни). Графа 49 цієї накладної не містить зауважень станції Золотоноша при прийнятті накладної щодо способу визначення маси лісоматеріалів та його позначення "условно". Таким чином, укладаючи договір про перевезення вантажу на підставі пункту 28 Правил приймання вантажів до перевезення, позивач погодився із визначенням відповідачем маси лісоматеріалів умовно, тим більше, що такий спосіб визначення маси дозволений законом саме для лісоматеріалів, як специфічного виду вантажу. Суд погоджується з доводами відповідача про те, що дозволений законом спосіб визначення маси лісоматеріалів пов'язаний із особливістю деревини як матеріалу, оскільки для визначення ваги лісоматеріалів основне значення має така властивість як влагомісткість деревини, яка є постійно змінюваним чинником, коливається в залежності від породи деревини, місця проростання, строків та умов зберігання. Саме тому вагу деревини не можна визначити точним способом, адже вона має пряму залежність від терміну зберігання та відсотку вологи й тому є різною, можуть допускатись помилки у визначенні кількості кубічних метрів деревини, що також може створювати відхилення у вазі деревини. Крім цього, при зважуванні вагону слід враховувати погодні умови, що може призвести до зміни ваги лісоматеріалів тощо.

Як вбачається із специфікації-накладної № 28 (форма ЛГ-22) від 14.02.2014, вагоном № 66306945 перевозилось 67,44 куб.м. кругляка сосни ІІ-ІІІ сорту діаметрами від 20 до 44 см. При визначенні ваги завантаженого вагону відповідачем було враховано вагу вагонних реквізитів та знімного обладнання в кількості орієнтовно 1 тонна (це стійки, стяжки, дріт тощо), відповідно до пункту 4.1 розділу 4 "Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ним послуги", затвердженого наказом Мінтранспорту № 317 від 26.03.2009 року.

При оформленні названого вагону представниками відповідача у накладній вказано масу вантажу 59000 кг., яку визначено шляхом застосування коефіцієнтів переводу кубомаси (щільних кубометрів) деревини у вагу (тонни). Перевід кубічних метрів деревини у тонни здійснювався на підставі коефіцієнтів, що вказані у "Справочнике по лесозаготовкам" /Н.В.Ляшенко/, параграф 263.

Визначивши вагу лісоматеріалів у залізничній накладній умовним способом, відповідач не порушив вимоги чинних нормативних актів та виконав всі перелічені законодавством норми. Отже, й перевірка маси лісоматеріалу позивачем повинна була проводитись у такий самий спосіб. Суд приймає доводи позивача про те, що зважування є більш точним способом визначення маси вантажу, однак, у даному випадку мова йде про зважування специфічного виду вантажу - лісоматеріалів, для визначення маси якого (поряд із тваринами, нафтопродуктами у цистернах) встановлена можливість визначати вагу умовно саме виходячи із його природних особливостей, що враховано у статті 37 Статуту залізниць України, де встановлений окремий умовний спосіб визначення ваги лісоматеріалу. Спосіб визначення маси вантажу шляхом зважування є законним і логічним для вантажу, маса якого не може змінюватися та є сталою. Суд вважає, що саме із врахуванням таких особливих видів вантажу в пункті 22 Правил видачі вантажів і вказано про перевірку маси вантажу на станції призначення як правило таким самим способом, тим більше, що Правилами не можуть відмінятися чи скасовуватися норми Статуту залізниць України, на виконання якого вони розроблялися.

Позивачем не спростовані доводи відповідача та не доведено порушення відповідачем приписів норм чинного законодавства при умовному визначенні маси лісоматеріалів у вагоні № 66306945.

Для стягнення з відповідача штрафу необхідна така обов'язкова умова як наявність в його діях порушення яких-небудь норм чи приписів. Оскільки при оформленні вагону № 66306945 до перевезення та складанні накладної № 40536849 від 14.02.2014 відповідачем не порушено положень чинного законодавства та вимог і правил здійснення господарської діяльності, тому підстави для стягнення з нього штрафу відсутні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявність законних підстав для застосування до відповідача штрафу, передбаченого статтею 118 Статуту залізниць України, тому у задоволенні позову необхідно повністю відмовити.

Згідно статті 49 ГПК України понесені позивачем судові витрати повністю покладаються на позивача і йому не відшкодовуються.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 05.05.2015 (перший робочий день після вихідних).

Суддя А.Д. Пащенко