ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення заяви

про порушення провадження у справі про банкрутство

13.05.15р. Справа № 904/3975/15

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Полєв Д.М.

без участі представників сторін

розглянувши справу

за заявою Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів Дніпропетровської області, м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області

до боржника Комунального підприємства "Житловик", м. Верхньодніпровськ

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Кредитор Верхньодніпровська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів Дніпропетровської області звернулась до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства "Житловик".

Розглянувши заяву та додані до заяви документи, господарський суд прийшов до висновку про необхідність повернення заяви і доданих до не документів з огляду на наступне.

Безспірні вимоги кредиторів визначаються Законом про банкрутство як грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

Кредитором в порушення вимог ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не подано доказів безспірності вимог кредиторів.

Так, в підтвердження безспірності вимог подано постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2009р. №2-а-1840/09/0470, від 10.05.2012р. №2а/0470/4677/12, від 08.10.2013р. №804/12236/13-а, від 06.08.2013р. №804/9852/13, від 22.05.2013р. №804/5437/13, від 25.07.2014р. №804/9452/14, з тексту яких вбачається, що вони не набрали законної сили.

Крім того кредитором не подано повний текст зазначених постанов, а тільки вступну та резолютивну їх частини, що позбавляє можливості встановити характер заборгованості боржника, а саме суму основного боргу, штрафних санкцій, пені.

Також, до суду не подано обґрунтований розрахунок заборгованості із зазначенням сум основного боргу та штрафних санкцій та їх погашення за кожним з рішень суду.

Одночасно кредитором не подано доказів, викладених в заяві обставин, а саме повернення платіжних вимог із відміткою про неможливість стягнення коштів.

Також слід зазначити, що порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95-99 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з абзацом першим пункту 95.3 статті 95 Податкового Кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Механізм виконання судових рішень про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, який передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. Відповідно до пункту 12.4 зазначеної Інструкції, судове рішення, на підставі якого з платника податків стягуються кошти, до банку не подається. Натомість реквізити відповідного судового рішення зазначаються в самому інкасовому дорученні.

Абзацами другим та третім пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Таким чином, виходячи з приписів статті 95 Податкового кодексу України, частини третьої статті 10, частини сьомої статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", доказами в підтвердження безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора - органу доходів і зборів, є рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили, інкасові доручення для примусового стягнення коштів в дохід бюджету у рахунок погашення податкового боргу та докази вжиття відповідних заходів до отримання відповідної заборгованості за процедурою, визначеною Податковим кодексом України.

Повернення заяви про порушення провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Керуючись п. 3 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, ч. 1 ст. 15 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Повернути заяву і додані до неї документи без розгляду.

Додаток: на 46 арк.

Суддя Д.М. Полєв