ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2015 р.Справа № 922/1352/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання Шевляковою К.М.

розглянувши справу

за позовом Прокурора Ленінського району м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради, м. Харків 3-тя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державна інспекція сільського господарства в Харківській області, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний модерн", м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 9455,38 грн.
за участю :

Прокурор - Хряк О.О. посвідчення №028256 від 15.08.2014 року;

Представник позивача - не з"явився;

Представник відповідача - Радюк І.В. довіреність б/н від 14.01.2014 року;

Представник третьої особи - Бєляєва Д.О. довіреність №1026/8 від 12.01.2015 року;

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ленінського району м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний модерн" про стягнення 9455,38 грн. шкоди, заподіяної державі внаслідок використання земельної ділянки по вул. Полтавський шлях, 140 м. Харкова площею 0,0795 га не за цільовим призначенням.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.03.2015 року за позовною заявою було порушено провадження по справі № 922/1352/15, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державну інспекцію сільського господарства в Харківській області та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 24 березня 2015 року.

Ухвалою суду від 24.03.2015 року розгляд справи було відкладено на 21 квітня 2015 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.04.2015 року в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи без участі представника Харківської міської ради відмовлено. Розгляд справи було відкладено на 28 квітня 2015 року. Явку представника позивача в призначене судове засідання визнано обов'язковою.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.04.2015 року було задоволено заяву прокурора про продовження строку розгляду справи №922/1352/15 за межами встановленого двомісячного строку та продовжено строк розгляду справи №922/1352/15 на 15 днів до 20.05.2015 року. Розгляд справи було відкладено на 14 тарвня 2015 року.

Через канцелярію суду від Прокуратури Ленінського району м. Харкова надійшли додаткові письмові пояснення стосовно заявлених вимог (вх.№18778 від 13.05.2015 року) які були досліджені та долучені судом до матеріалів справи.

Прокурор в призначеному судовому засіданні 14.05.2015 року підтримав заявлені в інтересах держави в особі Харківської міської ради позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор посилався на те, що відповідачем порушені вимоги договору оренди землі №64 від 03.11.2008 року, зокрема п. 26, 27 та 31 в результаті чого шкода, заподіяна державі внаслідок використання земельної ділянки по вул. Полтавський Шлях, 140 в м. Харків площею 0,0795 га не за цільовим призначенням складає грошову суму у розмірі 9 455,38 грн.

Представник позивача в призначене судове засідання не з'явився, 21.04.2015 року через канцелярію суду надав письмові пояснення на позов прокуратури (вх.№15875) в яких зазначив, що Харківська міська рада підтримує позов в повному обсязі, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Представник відповідача у судових засіданнях, у відзиві на позовну заяву (вх.№11551 від 24.03.2015 року) та письмових поясненнях (вх.№17130 від 28.04.2015 року), а також в призначеному судовому засіданні 14.05.2015 року, проти позову заперечував, просив суд відмовити в задоволенні повністю з огляду на його необґрунтованість.

Представник Державної інспекції сільського господарства в Харківській області (3-тя особа) через канцелярію суду направив клопотання (вх.№545 від 21.004.2015 року), в якому просив здійснити розгляд справи без його участі, однак, в призначене на 14.05.2015 року судове засідання з'явився та зазначив, що залишає вирішення спору на розсуд суду.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, судом встановлено наступне.

Рішенням 46 сесії Харківської міської ради 4 скликання від 06.03.2006 року №51/06 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об'єктів» та рішенням 17 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 25.12.2007 року № 289/07 «Про внесення змін до рішень сесій Харківської міської ради» відповідачу була виділена земельна ділянка несільськогосподарського призначення (землі громадської та житлової забудови), яка знаходиться за адресою: вул. Полтавський Шлях, № 140, м. Харків.

На підставі зазначеного рішення між відповідачем та позивачем було укладено Договір оренди землі за № 64 від 03.11.2008 року.

У відповідності до умов цього Договору відповідачу була передана в оренду земельна ділянка загальною площею 1,0057 га для будівництва житлового комплексу з вбудованим паркінгом та об'єктами торгово-побутового призначення та подальшої експлуатації (п.15 договору).

Згідно з п.16 договору, цільове призначення земельної ділянки - землі житлової та громадської забудови.

Рішенням 48 сесії Харківської міської ради 5 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розроблення проектів відведення земельних ділянок та згоди на розробку містобудівних обґрунтувань розміщення об'єктів» від 22.09.2010 року № 239/10 ТОВ «Сучасний модерн» було надано згоду на розроблення містобудівних обґрунтувань розміщення об'єктів, а саме - для будівництва торговельного центру, з урахуванням знесення існуючих будівель по вул. Полтавський шлях, 140, в межах договору оренди землі від 03.11.2008 року №64.

На підставі даного рішення, на замовлення ТОВ «Сучасний модерн» було розроблено та погоджено «Містобудівне обґрунтування будівництва торгівельного центру по вул. Полтавський Шлях, 140 в м. Харкові з урахуванням знесення існуючих будівель».

Законом України «Про планування і забудову територій» (чинним на час проведення громадського обговорення) було закріплено, що громадське обговорення - це процедура, спрямована на врахування законних інтересів фізичних та юридичних осіб, територіальних громад та держави при плануванні і забудові територій відповідно до вимог цього Закону. А громадські слухання - форма громадського обговорення проекту містобудівної документації, місцевих правил забудови.

Частиною 4 ст. 13 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що прядок організації громадських слухань визначається статутом територіальної громади. Статтею 26 Статуту територіальної громади міста Харкова закріплено, що організація та проведення громадських слухань здійснюється відповідно до Положення «Про громадські слухання в місті Харкові».

Матеріалами справи встановлено, що за розпорядженням Харківського міського голови № 479 від 10.01.2011 року відбулись громадські слухання з обговоренням проекту містобудівного обґрунтування будівництва торгівельного центру, з урахуванням знесення існуючих будівель по вул. Полтавський Шлях, 140 в м. Харкові. Як вказано в протоколі від 11.03.2011 року, продовж місяця громадського обговорення пропозиції (зауваження) громадськості не надходили. За результатами проведених громадських слухань вирішили: рекомендувати сесії Харківської міської ради затвердити містобудівне обґрунтування будівництва торгівельного центру, з урахуванням знесення існуючих будівель по вул. Полтавський Шлях, 140 в м. Харкові.

Управлінням містобудування та архітектури ХОДА було проведено експертизу містобудівної документації виготовленої на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний модерн». Відповідно до висновку експертизи містобудівної документації №339/2011 від 09.02.2011 року, містобудівне обґрунтування погоджене відповідними державними службами та рекомендоване для затвердження.

Таким чином, «Містобудівне обґрунтування будівництва торгівельного центру по вул. Полтавський Шлях, 140 в м. Харкові з урахуванням знесення існуючих будівель» було виконано згідно норм чинного законодавства, погоджено з Харківською міською радою та усіма необхідними державними службами.

Рішенням 6 сесії Харківської міської ради 6 скликання «Про затвердження юридичними та фізичними особами містобудівних обґрунтувань розміщення об'єктів» від 06.04.2011 року № 220/11 зі змінами відповідно до рішення 14 сесії Харківської міської ради 6 скликання «Про внесення змін до рішень Харківської міської ради з містобудівних питань» від 22.02.2012 року № 620/12 було внесено зміни до рішень Харківської міської ради з містобудівних питань та надано відповідачеві право оренди земельної ділянки по вул. Полтавський шлях, 140: площею 1,0057 га, в межах Договору оренди землі від 03.11.2008 року № 64; площею 0,0429 га, в межах Договору на право тимчасового користування землею на умовах оренди від 09.10.1998 року № 1754, визначивши загальну площу земельної ділянки, що надається - 1,0486 га для будівництва торговельного центру (з урахуванням знесення існуючих будівель) до 01.06.2012 року (але не пізніше прийняття об'єкту до експлуатації) та подальшої експлуатації об'єкту на строк обумовлений договором оренди землі від 03.11.2008 року № 64.

Договір оренди землі від 03.11.2008 року № 64 та Договір на право тимчасового користування землею на умовах оренди від 09.10.1998 року № 1754 втрачають чинність з моменту державної реєстрації нового договору оренди землі з ТОВ «Сучасний модерн» (П. 12.2. Рішення сесії).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного:

Частиною першою статті 19 Земельного кодексу України встановлений вичерпний перелік категорій земель України за основним цільовим призначенням. Відповідно до статті 96 Земельного кодексу України землекористувач зобов'язаний забезпечити використання земельної ділянки за цільовим призначенням.

Статтею 38 Земельного кодексу України передбачено, що до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування.

Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови (стаття 39 Земельного кодексу України).

Стаття 1 Закону України «Про землеустрій» містить визначення поняття «цільове призначення земельної ділянки», згідно з яким це є її використання за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

У свою чергу наказом Держкомзему України від 23.07.2010 року N 548 "Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель", зареєстрованим в Мін'юсті 1 листопада 2010 року за №1011/18306, визначено класифікацію видів цільового призначення земель в межах категорій, встановлених статтею 19 Земельного кодексу України.

Класифікація визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності, типами забудови, типами особливо цінних об'єктів.

Зазначеною Класифікацією встановлено, що землі, які за категорією відносяться до земель житлової та громадської забудови, за цільовим призначенням поділяються на розділи та відповідно підрозділи: землі житлової забудови (землі, які використовуються для розміщення житлової забудови (житлові будинки, гуртожитки, господарські будівлі та інше); землі, які використовуються для розміщення гаражного будівництва; землі громадської забудови (землі, які використовуються для розміщення громадських будівель і споруд (готелів, офісних будівель, торговельних будівель, для публічних виступів, для музеїв та бібліотек, для навчальних та дослідних закладів, для лікарень та оздоровчих закладів), інших об'єктів загального користування).

Згідно вимог частини п'ятої статті 20 Земельного кодексу України, види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Підставою для проведення землеустрою у відповідності до статті 22 Закону України «Про землеустрій» є зокрема рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; укладений договір між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою.

Таким чином, цільове призначення конкретної земельної ділянки фіксується у рішенні уповноваженого органу про передачу її у власність або надання у користування та в документі, що посвідчує право на земельну ділянку.

Частиною першою статті 110 Земельного кодексу України передбачено, що на використання земельної ділянки або її частини може бути встановлено обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором.

У відповідності до ст. 112 Земельного кодексу України охоронні зони можна визначити як території із режимом обмеженого використання, що встановлюються навколо особливо цінних та/або вразливих об'єктів з метою їх охорони. Даною статтею зокрема передбачено, що охоронні зони створюються уздовж ліній зв'язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об'єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об'єкти.

Наказом Державного комітету України з земельних ресурсів № 643 від 29 грудня 2008 року затверджено Класифікатор обмежень та обтяжень у використанні земельних ділянок.

Даним нормативним актом встановлено, що код типу обмежень 01.01. має назву «Охоронні зони», а основним законодавчим, нормативно-правовим актом, який встановлює обмеження (обтяження) у використанні земель цього типу є Земельний кодекс України.

В свою чергу код обмеження (обтяження) у використанні земельної ділянки 01.01.03 (або раніше 4.3. який зазначено у кадастровому плані меж зон обмежень земельної ділянки, що є додатком до договору оренди землі № 64 від 03.11.2008 року) має назву охоронна зона навколо (вздовж) об'єкта транспорту.

Пунктом 26 договору оренди землі № 64 від 03.11.2008 року прямо передбачено, що на орендовану земельну ділянку встановлено обмеження (обтяження) - санітарно-захисні зони інженерно-технічних споруд та комунікацій.

За вищезгаданих підстав, суд погоджується с доводом відповідача стосовно того, що встановлене Договором оренди землі № 64 від 03.11.2008 року обмеження стосується саме об'єктів трубопровідного транспорту.

Статтею 11 Закону України «Про трубопровідний транспорт» передбачено, що до земель трубопровідного транспорту належать земельні ділянки, на яких збудовано наземні і надземні трубопроводи та їх споруди, а також наземні споруди підземних трубопроводів.

Уздовж трубопроводів встановлюються охоронні зони. Земля в межах охоронних зон не вилучається, а використовується з обмеженнями (обтяженнями) відповідно до закону або договору. Порядок встановлення, розмір та режим використання охоронної зони об'єкта трубопровідного транспорту визначаються законодавством України.

Однак, висновком експертизи містобудівної документації №339/2011 Управління містобудування та архітектури ХОДА від 09.02.2011 року встановлено та погоджено, що ділянку перетинають транзитні інженерні мережі (водопровідна, каналізація, гпз середнього тиску), які під час проектування та будівництва переносяться в межах відведеної земельної ділянки.

Посилання позивача на те, що відповідач нібито використовує не за призначенням земельну ділянку в частині зайняття провулку Соціалістичного також спростовується наявним в матеріалах справи доказами, а саме відповіддю Управління містобудування та архітектури від 30.03.2015 року в якій визначено місце розташування провулку Соціалістичного та його знаходження на карті міста Харкова і підтверджено факт того, що він існує і межує з рядом будівель, зокрема і з земельною ділянкою відповідача.

Таким чином, в матеріалах справи взагалі відсутні докази того, що відповідач використовує земельну ділянку не за цільовим призначенням.

Навпаки, Актом обстеження земельної ділянки №1801/13 від 21.05.2013 року, який було складено відділом самоврядівного контролю за використанням та охороною земель управління земельних відносин Харківської міської ради за результатами перевірки було встановлено, що «… зазначена земельна ділянка загальною площею 1,0486 га …. використовується ТОВ «Сучасний Модерн» в межах та на умовах Договору оренди землі від 03.11.2008 року та в межах Договору на право тимчасового користування від 09.10.1998 року…» і жодних порушень з боку відповідача при цьому виявлено не було та не встановлено. Будь-які інші акти перевірки, які були б оформлені у встановленому законом порядку та свідчили про наявність порушень з боку відповідача в матеріалах справи відсутні.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний модерн» використовує земельну ділянку у відповідності до її цільового призначення, в межах та у відповідності до умов встановлених (передбачених) рішеннями Харківської міської ради та Договором оренди землі № 64 від 03.11.2008 року і порушень прав позивача або ж договору не здійснює.

Таким чином, суд дійшов висновку, що прокурором не доведено порушення відповідачем вимог Договору оренди землі № 64 від 21.08.2008 року, зокрема п. 26, 27 та 31, також прокурором не доведено факт заподіяння державі шкоди за використання відповідачем земельної ділянки пл. вул. Полтавський Шлях, 140 в м. Харків площею 0,0795 га не за цільовим призначенням у розмірі 9 455,38 грн. Таким чином, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 1827,00 грн. (п.п. 2 п.2 ч.2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір"), суд керується нормами ст. 49 ГПК України та роз"яснення викладені у п. 4.6. постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013 р. № 7.

Так, згідно п. 4.6. постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013 р. № 7, приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору; у разі ж повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору, та коли позивачем у справі є сам прокурор. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України у розмірі, визначеному згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір", виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня того календарного року, в якому відповідна заява або скарга подавалася до суду.

Враховуючи вищевказане, те що позивач не звільнений від сплати судового збору, судові витрати у даній справі покладаються на позивача.

За таких обставин, суд, керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 43, 65, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Харківської міської ради (61200, м. Харків, м-н Конституції, 7, ) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби України у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна, 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківський області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) - 1827,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18.05.2015 р.

Суддя Т.С. Денисюк

Справа №922/1352/15.