УХВАЛА

про повернення позовної заяви

12.05.2015Справа № 910/11775/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С., розглянувши

позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», м. Київ

до Страхової компанії «Еталон», м. Київ

про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 29 866,79 грн.

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», 07.05.2015 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою вих. № 2/к від 06.05.2015 року до відповідача, Страхової компанії «Еталон», про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 29 866,79 грн.

Подана позовна заява вих. № 2/к від 06.05.2015 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 29 866,79 грн., не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду у випадку неподання доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

При цьому, п. 4 ч. 1 ст. 65 Господарського процесуального кодексу України надає можливість судді витребувати від сторін лише ті документи, які можуть бути необхідні саме для вирішення спору.

Документи, що підтверджують надсилання відповідачу копії позовної заяви з усіма додатками безпосередньо не пов'язані з розглядом спору та забезпеченням його правильного і своєчасного вирішення.

Статтею 57 Господарського процесуального кодексу України встановлює перелік документів, які додаються до позовної заяви. Зокрема, відповідно до пункту 2 частини 1 цієї відповідної статті, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Як визначено нормами ст. 93 Цивільного кодексу України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Відповідно до абз. 2, 6 п.п.3.1 п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців"). У випадках, передбачених статтею 56 ГПК України, місцезнаходження (місце проживання) відповідача визначається за даними його державної реєстрації як суб'єкта господарювання.

З тексту позовної заяви вих. № 2/к від 06.05.2015 року та додатків до неї вбачається, що зазначену позовну заяву було відправлено відповідачу за адресу: 03680, м. Київ, бул. Івана Лепсе, буд. 4. В той час, як фактичною адресою зазначеного в позовній заяві коду ЄДРПОУ є 02140, м. Київ, вул. Ревуцького, буд. 42-Г, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що функціонує відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 14.12.2012 року № 1846/5 "Про затвердження Порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 за № 2105/22417.

Окрім того, відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зазначений в позовній заяві код ЄДРПОУ, а саме: 30636550 відповідає іншій юридичній особі аніж тій, що зазначив позивач. За даним в позовній заяві ідентифікаційним кодом зареєстрована юридична особа - ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УКРАЇНА", що знаходиться за адресою: 02140, м. Київ, вул. Ревуцького, буд. 42-Г, тому суд не має змоги пересвідчитися до кого саме звертається з позовними вимогами позивач.

Також суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування наслідків, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

За приписами ч. 1 ст. 90 Цивільного кодексу України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму. Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності.

Нормами ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України визначено вимоги щодо змісту позовної заяви, з урахуванням яких позовна заява повинна містити, найменування (для юридичних осіб).

В позовній заяві вих. № 2/к від 06.05.2015 року не вказано організаційно-правову форму відповідача - Страхової компанії «Еталон», що є суттєвим порушенням з боку позивача.

Зазначені обставини є суттєвими, оскільки нормами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, в той час, як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву з урахуванням усіх обставин, на які посилається заявник, та поданих ним доказів.

Одночасно, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються, зокрема, документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Разом з тим, відповідно до п. 3.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 року, платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Відповідно до додатків 2, 8 зазначеної Інструкції для заповнення реквізиту № 40 платіжного доручення (М.П.) ставиться відбиток печатки платника, зразок якої заявлений банку платника в картці зі зразками підписів та відбитка печатки, для - реквізиту № 41 (підписи платника) ставляться підписи (підпис) відповідальних осіб платника, які вповноважені розпоряджатися рахунком і зразки підписів яких заявлені банку платника в картці зі зразками підписів та відбитка печатки, для - реквізиту № 51 (дата виконання) зазначаються число, місяць та рік списання коштів з рахунку платника цифрами у форматі ДД/ММ/РРРР або число зазначається цифрами ДД, місяць - словами, рік - цифрами РРРР, які засвідчуються підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку.

Проте, у наданому разом з позовною заявою платіжному дорученні № 17275 від 30.04.2015 року (на титульній його сторінці) відсутні підписи відповідальних осіб платника, печатка позивача, тобто вказані реквізити не заповнені всупереч вимогам вищезазначеної Інструкції.

Отже, платіжне доручення № 17275 від 30.04.2015 року не є належним доказом сплати судового збору за подання відповідної заяви.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі (п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України).

Як зазначено у ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, суд обмежений у праві самостійного витребування доказів. Тому, суд у разі порушення позивачем ст.57 Господарського процесуального кодексу України не має права скористатися приписами ст.ст.38, 65 Господарського процесуального кодексу України, а навпаки, є зобов'язаним виконати вимоги ст.63 зазначеного Кодексу України.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст.4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Отже, позовна заява з доданими до неї документами не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню заявнику без розгляду для усунення допущеного порушення.

Одночасно, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 3 ст. 63 вказаного Кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Відповідно до вимог ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, якщо господарський спір не вирішується по суті (відкладення розгляду справи, зупинення, припинення провадження у справі, залишення позову без розгляду тощо), господарський суд виносить ухвалу.

Враховуючи викладене, керуючись, ст.ст. 38, 44, 54, 56, 57, 59, п.п. 2, 4, 6 ч.1 ст.63, ст.ст.65, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву вих. № 2/к від 06.05.2015 року Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до Страхової компанії «Еталон», про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 29 866,79 грн. з доданими до неї документами повернути заявникові без розгляду.

Роз'яснити Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Арсенал Страхування», що повернення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя О.С. Комарова