ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2015 р. Справа № 909/16/13-г
Господарський суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Булки В.І., судді Грици Ю.І., судді Скапровської І.М.,

при секретарі судового засідання Бабенецькій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Катерпіллар Файненшл Україна",

вул. Васильківська, 34, м.Київ, 03022,

до відповідача: Приватного підприємства "Галнафтогазмонтаж" ,

вул. К.Данила, 16 Б, кв.10, м.Івано-Франківськ, 76000,

про стягнення заборгованості по лізинговим платежам, розірвання договору та витребування майна,

за участю представників сторін:

від позивача: Волощук О.М. - представник, (довіреність б/н від 01.04.15);

від відповідача: Терефенко Р.М. - представник, (довіреність №18 від 01.08.14);

від відповідача: Терефенко Г.В. - представник, (довіреність №2 від 09.01.15);

встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю "Катерпіллар Файненшл Україна" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Галнафтогазмонтаж" про стягнення заборгованості по лізинговим платежам, розірвання договору та витребування майна.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Діловодство спеціалізованого суду" (диск CD-R, серійний номер 3113МС141LH03399).

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 12.06.13 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Катерпіллар Файненшл Україна" до приватного підприємства "Галнафтогазмонтаж" про стягнення заборгованості по лізинговим платежам, розірвання договору та витребування майна - задоволено частково. На виконання вказаного рішення суду 01.07.13 видано наказ №793, яким стягнуто з відповідача приватного підприємства "Галнафтогазмонтаж" на користь позивача товариства з обмеженою відповідальністю "Катерпіллар Файненшл Україна" заборгованість за лізинговими платежами в розмірі 321 707, 62 грн. та судовий збір у розмірі 8081, 20 грн. Розірвано договір фінансового лізингу № UA28L-08-01 від 1 липня 2008 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Катерпіллар Файненшл Україна" та приватним підприємством "Галнафтогазмонтаж". В частині вимог про стягнення з відповідача пені в сумі 34 624, 97 грн. та в частині вимог про витребування з відповідача бульдозера Caterpillar, модель D5N, серійний номер CAT00D5NCCFH00452 та передачі його позивачу - в позові відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.10.13 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Катерпіллар Файненшл Україна" на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 12.06.13 у даній справі - задоволено частково. Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 12.06.2013 р. у справі № 909/16/13-г скасовано в частині задоволення вимоги про розірвання договору фінансового лізингу №UА28L-08-01 від 1 липня 2008 року, укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна» та Приватним підприємством «Галнафтогазмонтаж» і в цій частині прийнято нове рішення. В задоволенні позову про розірвання договору фінансового лізингу №UА28L-08-01 від 1 липня 2008 року, укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна» та Приватним підприємством «Галнафтогазмонтаж» - відмовлено. В решті рішення господарського суду Івано - Франківської області від 12.06.2013 р. - залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.03.14 рішення господарського суду Івано-Франківської області від 12.06.2013 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.10.13 у справі № 909/16/13-г - скасовано, а справу направлено до господарського суду Івано-Франківської області на новий розгляд.

Справу скеровано на новий розгляд судді Булці В.І.

Ухвалою суду від 04.04.14 призначено розгляд справи на 17.04.14.

Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить суд позов задоволити. Крім того, позивач надав суду пояснення б/н від 17.04.14 (вх.№6051 від 17.04.14) в яком звертає увагу суду на те, що предмети спору в даній справі та в справі №27/21 є різними і тому підлягають розгляду в окремих провадженнях.

Ухвалою суду від 17.04.14 розгляд справи відкладено (задоволено клопотання відповідача б/н б/д (вх.№6052/14 від 17.04.15 про відкладення розгляду справи).

Представники відповідача проти позову заперечують з підстав викладених у відзивах на позовну заяву б/н б/д (вх.№3527/13 від 27.02.13), б/н б/д (вх.№6647/14 від 29.04.14), вважають що позивачу (лізингодавцю) слід було погодити з відповідачем (лізингоодержувачем) відповідно до вимог п.14.7.2 загальних умов договорів фінансового лізингу, п.4.2 фінансового лізингу, вартість предмету лізингу, видати розрахунок коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної та сплатити ПДВ з суми збільшення вартості предмету лізингу в розмірі 83 667,43грн., а відповідач відповідно відшкодувати ПДВ.

Крім того, відповідач надав суду клопотання (вх.№6643/14 від 29.04.14) про колегіальний розгляд справи.

Відповідно до ухвали суду від 29.04.14 розгляд справи вирішено здійснювати колегіально у складі трьох суддів господарського суду Івано-Франківської області.

Розпорядженням в.о. голови господарського суду Івано-Франківської області від 29.04.14 у розгляді справи №909/16/13-г, сформовано колегію в складі 3-х суддів: головуючий суддя Булка В.І., суддя Грица Ю.І., суддя Шкіндер П.А.

Ухвалами суду від 29.04.14, 15.05.14 відкладено розгляд справи.

Представником відповідача надано суду:

- клопотання б/н б/д (вх.№8404/14 від 03.06.14) про здійснення фіксації судового засідання за допомогою технічних засобів. Суд клопотання відповідача задоволив;

- клопотання про витребування доказів б/н б/д (вх.№8430/14 від 03.06.14). Судом клопотання задоволено.

Представники відповідача надали суду зустрічну позовну заяву (вх.№7794/14 від 03.06.14) в якій просять суд визнати недійсним договір фінансоваго лізингу №UA 28L-08-01 від 01.07.08 укладений між Приватним підприємством "Галнафтогазмонтаж" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Катерпіллар Файненшл Україна" з моменту підписання.

Ухвалами суду від 03.06.14 вказаний вище зустрічний позов повернуто заявнику без розгляду; відкладено розгляд справи.

У зв'язку з перебуванням судді Шкіндера П.А. у відпустці, розпорядженням голови господарського суду Івано-Франківської області від 19.06.14, введено в склад судової колегії по розгляду справи №909/16/13-г замість судді Шкіндера П.А. суддю Скапровську І.М.

Представники відповідача подали суду:

- клопотання №30 від 19.06.14 (вх.№9704/14 від 19.06.14) про зупинення провадження у справі, в якому просять суд зупинити провадження у справі №909/16/13-г до вирішення господарським судом Івано-Франківської області справи №909/644/14, оскільки підстави позовних вимог у даній справі про стягнення заборгованості випливають з умов договору фінансового лізингу №UA 28L-08-01 від 01.07.08 укладений між Приватним підприємством "Галнафтогазмонтаж" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Катерпіллар Файненшл Україна" який є предметом розгляду справи №909/644/14 щодо недійсності вказаного вище договору;

- клопотання №28 від 19.06.14 (вх.№9730/14 від 19.06.14), в якому просить суд зобов'язати позивача виконати вимоги ухвали господарського суду Івано-Франківської області від 03.06.2014р. по справі №909/16/13-г та відкласти розгляд справи.

Ухвалою суду від 19.06.14 зупинено провадження у даній справі до вирішення господарським судом Івано-Франківської області справи №909/644/14 за позовом Приватного підприємства "Галнафтогазмонтаж" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Катерпіллар Файненшл Україна" про визнання недійсним договору фінансового лізингу №UA 28L-08-01 від 01.07.08.

Позивач направив на адресу суду клопотання б/н від 24.11.14 (вх.№19530/14 від 08.12.14), в якому вказує на усунення обставин, що зумовили його зупинення та просить суд поновити провадження у справі (рішенням господарського суду міста Києва у справі №909/644/14 відмовлено у задоволенні позову Приватного підприємства "Галнафтогазмонтаж" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Катерпіллар Файненшл Україна" про визнання недійсним договору фінансового лізингу №UA 28L-08-01 від 01.07.08).

Ухвалою суду від 12.12.14 поновлено провадження у справі, розгляд справи призначено на 15.01.15.

В зв'язку з тимчасовою втратою працездатності суддею Грицою Ю.І. розгляд справи призначений на 15.01.15 не відбувся. Ухвалою суду від 20.01.15 розгляд справи призначено на 03.02.15.

До суду від відповідача поступило клопотання №2 від 06.01.15 (вх.№272/15 від 06.01.15) про зупинення провадження у даній справі. Клопотання мотивоване тим, що Приватне підприємство "Галнафтогазмонтаж" подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду м. Києва від 17.11.14 у справі №909/644/14.

Ухвалою суду від 03.02.15 зупинено провадження у даній справі до вирішення Київським апеляційним господарським судом апеляційної скарги Приватного підприємства "Галнафтогазмонтаж" на рішення господарського суду міста Києва від 17.11.14 у справі №909/644/14 про визнання недійсним договору фінансового лізингу №UA 28L-08-01 від 01.07.08.

Позивач направив на адресу суду клопотання б/н від 17.03.15 (вх.№4528/15 від 20.03.15), в якому вказує, що 03.03.15 Київським апеляційним господарським судом прийнято постанову у справі №909/644/14, якою відмовлено у задоволенні апеляційної скарги Приватного підприємства "Галнафтогазмонтаж", рішення господарського суду міста Києва від 17.11.14 у справі №909/644/14 залишено без змін. За таких обставин позивач просить суд поновити провадження у даній справі.

Ухвалою суду від 24.03.15 поновлено провадження у справі, розгляд справи призначено на 15.04.15. Розгляд справи в судовому засіданні 15.04.15 відкладено на 22.04.15 (задоволено клопотання відповідача про перенесення розгляду справи на інший термін б/н б/д (вх.№5942/15 від 14.05.14).

В судовому засіданні 22.04.15 оголошено перерву до 05.05.15.

До суду від відповідача надійшло доповнення до заперечення на позов б/н б/д (вх.№6990/15 від 05.05.15) в якому зазначено, що договір фінансового лізингу не відповідає графікам лізингових платежів, предмет лізингу вилучений та проданий, розрахунки позивача суперечать чинному законодавству України.

Представник позивача надав суду додаткові пояснення б/н від 05.05.15 (вх.№7036/15 від 05.05.15) в яких зазначає, що 23.03.12 було вчинено виконавчий напис №813 про повернення бульдозера. Однак, наголошує суду, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, враховуючи вимоги чинного законодавства та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заслухавши пояснення присутніх в засіданні суду представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна» та Приватним підприємством «Галнафтогазмонтаж» 01.07.08 укладено договір фінансового лізингу № UA28L-08-01.

Відповідно до п.п.1.1,1.2 розділу 2 лізингодавець (ТзОВ «Катерпіллар Файненшл Україна») зобов'язався придбати у продавця (ТзОВ «Цеппелін Україна», п. 3.4 договору) у власність предмет лізингу, зазначений у додатку № 1 до даного договору, і надати його лізингоодержувачу (ПП «Галнафтогазмонтаж») в тимчасове володіння й користування для підприємницьких цілей, за плату, на строк і на інших умовах, зазначених у цьому договорі й загальних умовах, з переходом права власності на предмет лізингу до лізингоодержувача за умови дотримання відповідних вимог, встановлених загальними умовами.

Цей договір укладений відповідно до загальних умов, які є невід'ємною частиною цього договору. При виконанні договору сторони керуються загальними умовами так, якби положення зазначених загальних умов були б включені в текст цього договору (з врахуванням відповідної їх інтерпретації стосовно цього договору), у тому числі, при виконанні цього договору сторони мають обов'язки і права, передбачені загальними умовами. У разі наявності протиріч між цим договором та загальними умовами застосовуються/матимуть перевагу положення цього договору.

Характеристики й дані, які дозволяють визначити предмет лізингу, що передається лізингодавцем у лізинг лізонгоодержувачу за цим договором, зазначені в специфікації, що є додатком № 1 до цього договору (п. 3.1 розділу 3 договору).

Пунктом 3.2 розділу 3 договору сторонами погоджено, що вартість предмета лізингу становить: без ПДВ 175 232,50 доларів США, ПДВ 35 046,50 доларів США, разом з ПДВ 210 279,00 доларів США. Вартість предмета лізингу на день укладення угоди в національній валюті України за курсом Національного банку України становить: без ПДВ 849 825,64 грн., ПДВ 169 965, 13 грн., разом з ПДВ 1 019 790,77грн.

В засіданні суду представник позивача зазначив, що виконання умов договору фінансового лізингу № UA28L-08-01, позивачем передано в користування відповідачу майно, що є предметом лізингу - бульдозер Caterpillar, модель D5N, серійний номер CAT00D5NCCFH00452. Даний факт підтверджується актом прийому-передачі обладнання № 52 від 24.07.08, який підписаний сторонами та скріплений печатками, копія якого знаходиться в матеріалах справи і є додатком до позовної заяви.

Пунктом 4.1 договору визначено, що загальна сума лізингових платежів за договором становить: без ПДВ 181 452, 56 доларів США, ПДВ 28 037, 20 доларів США, разом з ПДВ 209 489, 76 доларів США . Оплата загальної суми лізингових платежів здійснюється шляхом оплати: відшкодування частини вартості предмета лізингу (основного боргу лізингоодержувача); процентів; комісійної винагороди.

Пунктом 4.2 договору встановлено, що лізиногоодержувач сплачує всі платежі, зазначені в цьому договорі за курсом на дату платежу у національній валюті.

Порядок оплати лізингових платежів визначено в п.4.6. договору, а саме: лізингоодержувач проводить сплату частини загальної суми лізингових платежів щомісячно в порядку і розмірах, зазначених в додатку № 3 до цього договору. Перший із зазначених періодичних лізингових платежів повинен бути здійснений:

- не пізніше першого числа місяця, наступного за місяцем дати передачі предмета лізингу лізингоодержувачу, якщо дата передачі - з 1 по 15 число включно;

- не пізніше першого числа другого місяця, відраховуючи від місяця дати передачі, якщо дата передачі - після 15 числа місяця.

Наступні періодичні лізингові платежі будуть здійснюватися не пізніше першого числа місяця, на який припадає строк їхньої сплати.

Матеріалами справи підтверджено, що сторони уточнювали графіки платежів за договором, про що укладали додаткові угоди, а саме: №1 від 24.07.08, №2 від 31.07.09, №3 від 30.12.09, №4 від 12.07.10.

Однак, відповідач своїх грошових зобов'язань щодо сплати лізингових платежів та повернення обладнання не виконав. Як наслідок, позивач звернувся за захистом своїх прав до господарського суду Івано-Франківської області. Ухвалою від 17.11.10 судом затверджено мирову угоду у справі №27/21, укладену між позивачем та відповідачем 05.11.10. Згідно умов вказаної вище мирової угоди сторони взяли на себе наступні зобов'язання:

- враховуючи те, що відповідач сплатив частину основного боргу у розмірі 57 963,20 грн., позивач відмовляється від стягнення частини основного боргу у розмірі 57 963, 20 грн.;

- згідно з мировою угодою, відповідач зобов'язується сплатити позивачу залишок несплаченого основного боргу по договору фінансового лізингу №UА28L-08-01 від "01" липня 2008 року у розмірі 58 045, 81 грн., що за курсом НБУ (7,91) становить - 7 338, 28 доларів США;

- згідно з мировою угодою, відповідач зобов'язується сплатити позивачу, а позивач погоджується з тим, що 3% річних за час прострочення з червня 2009 року по жовтень 2010 року за договором лізингу № UА28L-08-01 від "01" липня 2008 року, розрахованого станом на 01.10.2010 року, складає 3 029,15 грн., що за курсом НБУ (7,91) становить - 382, 95 доларів США;

- згідно з мировою угодою, відповідач зобов'язується сплатити позивачу, а позивач - погоджується з тим, що пеня за договором лізингу № UА28L-08-01 від "01" липня 2008 року у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за час прострочення з червня 2009 року по жовтень 2010 року, розрахована станом на 01.10.2010 року, складає 19 320,30 грн., що за курсом НБУ (7,91) становить - 2 442, 52 доларів США;

- згідно з мировою угодою, позивач відмовляється від розірвання з відповідачем договору фінансового лізингу № UА28L-08-01 від "01" липня 2008 року;

- згідно з мировою угодою, відповідач зобов'язується відшкодувати позивачу судові витрати в розмірі 1 704, 58 грн., а саме: 1 468, 58 грн. державного мита за подання позовної заяви та 236,00 грн. збору на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, що були сплачені позивачем по справі № 27/21;

- загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем складає 82 099,84 грн., з яких: 58 045,81 грн. (еквівалент -7 338, 28 доларів США) - основного боргу; 3 029,15 грн. (еквівалент 382,95 доларів США) - 3% річних; 19 320,30 грн. (еквівалент 2 442,52 доларів США) - пеня; 1704,58 грн. - судові витрати;

- порядок виконання Мирової угоди: відповідач виконує свої зобов'язання перед позивачем за цією Мировою угодою на протязі строку дії договору фінансового лізингу № UА28L-08-01 від "01" липня 2008 року, шляхом проведення оплати заборгованості у повному обсязі в національній валюті України за курсом НБУ, діючим на дату сплати до "22" грудня 2010 року;

- згідно з мировою угодою, відповідач визнає, а позивач погоджується з тим, що у випадку невиконання відповідачем умов п. 9 даної Мирової угоди, відповідач зобов'язаний безспірно повернути предмет лізингу, зокрема, бульдозер Катерпіллар, модель D5N, серійний номер CAT00D5NCCFH00452, протягом 5 днів з моменту отримання вимоги від позивача про повернення предмету лізингу. Всі інші вимоги договору фінансового лізингу №UА28L-08-01 від "01" липня 2008 року залишаються незмінними та повинні виконуватися сторонами належним чином.

Представник позивача зазначив, що після затвердження мирової угоди відповідач здійснив певні лізингові платежі, і станом на 01.01.12 зобов'язався сплатити, згідно графіку платежів, суму, еквівалентну 58 084,55 доларів США, а сплативши лише суму, еквівалентну 43 451,07 доларів США, заборгував позивачу суму, еквівалентну 14 633, 56 доларів США.

У зв'язку з цим позивач звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовними вимогами про стягнення лізингових платежів, пені та неустойки. Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 12.06.12 у справі №5010/123/2012-5/10, яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.08.12 та постановою Вищого господарського суду від 29.11.12, яким частково задоволено вимоги позивача та стягнуто з відповідача 116 919,22 грн. заборгованості за лізинговими платежами, 2 879, 95грн.- 3 % річних та 2 395,98грн. судового збору; в задоволенні позовної вимоги про повернення обладнання відмовлено.

Таким чином, заборгованість по сплаті лізингових платежів виникла з 01.02.12 по 01.12.12, оскільки за період до лютого 2012 року є рішення про стягнення лізингових платежів та 3 % річних, яке набрало законної сили.

Станом на день звернення позивача до суду борг відповідача за вказаний вище період становить 40 248, 67 доларів США, а також 6 902,66 доларів США пені у відповідності до вимог пункту 14.8 Загальних умов та 582, 32 доларів США - 3 % річних.

Відповідно до пункту 14.8. Загальних умов, у випадку прострочення сплати будь-якого платежу лізингоодержувача, лізингоодержувач буде зобов'язаний сплатити лізингодавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, починаючи з дати сплати, визначеної відповідним договором, і по дату фактичної сплати лізингоодержувачем простроченої суми у повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що позивач направляв відповідачу вимогу про сплату пені за договором фінансового лізингу. Відповідно до розрахунку, поданого позивачем, розмір пені складає 6 902,66 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 28.12.12 становить 55 172,96 гривень. Відповідачем подано свій розрахунок пені б/н б/д (вх. №5947/13 від 05.04.13), згідно якого загальний розмір пені складає 20 547, 99 грн.

В засіданні суду представники відповідача вказують, що позивач безпідставно збільшив предмет лізингу, не надавши при цьому відповідачу відповідних документів та не змінивши основний договір. Відповідач вважає, що такими діями позивач завдав шкоди відповідачу, оскільки останній був позбавлений законного права на відшкодування податків. Також відповідач стверджує, що на даний час предмету лізингу у відповідача немає, оскільки він знаходиться у позивача. Даний факт також підтверджено в судовому засіданні представником позивача. З огляду на викладене вище представники відповідача просять суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник позивача просить суд позов задоволити: стягнути з відповідача заборгованість по лізинговим платежам, розірвати договір та витребувати майно.

Беручи до уваги викладене вище суд вважає за правильне позов задоволити частково та виходить з наступних підстав.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України між сторонами на підставі договору виникли зобов'язальні відносини.

Відповідно до ст.ст.525,526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Стаття 806 Цивільного кодексу України встановлює, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно пункту 3 ч.2 ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингоодержувач зобов'язаний, зокрема, своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Відповідно до ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом досліджено фактичні обставини виконання мирової угоди, правовий зв'язок між предметами спору і предметами позову в даній справі та у справі № 27/21 та встановлено, що предметом спору в даній справі є стягнення заборгованості з лізингових платежів за період з лютого 2012 року по грудень 2012 року, розірвання договору в судовому порядку внаслідок його порушення відповідачем та витребування предмету лізингу.

Відповідач всупереч умовам договору не оплатив своєчасно та в повному обсязі лізингові платежі відповідно до умов договору, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі321 707,62грн. (40 248,67 доларів США), яка підтверджується матеріалами справи.

Згідно зі ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, передбачені договором або законом.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Судом досліджено розрахунок пені, наданий позивачем додатково та встановлено. Позивач за порушення строків оплати лізингових платежів, згідно п.14.8. загальних умов (у випадку прострочення сплати будь-якого платежу лізингоодержувача, лізингоодержувач зобов'язаний сплатити лізингодавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, починаючи з дати сплати, визначеної відповідним договором, і по дату фактичної сплати лізингоодержувачем простроченої суми у повному обсязі), правомірно нарахував відповідачу пеню в розмірі 6 902,66 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 28.12.12 становить 55 172,96грн.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Причому, вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції та три проценти річних є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися.

Господарським судом встановлено факт прострочення грошового зобов'язання відповідачем та здійснено перевірку поданого позивачем розрахунку 3% річних. Позивач правомірно нарахував відповідачу 3% річних, що становлять 4 654,48грн. (582,32 доларів США)(розрахунок в матеріалах справи).

Статтею 7 Закону України "Про фінансовий лізинг", лізингодавцю надано право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі, та прострочення сплати становить більше 30 днів.

Судом встановлено, що відповідачем прострочено сплату лізингових платежів більше 30 днів, а саме: за період з лютого 2012 року по грудень 2012 року не сплачено 11 лізингових платежів, що становлять 40 248,67 доларів США.

Відповідно до п.п.1,2 ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

З наведених норм вбачається, що договір може бути розірваний двома способами: позасудовим та судовим. Судом встановлено, що відповідачем порушено істотні умови договору фінансового лізигну, що підтверджено матеріалами справи, і як наслідок позивач використав своє право на звернення до суду з позовною вимогою про розірвання договору в судовому порядку.

Суд враховуючи наведені вище норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, прийшов до висновку про те, що вимога позивача про розірвання договору фінансового лізингу № UA28L-08-01 від 01.07.08, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Катерпіллар Файненшл Україна" та Приватним підприємством "Галнафтогазмонтаж", є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про витребування у Приватного підприємства "Галнафтогазмонтаж" бульдозера "Caterpillar", модель D5N, серійний номер CAT00D5NCCFH00452 вартістю 1 019 790,77 грн. суд зазначає наступне.

Стягнення за виконавчим написом нотаріуса провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Внаслідок неналежного виконання договору фінансового лізингу у відповідача перед позивачем виникло як речово-правове зобов'язання щодо повернення предмету лізингу з володіння, так і грошове зобов'язання щодо сплати визначених договором лізингових платежів.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Здійснювати захист цивільних прав можуть і органи нотаріату.

Так, в силу ст.18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадку і в порядку, встановлених законом.

При дослідженні судом матеріалів справи встановлено, що позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коваленко О.М. для вчинення виконавчого напису на договорі фінансового лізингу про повернення на користь позивача предмету лізингу за договором - бульдозера "Caterpillar", модель D5N, серійний номер CAT00D5NCCFH00452. Як наслідок, 23.03.12 вчинено виконавчий напис №813 про повернення бульдозера. Крім того, матеріали справи містять копію акту державного виконавця про передачу майна від 25.04.14 з якого вбачається, що під час здійснення виконавчих дій за адресою м.Одеса, вул.Косовська 2/1 виявлено бульдозер "Caterpillar", модель D5N, серійний номер CAT00D5NCCFH00452 та прийнято його. Станом на сьогоднішній день предмет лізингу, бульдозер, вилучено у відповідача та повернуто позивачу. Більше того, даний факт підтвердив представник позивача в засіданні суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, для захисту свого порушеного відповідачем права, звернувся до суду з позовом про стягнення у судовому порядку заборгованості внаслідок порушення відповідачем грошового зобов'язання, а до нотаріуса - з вимогою про виконання обов'язку повернути об'єкт лізингу з володіння шляхом вчинення нотаріального напису.

Згідно п.1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

З огляду на факт повернення позивачу предмету лізингу за договором - бульдозера "Caterpillar", модель D5N, серійний номер CAT00D5NCCFH00452 під час розгляду справи судом, провадження у справі в частині витребування у Приватного підприємства "Галнафтогазмонтаж" бульдозера "Caterpillar", модель D5N, серійний номер CAT00D5NCCFH00452 вартістю вартістю 1 019 790,77 грн. слід припинити. Судом роз'яснено представнику позивача відповідно до ч.2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, що у випадку припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду із спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав не допускається.

Щодо твердження представників відповідача що позивачем не погоджено з відповідачем, відповідно до вимог п.14.7.2 загальних умов договорів фінансового лізингу, п.4.2 фінансового лізингу, вартість предмету лізингу (ціну договору) суд зазначає наступне.

Рішенням господарського суду міста Києва у справі №909/644/14 відмовлено у задоволенні позову Приватного підприємства "Галнафтогазмонтаж" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Катерпіллар Файненшл Україна" про визнання недійсним договору фінансового лізингу №UA 28L-08-01 від 01.07.08.

03.03.15 Київським апеляційним господарським судом прийнято постанову у справі №909/644/14, якою відмовлено у задоволенні апеляційної скарги Приватного підприємства "Галнафтогазмонтаж", рішення господарського суду міста Києва від 17.11.14 у справі №909/644/14 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду від 30.04.15:

- касаційну скаргу Приватного підприємства "Галнафтогазмонтаж" залишено без задоволення;

- постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2015 у справі № 909/644/14 залишено без зміни.

Частиною 2 ст.35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони. Тобто, вказана частина статті вказує на факти, які містяться у винесених раніше судових рішеннях. Ці факти мають для суду преюдиціальний характер (обов'язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ). Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, позаяк їх з істинністю вже встановлено у рішенні, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Отже, судами уже досліджено питання ціни договору та встановлено, що на час укладення спірного правочину сторони досягли взаємної згоди щодо усіх їх істотних умов, зокрема і ціни, а тому договір укладений у повній відповідності до вимог законодавства. Положення чинного законодавства хоч і передбачають обов'язковість застосування валюти України при здійсненні розрахунків, але не містять заборони визначення грошового еквіваленту зобов'язань в іноземній валюті.

Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, втім, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання також в іноземній валюті.

Частинами 1, 2 ст. 533 Цивільного кодексу України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Отже, положення чинного законодавства, хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни НБУ курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

Враховуючи зазначене вище, коригування лізингових платежів, в основі якого лежить зміна курсової різниці (зміна курсу гривні відносно долара), не суперечить чинному законодавству України.

Беручи до уваги викладене вище, договір фінансового лізингу № UA 28L-08-01 від 01.07.2008 є дійсним, сторонами дотримано загальних вимог, додержання яких є необхідними для чинності правочину. Більше того, постанова Вищого господарського суду набрала законної сили 30.04.15. Таким чином, у даному випадку немає необхідності ще раз встановлювати факти та піддавати сумніву істинність судового акта, який вступив в законну силу.

Згідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання за договором в повному обсязі та в установлений термін не виконав, тобто не виконав визначені на розсуд сторонами і погоджені ними умови договору, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідач порушив договірні зобов'язання що стосуються оплати лізингових платежів. Позивачем доведено обставини, на які він посилався. На момент звернення до суду відповідач борг не погасив.

З огляду на фактичні обставини справи суд вважає за правильне позов задоволити частково:

- стягнути з Приватного підприємства "Галнафтогазмонтаж" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Катерпіллар Файненшл Україна" заборгованість за лізинговими платежами в розмірі 321 707, 62 грн., пеню в розмірі 55 172,96грн, 4 654,48грн. - 3% річних;

- розірвати договір фінансового лізингу № UA28L-08-01 від 1 липня 2008 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Катерпіллар Файненшл Україна" та Приватним підприємством "Галнафтогазмонтаж";

- провадження в частині витребування у Приватного підприємства "Галнафтогазмонтаж" бульдозера "Caterpillar", модель D5N, серійний номер CAT00D5NCCFH00452, вартістю 1 019 790,77 грн. - припинити.

Судові витрати відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України "Про фінансовий лізинг", ст.ст.11,15,18,202,509,524,525,526,533,549,611,625,628,651,806 Цивільного кодексу України, ст.ст.193,218,230 Господарського кодексу України, ст.ст.33,35,43,49, п.1-1 ст.80, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Катерпіллар Файненшл Україна" до Приватного підприємства "Галнафтогазмонтаж" про стягнення заборгованості по лізинговим платежам, розірвання договору та витребування майна - задоволити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Галнафтогазмонтаж", м. Івано-Франківськ, вул. Короля Данила, 16б, кв.10, () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Катерпіллар Файненшл Україна", м. Київ, вул. Васильківська, буд. 34, (, р/р 8100 в АБ "ІНГ БАНК УКРАЇНА", МФО 300539) заборгованість за лізинговими платежами в розмірі 321 707, 62 грн. (триста двадцять одну тисячу сімсот сім грн. 62 коп.), пеню в розмірі 55 172,96 грн. (п"ятдесят п"ять тисяч сто сімдесят дві грн. 96коп.), 4 654,48грн. (чотири тисячі шістсот п'ятдесят чотири грн. 48коп.) - 3% річних, 9 776,70грн. (дев"ять тисяч сімсот сімдесят шість грн. 70коп.) судового збору.

Видати наказ.

Розірвати договір фінансового лізингу № UA28L-08-01 від 1 липня 2008 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Катерпіллар Файненшл Україна" та Приватним підприємством "Галнафтогазмонтаж".

Провадження в частині витребування у Приватного підприємства "Галнафтогазмонтаж" бульдозера "Caterpillar", модель D5N, серійний номер CAT00D5NCCFH00452 вартістю 1 019 790,77 грн. (один мільйон дев'ятнадцять тисяч сімсот дев'яносто грн. 77коп.) - припинити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.05.15

Головуючий суддя Булка В.І.

Суддя Грица Ю.І.

Суддя Скапровська І.М.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

Помічник судді Гандера М.В. 13.05.15