ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"13" травня 2015 р.Справа № 922/2880/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Інте Т.В.

розглянувши матеріали

позовної заяви ДП "Центр державного земельного кадастру" в особі Харківської регіональної філії, м. Харків
до Відділу Держземагентства у Золочівському районі Харьковської області, с. Золочів
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру" в особі Харківської регіональної філії звернувся до господарського суду Харківської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача - Відділу Держземагентства у Золочівському районі Харківської області заборгованість в сумі 14567,24 грн., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем його грошових зобов'язань за договором № ЗР-02/14 від 09.09.13 р.

Судовий збір позивачем не сплачувався, у зв'язку з чим, Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру" просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Суд, дослідивши надане клопотання, вважає за необхідне в його задоволенні відмовити, виходячи з наступного.

В п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Державним підприємством "Центр державного земельного кадастру", на підтвердження відсутності коштів для сплати судового збору, надані копії фінансового звіту за 2014 рік та виписок за особовими рахунками позивача в АТ "Укрсиббанк" та АТ "Ощадбанк".

Надані копії документів розглянуті судом і не прийняті в якості належних доказів на підтвердження заявленого клопотання з огляду на таке.

Позивач звернувся з позовом до суду 12 травня 2015 року. Надана ним копія фінансової звітності датована 2014 роком, тобто, фіксує прибуток підприємства у 2014 року, більш ніж за 5 місяці до звернення з позовом, і не відображає фінансовий стан підприємства у травні 2015 року.

Щодо довідки про залишки на особових рахунках підприємства в АТ "Укрсиббанк" та АТ "Ощадбанк", то позивачем також не наведено доказів відсутності у нього на цей час рахунків в інших банківських установах.

Крім того, обґрунтовуючи свою заяву про відстрочення сплати судового збору тим, заявник просить суд, на стадії вирішення питання про прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі, фактично вирішити спір по суті та прийняттям позовної заяви до розгляду, в порушення процесуальних норм, встановити, що дійсно наявність грошових зобов'язань відповідача перед позивачем є безспірною.

Вказане випливає з того, що у разі відмови в задоволенні даного позову судовий збір до Державного бюджету України має бути сплачений заявником - Державнм підприємством "Центр державного земельного кадастру" в особі Харківської регіональної філії м. Харків, який ще на стадії звернення із позовом до суду вказує на те, що судовий збір він сплатити не може і єдиним аргументом на користь задоволення його заяви, фактично, є тільки безспірність позовних вимог.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, суд, розглянувши, клопотання позивача про надання відстрочки сплати судового збору, вважає за необхідне у його задоволенні відмовити, оскільки позивачем не доведено суду відсутності у нього коштів, тобто не доведено знаходження позивача в стані неможливості сплати судового збору в установленому законом розмірі.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлено ставку судового збору в 1,5 розмірі мінімальної заробітної плати (1827,00 грн.).

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Враховуючи не сплату позивачем судового збору в сумі 1827,00 грн., та беручи до уваги відмову в задоволенні клопотання про відстрочку сплати судового збору, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню без розгляду.

Крім того, позивачем до позовної заяви у якості доказу надсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів на адресу відповідача надано опис поштового вкладення, в якому зазначена позовна заява з додатками, втім загальний підсумок предметів складає 1 аркуш.

Відповідно до ч.1 ст. 56 ГПК України, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Таким чином, належним доказом направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів може бути визнано лише опис поштового вкладення в якому перелічені позовна заява та додатки до неї на відповідній кількості аркушах.

Отже, позовна заява підлягає поверненню без розгляду також з причин ненадання позивачем належних доказів надсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів на адресу відповідача, що є порушенням ст. 56, п.2 ч.1 ст. 57 ГПК України та підставою для повернення позовної заяви відповідно до п.6 ст. 63 ГПК України.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 57, п.п. 4, 6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву та додані до неї документи на 30-ти аркушах, Державному підприємству "Центр державного земельного кадастру" в особі Харківської регіональної філії () без розгляду.

Суддя Т.В. Інте

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (ст.63 ГПК України).