РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2015Справа №910/5916/15-г

За позовом Приватного підприємства «Лендгранд»

до Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Відокремлений підрозділ Державного територіального галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» Жмеринська дирекція залізничних перевезень

про стягнення 68270 грн. 56 коп.

Суддя Демидов В.О.

За участю представників сторін:

від позивача - не прибув;

від відповідача - Загородня О.А., Шелефост Т.М. (довіреність від 22.08.2013 №3748-НЮ),

від третьої особи - Дядюн О.А. (довіреність від 06.04.2015. №1161-НЮ)

ВСТАНОВИВ:

12.03.2015 позивач звернувся до господарського суду міста Києва із позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на користь Приватного підприємства «Лендгранд» суму заборгованості за договором на проведення проектно-вишукувальних робіт ПЗ/ЗС-083363/НЮ від 08.12.2008 в розмірі 37280 грн., 10714 грн. 47 коп. інфляційних нарахувань на суму заборгованості, три проценти річних у розмірі 1293 грн. 05 коп. та 2205 грн. 14 коп. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом невиконання відповідачем договірних зобов'язань щодо оплати виконаних робіт за укладеними сторонами у справі договором ПЗ/ЗС-083363/НЮ від 08.12.2008.

Представник позивача у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 12.05.2015 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

12.05.2015 від позивача надійшло клопотання про збільшення позовних вимог, в якому він просив стягнути з Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» на користь Приватного підприємства «Лендгранд» суму заборгованості за договором на проведення проектно-вишукувальних робіт ПЗ/ЗС-083363/НЮ від 08.12.2008 в у розмірі 37280 грн., 3% річних у сумі 1486 грн. 09 коп., 26555 грн. 78 коп. інфляційних нарахувань на суму заборгованості, пеню у розмірі 2948 грн. 70 коп.

Заява про збільшення позовних вимог відповідає положенням ст. 22 Господарського процесуального кодексу України та приймається судом до розгляду. Кінцевими позовними вимогами є вимоги, викладені у заяві про збільшення суми позову, а тому позов розглядається у судом у вказаному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

08.12.2008 між Приватним підприємством «Лендгранд» та Державним територіально-галузевим об'єднанням «Південно-Західна залізниця» було укладено договір на проведення проектно-вишукувальних робіт №ПЗ/ЗС-083363/НЮ (далі за текстом - договір).

Додатковою угодою №2 від 18.12.2014 до договору №ПЗ/ЗС-083363/НЮ від 08.12.2008 (далі за текстом - додаткова угода №2) п. 1.1 договору викладено у новій редакції, згідно якої відповідач доручає, а позивач бере на себе зобов'язання виконати вишукувальні роботи з виготовленням технічного звіту по топографо-геодезичних роботах (кадастрова зйомка місцевості вздовж залізниці на лінії Ярмолинці-Гусятин) та виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» для розміщення та обслуговування будівель і споруд залізничного транспорту в адміністративних межах Жищинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області загальною площею 39,6 га. та зареєструвати земельну ділянку в Державному земельному кадастрі.

Відповідно до викладених у додатковій угоді №2 у новій редакції п. 2.2 та п. 2.5 договору, датою завершення робіт є 01.05.2015 з правом дострокового виконання робіт, про що сторонами договору підписується відповідний акт. Роботи вважаються виконаними належним чином і підлягають негайному прийманню відповідачем та оплаті по стадіям з моменту виконання наступних дій відповідачем: 1 стадія: передача позивачем відповідачу одного примірника технічного звіту з кадастрової (горизонтальної) зйомки в електронному вигляді та на паперових носіях по акту здачі-приймання виконаних робіт; 2 стадія: 1) передача позивачем відповідачу двох примірників погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (по кожній адміністративно-територіальній одиниці окремо) по акту здачі-приймання виконаних робіт; 2) передача позивачем відповідачу витягу з державного земельного кадастру про реєстрацію земельної ділянки з копією акта приймання-передачі документації до Державного фонду документації із землеустрою відповідного Держземагенства по акту здачі-приймання документів. В такому разі роботи підлягають негайному прийманню їх відповідачем.

Згідно п. 3.1 договору вартість робіт становить 62387 грн. без ПДВ згідно з протоколом про договірну ціну від 08.12.2008 та кошторисом на виконання відповідних робіт, що є невід'ємними частинами договору.

У додатковій угоді до договору від 18.12.2014 №ПЗ/ЗС-083363/НЮ від 27.12.2008 (далі за текстом - додаткова угода) п. 3.4.1 договору викладений у новій редакції, згідно якої протягом тридцяти банківських днів з дня підписання сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт по 1 стадії відповідач здійснює оплату виконаних робіт в розмірі 50% від суми договору. Вказаною угодою доповнено договір п.3.4.2, згідно якого протягом тридцяти банківських днів з дня підписання сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт по 2 стадії відповідач проводить повну оплату виконаних робіт.

Згідно п.10.1 договору, викладеному у додатковій угоді №2, договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 01.05.2015. У разі, якщо сторони до цього строку не виконали в повному обсязі свої зобов'язання за цим договором, він продовжує свою дію до моменту повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином, що підтверджується актом №1 здачі-приймання виконаних робіт від 02.12.2013 на суму 37280 грн., підписаним уповноваженими представниками сторін.

Відповідачем згідно вказаного акту роботи прийняті без зауважень, однак свої зобов'язання щодо здійснення їх оплати за договором він належним чином не виконав.

Внаслідок порушення умов договору позивачем заявлено до стягнення з відповідача заборгованість у розмірі 37280 грн., 3% річних у розмірі 1486 грн. 09 коп., 26555 грн. 78 коп. інфляційних нарахувань на суму заборгованості, пеню у розмірі 2948 грн. 70 коп.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) з таких підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Спір між сторонами виник у зв'язку з фактом невиконання відповідачем договірних зобов'язань щодо оплати виконаних робіт.

Згідно ч. 1 ст. 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Актом №1 здачі-приймання виконаних робіт від 02.12.2013 на суму 37280 грн. підтверджується, що позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином, а відповідачем роботи були прийняті без зауважень, у зв'язку із чим підлягають оплаті.

Із матеріалів справи вбачається та відповідачем не надано заперечень стосовно наявності заборгованості по оплаті за договором у розмірі 37280 грн.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Таким чином, виходячи з наведених вище обставин, позовна вимога щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за договором у розмірі 37280 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, здійснивши перевірку розрахунки 3 % річних у розмірі 1486 грн. 09 коп. за період з 13.01.2014 по 12.05.2015, дійшов висновку про задовлення позовних вимог в частині стягнення даної суми з відповідача.

Крім того, вимога про стягнення з відповідача інфляційніих нарахувань на суму заборгованості за період з січня 2014 по квітень 2015, згідно перевірених судом розрахунків позивача, підлягає задоволенню у розмірі 26555 грн. 78 коп.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6.2 договору визначено, що за несвоєчасне здійснення розрахунків за договором відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожний день затримки. Нарахування пені припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (п.6.4 договору).

Перевіривши розрахунки позивача, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача пені за період з 13.01.2014 по 12.07.2014 у розмірі 2948 грн. 70 коп.

Доказів сплати вказаної заборгованості в добровільному порядку відповідачем не надано.

За наведених обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 37280 грн., 3% річних у розмірі 1486 грн. 09 коп., 26555 грн. 78 коп. інфляційних нарахувань на суму заборгованості, пеню у розмірі 2948 грн. 70 коп.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення судового збору у розмірі 1827 грн., інших судових витрат, що складаються з: витрат на проїзд у сумі 832 грн. 78 коп., відрядження представника - 730 грн. 80 коп. та витрат на поштові відправлення в розмірі 178 грн. 26 коп.

Розглянувши вказані вимоги, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Положеннями ст. 49 ГПК України встановлено, що суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21 лютого 2013 року № 7 відповідно до розділу VI Господарського процесуального кодексу України судовими витратами є витрати сторін та інших учасників судового процесу в господарському суді, які пов'язані з розглядом справи і складаються з: судового збору; сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом; витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження; оплати послуг перекладача, адвоката; інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Склад судових витрат не є вичерпним, і оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи.

Суд зазначає, що до інших витрат у розумінні статті 44 ГПК відносяться, зокрема: суми, які підлягають сплаті особам, викликаним до господарського суду для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи (стаття 30 ГПК); витрати сторін та інших учасників судового процесу, пов'язані з явкою їх або їхніх представників у засідання господарського суду, за умови, що таку явку судом було визнано обов'язковою.

В якості доказів понесення витрат, пов'язаних із явкою представника в судове засідання позивачем надані копії наказів про відрядження №62 від 30.03.2015, №68 від 20.04.2015, №69 від 07.05.2015, а також посадочні документи із зазначенням дат прибуття та відправлення 02.04.2015 та 21.04.2015 на загальну суму 547 грн. 06 коп.

З огляду на надані позивачем докази у підтвердження здійснених ним судових витрат, суд зазначає таке. Для документального обґрунтування здійснених витрат мають бути належним чином оформлені відповідні документи, зокрема: наказ про направлення у відрядження - визначає організаційні дані щодо здійснення відрядження, посвідчення про відрядження - підтверджує факт перебування працівника у відрядженні відповідно до організаційних даних за наказом про направлення у відрядження, звіт про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт - підтверджує доцільність витрат на відрядження (в т.ч. щодо виплати добових) та, після його затвердження керівником підприємства, являється основою для відображення таких витрат у бухгалтерському обліку.

Позивач в обґрунтування здійснених ним судових витрат посилається лише на накази про відрядження та не надає суду належних доказів здійснення фактичних витрат на відрядження у сумі 730 грн. 80 коп. Таким чином, здійснення позивачем вказаних витрат у розумінні ст. 33 ГПК України, є недоведеним, а тому дана вимога задоволенню не підлягає.

Витрати на проїзд представника позивача, що підтверджуються наданими ним посадочними документами, підлягають стягненню з відповідача частково у сумі 547 грн. 06 коп.

Крім того, позивачем не зазначено, з яких саме сум складаються витрати на поштові відправлення у загальному розмірі 178 грн. 26 коп. та у зв'язку із чим вони були здійсненні, немає посилання на відповідні розрахункові документи, що підтверджують їх сплату. Таким чином, вимога про відшкодування витрат на поштові відправлення у загальному розмірі 178 грн. 26 коп. не підлягає задоволенню.

За правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв'язку із чим з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за договором у розмірі 37280 грн., 3% річних у розмірі 1486 грн. 09 коп., 26555 грн. 78 коп. інфляційних нарахувань на суму заборгованості, пеню у розмірі 2948 грн. 70 коп., 547 грн. 06 коп. витрат, пов'язаних із явкою представника в судове засідання та судовий збір у розмірі 1827 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» (01034, м. Київ, вул. Лисенка, 6, код 04713033) на користь Приватного підприємства «Лендгранд» (21037, м. Вінниця, вул. Польова, БУД. 17, кв. 79, код 33553095) заборгованість у розмірі 37280 грн., 3% річних у сумі 1486 грн. 09 коп., 26555 грн. 78 коп. інфляційних нарахувань на суму заборгованості, пеню у розмірі 2948 грн. 70 коп., 547 грн. 06 коп. витрат, пов'язаних із явкою представника в судове засідання та судовий збір у розмірі 1827 грн., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складене та підписане 18.05.2015.

Суддя В.О. Демидов