ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"14" травня 2015 р. Справа № 923/1824/14

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В. при секретарі Степановій Н.Д., розглянувши заяву Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про розстрочку виконання рішення у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "МОРІСОЛЬ" с.Зрайки Володарського району Київської області,

до: Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Херсон,

про стягнення 1 079 363 грн. 78 коп.,

за участю представників сторін:

від позивача - Маюня С.В., уповн. представник, довіреність від 24.02.2015р.;

від відповідача - Берднік К.Г., уповн. представник, довіреність № 32 від 05.01.2015р.

в с т а н о в и в:

Згідно з рішенням господарського суду Херсонської області від 15.01.2015р. (суддя Александрова Л.І.) у даній справі з Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" має бути стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "МОРІСОЛЬ" 1 061 392,80 грн. основного боргу, а також, 17 970, 98 грн. річних (3 %), 21 587,28 грн. витрат по сплаті судового збору.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 25.02.2015р. вказане рішення залишене без змін.

З метою примусового виконання цього рішення 17.03.2015р. позивачу видано наказ суду № 923/1824/14.

30.03.2015р. до господарського суду Херсонської області надійшла заява відповідача, ДП "Херсонський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", про розстрочення виконання рішення суду від 15.01.2015р. у даній справі на 12 місяців, починаючи з травня 2015 року, зі сплатою щомісяця, з травня 2015 року по лютий 2016 року, 91 745,90 грн., сплатою у березні 2016 року 91 746,90 грн. та у квітні 2016 року 91 746,00 грн., через тяжкий фінансовий стан відповідача, за наявності якого негайне виконання відповідачем рішення суду у даній справі може призвести до банкрутства відповідача.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 31.03.2015р. дану справу, для розгляду заяви відповідача про розстрочення виконання рішення, прийнято до провадження судом у теперішньому його складі, заяву призначено до розгляду на 09.04.2015р. в судовому засіданні.

01.04.2015р. до господарського суду Херсонської області надійшов лист-запит Одеського апеляційного господарського суду про направлення до цього апеляційного господарського суду матеріалів справи № 923/1824/14, у зв'язку з надходженням касаційної скарги відповідача на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 25.02.2015р. по справі № 923/1824/14.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 01.04.2015р. провадження у справі № 923/1824/14 зупинено до повернення матеріалів цієї справи до вказаного суду.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 22.04.2015р. касаційну скаргу відповідача на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 25.02.2015р. по справі № 923/1824/14 повернуто відповідачеві без розгляду.

06.05.2015р. матеріали справи № 923/1824/14 надійшли до господарського суду Херсонської області.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 06.05.2015р. провадження у справі поновлено, заяву відповідача про розстрочення виконання рішення призначено до розгляду на 14.05.2015р. в судовому засіданні.

13.05.2015р. через канцелярію суду надійшов відзив позивача, ТОВ "Торговий дім "МОРІСОЛЬ", на заяву відповідача про розстрочення виконання рішення суду. Згідно з відзивом позивач просить суд відмовити в задоволенні вказаної заяви, стверджуючи про відсутність передбачених законом підстав (виняткових обставин, що утруднюють або унеможливлюють виконання відповідачем рішення) для надання відповідачеві розстрочки виконання судового рішення. Також, у цьому відзиві стверджується, що надання відповідачеві розстрочки виконання судового рішення спричинить суттєве погіршення фінансового становища позивача, яке вже є скрутним, внаслідок негативних явищ в економіці України: значних інфляційних процесів у період після прийняття рішення у даній справі та неможливості використання позивачем власних грошових коштів через введення тимчасової адміністрації Національного Банку України у банку, в якому обслуговується позивач. До відзиву додано лист ПАТ "Банк "Київська Русь" від 07.04.2015р. № 339/44.1 до позивача в оригіналі.

В судовому засіданні 14.05.2015р. представником відповідача надано суду заяву відповідача про розстрочення виконання рішення суду від 15.01.2015р. у даній справі на 12 місяців, з приміткою у назві цієї заяви "уточнена", за підписом цього представника відповідача, згідно з якою відповідач просить надати йому розстрочку виконання рішення суду у даній справі на 12 місяців, починаючи не з травня 2015 року, а з червня 2015 року, зі сплатою щомісяця, з червня 2015 року по березень 2016 року, 91 745,90 грн., сплатою у квітні 2016 року 91 746,00 грн. та у травні 2016 року 91 746,90 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, змінити спосіб та порядок його виконання.

У п.10 постанови Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003р. № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" роз'яснено, що при вирішенні заяв сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 121 ГПК України, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

У п.7.1.2 та п.7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", із змінами та доповненнями, роз'яснено, що застосовуючи заходи, передбачені ст.121 ГПК України, судам необхідно мати на увазі, що розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо). Підставою для розстрочки рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк. При цьому, згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст.121 ГПК України, дана стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичних осіб - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

З урахуванням приписів ч. 1 ст. 121 ГПК України та вказаних положень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003р. № 14 та постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9, власне, тяжкий фінансовий стан відповідача (або іншого суб'єкта господарювання) не є достатньою підставою для надання розстрочки виконання судового рішення. Проте, підставою для надання розстрочки виконання судового рішення є, зокрема, загроза банкрутства суб'єкта господарювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 3 ГПК України та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами. Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також, інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд констатує, що відповідачем не надано будь-яких форм власної фінансової звітності за відповідні періоди після прийняття рішення суду від 15.01.2015р. у даній справі, з яких слідувало б, що фінансовий стан відповідача впродовж цих періодів був тяжким або ж, що фінансовий стан відповідача є тяжким на теперішній час (через збитковість господарської діяльності відповідача або з інших причин).

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні, оскільки не надані суду відповідачем, й докази, які б однозначно та достовірно підтверджували наявність загрози банкрутства відповідача, у разі негайного виконання відповідачем рішення суду у даній справі.

Так, суду не надано будь-якого документального підтвердження розміру бюджетного фінансування відповідача та розміру доходів відповідача від його госпрозрахункової діяльності у період після прийняття рішення суду від 15.01.2015р. у даній справі.

Так само, суду не надано будь-якого документального підтвердження розміру видатків відповідача (на сплату податків та інших обов'язкових платежів, виплату заробітної плати працівникам та фінансування власної поточної господарської діяльності) у період після прийняття рішення суду від 15.01.2015р. у даній справі. За відсутності відповідних документів суд позбавлений можливості зробити порівняння (співвіднести) розмір доходів та видатків відповідача у період після прийняття рішення суду від 15.01.2015р. у даній справі, й, відповідно, зробити висновок про можливість (або неможливість) для негайного виконання відповідачем рішення суду у даній справі в повному обсязі.

Постанови головного державного виконавця органу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції від 02.12.2014р., 24.03.2015р. (а.с.80-81, 124) не є доказом а ні тяжкого фінансового стану відповідача, а ні загрози банкрутства відповідача, у разі негайного виконання відповідачем рішення суду у даній справі, оскільки вказані постанови не містять у собі будь-яких відомостей про фінансовий стан відповідача (бухгалтерських даних тощо).

Не є такими доказами й довідки від 23.01.2015р. № 08-23/74 (а.с.79) та від 27.03.2015р. № 08-24/365 (а.с.125) за підписом головного бухгалтера відповідача, у яких вказано про наступне.

"Станом на 23.01.2015р. на розрахункових рахунках ДП "Херсонський облавтодор" обліковується грошових коштів:

- філія АТ "Укрексімбанк" в м. Херсоні р/р № 396 сума 34 418,37 грн., на кошти в сумі 34 418,37 грн. накладено арешт згідно постанов про арешт коштів боржника від 02.12.2014р., виданих Державною виконавчою службою Дніпровського районного управління юстиції;

- відділення № 265/21 АБ "Укргазбанк" р/р № 5 в сумі 0,0 грн.;

- відділення "Херсонське" ПАО "ВТБ Банк" р/р № 2061 в сумі 3 271,56 грн." (Довідка від 23.01.2015р. № 08-23/74).

"Станом на 27.03.2015р. на розрахункових рахунках ДП "Херсонський облавтодор" обліковується грошових коштів:

- філія АТ "Укрексімбанк" в м. Херсоні р/р № 396 сума 2 457,14 грн, на кошти в сумі 2 457,14 грн. накладено арешт згідно постанов про арешт коштів боржника від 02.12.2014р., виданих Державною виконавчою службою Дніпровського районного управління юстиції;

- відділення № 265/21 АБ "Укргазбанк" р/р № 5 в сумі 0,0 грн." (Довідка від 27.03.2015р. № 08-24/365).

Суд не приймає ці довідки в якості доказу тяжкого фінансового стану або ж загрози банкрутства відповідача, у разі негайного виконання відповідачем рішення суду у даній справі, оскільки з цих довідок не слідує, а відповідач не надав суду будь-яких інших доказів того, що відповідачем не відкрито у банківських установах й інші, крім, зазначених у цих довідках, трьох банківських рахунків. Так, суду не надано довідок банків або органу фіскальної служби України про відкриття відповідачем рахунків в банківських установах та довідок банків про залишок грошових коштів відповідача на цих рахунках. При цьому, з постанови головного державного виконавця органу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції від 02.12.2014р. (а.с.80) слідує, що за даними органу фіскальної служби України за відповідачем обліковувалося вісім відкритих банківських рахунків, з них три казначейські рахунки (у ГУ ДКСУ у Херсонській області).

Доказів недостовірності таких даних або закриття будь-якого з цих банківських рахунків відповідачем суду не надано. Так само, відповідачем не надано суду відомостей про залишок грошових коштів відповідача на казначейських рахунках відповідача, рахунку відповідача у ПАТ "Омега Банк", рахунку відповідача у ПАТ "Укрінбанк", рахунку відповідача за № 396 в АТ "Укрексімбанк", які зазначено у постанові державного виконавця органу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції від 02.12.2014р. (а.с.80).

Також, відповідачем не надано будь-яких первинних документів, а також, судових рішень та матеріалів виконавчих проваджень на підтвердження наявності у відповідача за станом на теперішній час непогашених боргів минулих років.

Додатково суд зазначає, що відповідачем не надано суду будь-якого обґрунтування а ні вказаного у заяві відповідача терміну розстрочки (12 місяців), а ні розміру щомісячного платежу. Зокрема, відповідачем не надано доказів власної спроможності виконати рішення суду від 15.01.2015р. у даній справі, у разі надання відповідачу судом розстрочки виконання цього судового рішення тривалістю в 12 місяців, зі сплатою щомісяця платежів у розмірі, згідно вказаного у цій заяві графіку погашення заборгованості.

У зв'язку з цим заява відповідача, Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", про розстрочення виконання рішення суду від 15.01.2015р. у даній справі на 12 місяців (надання відповідачеві розстрочки виконання цього судового рішення на 12 місяців) не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про розстрочення виконання рішення суду від 15.01.2015р. у даній справі на 12 місяців.

Суддя К.В. Соловйов