РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року Справа № 924/1561/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Мамченко Ю.А.

судді Саврій В.А. ,

судді Дужич С.П.

при секретарі Ткач Ю.В.

за участю представників сторін:

від прокуратури: Марщівська О.П. (посвідчення №019161 від 30.07.2013 року)

від відповідача 1: не з'явився

від відповідача 2: Касап Світлана Тимофіївна;

Залуцький В.Н. (договір про надання правової допомоги від 28.11.2014 року)

від відповідача 3: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Прокуратури Хмельницької області на рішення господарського суду Хмельницької області від 12.01.2015 року у справі №924/1561/14 (суддя Магера В.В.)

за позовом Прокурора м.Кам'янець-Подільського в інтересах держави

до Кам'янець-Подільської міської ради (відповідач 1)

до Фізичної особи-підприємця Касап Світлани Тимофіївни (відповідач 2)

до Департаменту економіки та розвитку інфраструктури міста (відповідач 3)

про визнання договору оренди нежитлового приміщення, загальною площею 89,7 кв.м., яке розташоване на 1-му поверсі п'ятиповерхового житлового будинку за адресою: Хмельницька область, м. Кам'янець-Подільський, вул. Саксаганського, 24 від 20.07.2012 року недійсним; скасування рішення 32 сесії Кам'янець-Подільської міської ради №10 від 27.09.2012 року в частині включення нежитлового приміщення, загальною площею 89,7 кв.м., яке розташоване на 1-му поверсі п'ятиповерхового житлового будинку за адресою: Хмельницька область, м. Кам'янець-Подільський, вул. Саксаганського, 24 в перелік об'єктів комунальної власності, що пропонуються для приватизації; визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення загальною площею 89,7 кв.м., яке розташоване на 1-му поверсі п'ятиповерхового житлового будинку за адресою: Хмельницька область, м. Кам'янець-Подільський, вул. Саксаганського, 24, укладеного між Кам'янець-Подільською міською радою в особі директора Департаменту економіки та розвитку інфраструктури міста Гурської Майї Дмитрівни та фізичною особою-підприємцем Касап Світланою Тимофіївною від 12.03.2013р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області (суддя Магера В.В.) від 12 січня 2015 року у справі №924/1521/14 у позові прокурора м.Кам'янець-Подільського в інтересах держави до Кам'янець-Подільської міської ради (надалі - відповідач 1), Фізичної особи-підприємця Касап Світлани Тимофіївни (надалі - відповідач 2) та Департаменту економіки та розвитку інфраструктури міста (надалі - відповідач 3) про визнання договору оренди нежитлового приміщення загальною площею 89,7 кв.м., яке розташоване на 1-му поверсі п'ятиповерхового житлового будинку за адресою: Хмельницька область, м. Кам'янець-Подільський, вул. Саксаганського, 24 від 20.07.2012 року недійсним; скасування рішення 32 сесії Кам'янець-Подільської міської ради №10 від 27.09.2012 року в частині включення нежитлового приміщення загальною площею 89,7 кв.м., яке розташоване на 1-му поверсі п'ятиповерхового житлового будинку за адресою: Хмельницька область, м. Кам'янець-Подільський, вул. Саксаганського, 24 в перелік об'єктів комунальної власності, що пропонуються для приватизації; визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення загальною площею 89,7 кв.м., яке розташоване на 1-му поверсі п'ятиповерхового житлового будинку за адресою: Хмельницька область, м. Кам'янець-Подільський, вул. Саксаганського, 24, укладеного між Кам'янець-Подільською міською радою в особі директора Департаменту економіки та розвитку інфраструктури міста Гурської Майї Дмитрівни та фізичною особою-підприємцем Касап Світланою Тимофіївною від 12.03.2013 року, відмовлено /а.с. 96-105/.

Вказане рішення обґрунтовано тим, що визначення вартості об'єкта оренди виходячи із залишкової (балансової) вартості об'єкта не є порушенням Методики оцінки об'єктів оренди, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №629 від 10.08.1995 року та не може бути підставою для визнання правочину недійсним в силу статті 207 Господарського кодексу України та статті 215 Цивільного кодексу України. Нерухоме майно загальною площею 89,7 кв.м., яке розташоване на 1-му поверсі п'ятиповерхового житлового будинку за адресою: Хмельницька область, м. Кам'янець-Подільський, вул. Саксаганського, 24 на момент його приватизації належало до комунальної власності територіальної громади міста Кам'янець-Подільського в особі Кам'янець-Подільської міської ради, а тому особою, наділеною правом визначення доцільності, порядку та умов приватизації такого майна виступала саме Кам'янець-Подільська міська рада. Договір від 20.07.2012 року оренди нежитлового приміщення загальною площею 89,7 кв.м., яке розташоване на 1-му поверсі 5-ти поверхового житлового будинку за адресою: м. Кам'янець-Подільський, вул. Саксаганського, 24 було укладено на виконання рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 12.07.2012 року №1269 „Про передачу в оренду не житлових приміщень комунальної власності" виходячи із визначення балансової вартості орендованого майна в сумі 64862,00 грн..

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, Прокуратура Хмельницької області звернулась до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Хмельницької області від 12.01.2015 року по справі №924/1561/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити у повному обсязі /а.с. 114-120/. Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Хмельницької області норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду, обставинам справи. Зокрема, апелянт зазначає, що всупереч Методиці оцінки об'єктів оренди вартість приміщення по вул.Саксаганського, 24, у договорі оренди №73-07/12 від 20.07.2012 року сторонами визначена самостійно, без проведення обов'язкової оцінки і лише на підставі його балансової вартості, яка є значно нижчою від його ринкової вартості і складає 64862 грн.. Посилання суду на пункт 21 Методики оцінки об'єктів оренди є необґрунтованим, оскільки, вказаною нормою визначено порядок проведення лише стандартизованої оцінки майна. Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення по вул.Саксаганського, 24 після визнання його недійсним, буде вважатися таким, що не створив наслідків у вигляді припинення договору оренди вказаного приміщення. Враховуючи, що аукціон чи конкурс відносно приміщення не проводився, а на момент прийняття міською радою оспорюваного рішення права на його викуп ніхто не набував, рішення Кам'янець-Подільської міської ради 32 сесії №10 від 27.09.2012 року в частині приватизації нежитлового приміщення по вул.Саксаганського, 24 шляхом викупу є таким, що не відповідає вимогам Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)». Враховуючи, що приміщення передавалось в оренду по балансовій вартості, ринкова вартість приміщення становить 105921 грн., а вартість невід'ємних поліпшень, здійснених за рахунок ФОП Касап С.Т., становить 17206 грн., то поліпшення, здійснені ФОП Касап С.Т. у орендованому нею приміщенні складають близько 16%, що не відповідає вимогам статті 18-2 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», а тому не можуть бути підставою для отримання нею права на викуп вказаного приміщення, що в свою чергу відповідно статті 203 ЦК України, частині 1 статті 207 ГКУ є підставою визнання договору недійсним.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 30 січня 2015 року у справі №924/1561/14 апеляційну скаргу Прокуратури Хмельницької області прийнято до провадження та призначено дату судового засідання на 18 лютого 2015 року /а.с. 112/.

Від відповідача 3 - Департаменту економіки та розвитку інфраструктури міста Кам'янець-Подільського надійшов відзив №09-13/158 від 09.02.2015 року на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін /а.с. 128-132/. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що пункт 9.10 договору оренди нежитлового приміщення №73-07/12 від 20.07.2012 року передбачає, що Даний договір припиняє свою дію з моменту поєднання в одній особі Орендодавця та Орендаря. Тому, після оформлення купівлі-продажу об'єкту нерухомого майна - нежитлового приміщення договір оренди від 20.07.2012 року припинив свою дію з 12.03.2013 року. Кам'янець-Подільська міська рада діяла в спосіб та в межах наданих Законом повноважень, а відтак відсутні правові підстави скасувати рішення 32 сесії №10 від 27.09.2012 року в частині включення нежитлового приміщення, загальною площею 89,7 кв.м. яке розташоване на 1-му поверсі п'ятиповерхового житлового будинку за адресою: м.Кам'янець-Подільський, вул.Саксаганського, 24 в перелік об'єктів комунальної власності, що пропонується для приватизації.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 18 лютого 2015 року у справі №924/1561/14 розгляд апеляційної скарги було відкладено на 25 березня 2015 року /а.с. 138-139/.

03 березня 2015 року від відповідача 1 - Кам'янець-Подільської міської ради надійшли заперечення №1/02-25-1099 на апеляційну скаргу, відповідно до яких останній вважає апеляційну скаргу прокуратури Хмельницької області по справі №924/1561/14 необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Зокрема, зазначає, що позивач помилково ототожнює поняття «обрання» способу приватизації та «застосування» способу приватизації, які за своєю суттю є абсолютно різними. В решті своїх заперечень посилається на доводи викладені в оскаржуваному рішенні місцевого господарського суду /а.с. 140-142/.

Розпорядженням Голови Рівненського апеляційного господарського суду від 24 березня 2015 року, у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Саврія В.А. та відповідно до затверджених складів колегій, внесено зміни до складу колегії суддів та визначено наступний її склад: головуючий суддя Мамченко Ю.А., суддя Філіпова Т.Л., суддя Дужич С.П. /а.с. 150/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 25 березня 2015 року у справі №924/1561/14 розгляд апеляційної скарги було відкладено на 06 травня 2015 року /а.с. 153-154/.

Розпорядженням Голови Рівненського апеляційного господарського суду від 05 травня 2015 року, у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Філіпової Т.Л. та відповідно до затверджених складів колегій, внесено зміни до складу колегії суддів та визначено наступний її склад: головуючий суддя Мамченко Ю.А., суддя Саврій В.А., суддя Дужич С.П. /а.с. 165/.

Відповідач 2 - фізична особа-підприємець Касап Світлана Тимофіївна своїм правом, передбаченим статтею 96 ГПК України, не скористалася, відзиву на апеляційну скаргу не надала. В судовому засіданні представник відповідача 2 проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Безпосередньо в судовому засіданні прокурор повністю підтримала вимоги і доводи викладені в апеляційній скарзі.

Представники відповідача 1 та відповідача 3 в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином /а.с. 158, 160/.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представників відповідача 1 та відповідача 3 за наявними у справі матеріалами, у відповідності до вимог статті 101 ГПК України.

Колегія суддів, заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача 2, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву та заперечень на неї, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 15.11.2011 року Кам'янець-Подільська міська рада прийняла рішення №18 „Про затвердження програми приватизації майна комунальної власності територіальної громади міста Кам'янець-Подільський на 2012 рік та Переліку об'єктів комунальної власності, що пропонуються для приватизації у 2012 році", відповідно до якого було вирішено: 1) затвердити програму приватизації майна комунальної власності територіальної громади міста Кам'янець-Подільський на 2012 рік (додаток 1); 2) затвердити Перелік об'єктів комунальної власності, що пропонуються для приватизації у 2012 році (додаток 2); 3) програма приватизації майна комунальної власності територіальної громади міста Кам'янець-Подільський на 2012 рік діє до затвердження чергової програми приватизації сесією міської ради.

29.05.2012 року Кам'янець-Подільською міською радою було прийнято рішення №2, відповідно до якого було затверджено Перелік об'єктів, що пропонується до приватизації в 2012 році у новій редакції.

Рішенням Кам'янець-Подільської міської ради від 29.05.2012 року №5 було вирішено затвердити Положення про порядок надання майна територіальної громади міста Кам`янець-Подільського в оренду та в користування згідно додатку №1.

На виконання рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 12.07.2012 року №1269 „Про передачу в оренду нежитлових приміщень комунальної власності" між Департаментом економіки та розвитку інфраструктури міста Кам'янець-Подільської міської ради (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Касап С.Т. (орендарем) було підписано Договір оренди приміщення від 20.07.2012 року №73-07/12.

Відповідно до розділу 1 предметом договору оренди від 20.07.2012 року є окремо визначене нежитлове приміщення комунальної власності територіальної громади м.Кам`янець-Подільського, яке знаходиться на балансі Департаменту економіки та розвитку інфраструктури. Балансова вартість об'єкта оренди станом на 01.01.2012 року становить 64 862,00 грн.

Згідно Акта приймання-передачі приміщення №58 від 20.07.2012 року сторони підтвердили, що за договором оренди №73-07/12 від 20.07.2012 року орендодавець передав, а орендар прийняв нежитлове приміщення комунальної власності по вул. Саксаганського,24 площею 89,60 кв.м. для розміщення швейного цеху.

23.08.2012 року згідно пункту 3 рішення Кам`янець-Подільської міської ради №1560 „Про затвердження акта №7 від 20.08.2012 року засідання постійної робочої комісії з надання дозволів на виконання ремонтних робіт та визначення фактичних витрат виконаних робіт" встановлено погодити ФОП Касап С.Т. кошторисну документацію та надати дозвіл на виконання ремонтних робіт (заміна вікон та дверних блоків, електропроводки, влаштування санвузла) в орендованому приміщенні комунальної власності за адресою: вул. Саксаганського, 24 загальною площею 89,70 кв.м.

27.09.2012 року Кам'янець-Подільська міська рада прийняла рішення №10 „Про внесення змін та доповнень до рішення 26 (позачергової) сесії міської ради від 29.05.2012 року №2 „Про затвердження Переліку об'єктів, що пропонуються до приватизації у 2012 році у новій редакції", згідно якого міська рада, розглянувши звернення фізичної особи-підприємця Касап С.Т. від 28.08.2012 року №5/1616-ф/12, вирішила доповнити перелік об'єктів комунальної власності, що пропонуються для приватизації в 2012 році згідно додатку, в тому числі щодо частини нежитлового приміщення площею 89,7 кв.м. по вул. Саксаганського, 24 шляхом викупу.

24.01.2013 року рішенням виконкому Кам`янець-Подільської міської ради №61 вирішено (пункт 3) затвердити фізичній особі-підприємцю Касап Світлані Тимофіївні витрати за виконані ремонтно-будівельні роботи як невід`ємні поліпшення в орендованому приміщенні комунальної власності за адресою: вул.Саксаганського, 24 загальною площею 89,70 кв.м. в сумі 20647,00 грн. та відшкодувати їх орендарю в рахунок орендної плати або при приватизації приміщення.

19.02.2013 року незалежним оцінювачем Гавщук О.В. (сертифікат оціночної діяльності №13126/12 від 19.03.2012 року) проведено незалежну оцінку ринкової вартості об'єкта: нежитлове приміщення по вул. Саксаганського,24 м. Кам`янець-Подільський загальною площею 89,7 кв.м.

Звіт про оцінку майна від 19.02.2013 року затверджено рішенням виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради від 21.02.2013 року №186 "Про затвердження звіту про оцінку майна комунальної власності нежитлових приміщень за адресою вул. Саксаганського, 24".

12.03.2013 року між Кам'янець-Подільською міською радою в особі Департаменту економіки та розвитку інфраструктури міста (продавець) та фізичною особою-підприємцем Касап Світланою Тимофіївною (покупець) було підписано договір купівлі-продажу приміщення шляхом викупу (посвідчено нотаріально, реєстраційний №109).

Згідно пункту 1.1. вказаного договору сторони передбачили, що продавець зобов'язується передати у власність покупця нежитлове приміщення загального площею 89,7 кв. м., яке розташоване на 1-му поверсі п'яти поверхового житлового будинку за адресою: Хмельницька обл., місто Кам'янець-Подільський, вул. Саксаганського, 24. Вказане приміщення належить територіальній громаді міста в особі Кам'янець-Подільської міській раді на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САЕ №666056 від 06.03.2013 року, виданого Реєстраційною службою Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області з індексним номером 1034553 та витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності серії СЕІ №406255 від 06.03.2013 року, виданого Реєстраційною службою Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області з індексним номером 1034878.

Покупець зобов'язується прийняти вказане приміщення і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі, та зареєструвати приміщення в Державному реєстрі прав власності. Право володіння, користування і розпорядження об'єктом приватизації переходить до покупця з моменту сплати повної вартості придбаного об'єкта приватизації. Право власності на нежиле приміщення переходить до Покупця після державної реєстрації (пункт 1.2 договору).

Відповідно до пункту 1.4 договору, вказаний у цьому договорі об'єкт продано за 106458,00 грн. з урахуванням податку на додану вартість. При цьому сума податку на додану вартість становить 17743,00 гривень.

Згідно пунктів 2.1, 2.2 договору передбачено, що покупець зобов'язаний протягом 10 днів з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації права власності внести 17743,00 грн. податку на додану вартість за придбаний об'єкт приватизації. Покупець зобов'язаний внести 88715,00 грн. за придбаний об'єкт протягом 30 календарних днів з дати нотаріального посвідчення цього договору.

За актом прийому-передачі майна комунальної власності від 14.03.2013 року Кам'янець-Подільська міська рада, від імені якої діє Департамент економіки та розвитку інфраструктури міста передала, а фізична особа-підприємець Касап Світлана Тимофіївна прийняла продане нежитлове приміщення загальною площею 89,7 кв.м. розташоване за адресою: м. Кам'янець-Подільський, вул. Саксаганського, 24.

Рішенням виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради від 21.03.2013 року №315 було зареєстровано договір купівлі-продажу майна комунальної власності від 12.03.2013 року за реєстраційним №641-409/02 від 12.03.2013 року на нежитлове приміщення за адресою: м. Кам`янець-Подільський, вул. Саксаганського, 24 загальною площею 89,7 кв.м., покупець - ФОП Касап Світлана Тимофіївна.

12.03.2013 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію права власності на зазначене вище нерухоме майно, що підтверджено Інформаційною довідкою із Державного реєстру №25014430 від 31.07.2014 року.

Згідно платіжного доручення №42765236 від 13.03.2013 року покупець фізична особа-підприємець Касап С.Т. перерахувала кошти в сумі 106 458,00 грн. по договору купівлі-продажу приміщення шляхом викупу від 12.03.2013 року.

07.10.2014 року згідно постанови прокурора м. Кам`янець-Подільський вирішено провести перевірку в Кам`янець-Подільській міській раді щодо додержання та застосування законів під час передачі службових приміщень комунальної власності.

Вважаючи, що під час проведення приватизації шляхом викупу об'єкта нерухомості по вул. Саксаганського, 24 територіальну громаду міста Кам'янець-Подільського було неправомірно позбавлено права власності на вказане приміщення, прокурор звернувся із даним позовом до місцевого господарського суду в інтересах держави, згідно якого просив:

1) визнати договір оренди нежитлового приміщення, загальною площею 89,7 кв.м., яке розташоване на 1-му поверсі п'ятиповерхового житлового будинку за адресою: Хмельницька область, м. Кам'янець-Подільський, вул. Саксаганського, 24 від 20.07.2012 року недійсним;

2) скасувати рішення 32 сесії Кам'янець-Подільської міської ради №10 від 27.09.2012 року в частині включення нежитлового приміщення, загальною площею 89,7 кв.м., яке розташоване на 1-му поверсі п'ятиповерхового житлового будинку за адресою: Хмельницька область, м.Кам'янець-Подільський, вул. Саксаганського, 24 в перелік об'єктів комунальної власності, що пропонуються для приватизації;

3) визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення загальною площею 89,7 кв.м., яке розташоване на 1-му поверсі п'ятиповерхового житлового будинку за адресою: Хмельницька область, м. Кам'янець-Подільський, вул. Саксаганського, 24, укладеного між Кам'янець-Подільською міською радою в особі директора Департаменту економіки та розвитку інфраструктури міста Гурської Майї Дмитрівни та фізичною особою-підприємцем Касап Світланою Тимофіївною від 12.03.2013 року.

Враховуючи вищевикладені обставини справи колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із статтею 121 Конституції України на прокуратуру покладено функції представництва інтересів громадянина або держави у суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до частини 3 статті 361 Закону України „Про прокуратуру" підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Частиною 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 року у справі №1-1/99 визначено, що прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява, за статтею 2 Арбітражного процесуального кодексу України, є підставою для порушення справи в арбітражному суді.

Згідно з частиною другою статті 29 ГПК в разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави, в якій зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або про відсутність у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду, прокурор набуває статусу позивача і як такий зазначається у позовній заяві.

За таких обставин, звертаючись до суду з даним позовом та визначивши порушення інтересів держави територіальної громади міста Кам'янець-Подільського комунального майна внаслідок недотримання порядку приватизації комунального майна, прокурор з метою захисту інтересів територіальних громад області правомірно пред'явив даний позов до господарського суду Хмельницької області як позивач.

Як вбачається колегією суддів із матеріалів справи, прокурор, вказуючи про недійсність договору оренди приміщення комунальної власності від 20.07.2012 року посилається на безпідставне визначення у пункті 1.2 договору вартості об'єкта оренди в сумі 64862,00 грн., як балансової, за відсутності незалежної оцінки вартості, що є порушенням пункту 19 Методики оцінки об'єктів оренди.

В ході вирішення справи судами встановлено, що договір від 20.07.2012 року оренди нежитлового приміщення загальною площею 89,7 кв.м., яке розташоване на 1-му поверсі 5-ти поверхового житлового будинку за адресою: м. Кам'янець-Подільський, вул. Саксаганського, 24 укладено на виконання рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 12.07.2012 року №1269 „Про передачу в оренду не житлових приміщень комунальної власності" виходячи із визначення балансової вартості орендованого майна в сумі 64862,00 грн..

При цьому, вказане рішення виконкому міської ради від 12.07.2012 року №1269 в установленому законом порядку не оскаржувалось, на дату підписання договору оренди було чинним та не скасоване.

Судом першої інстанції правомірно не взято до уваги посилання прокурора на порушення пункту 19 Методики оцінки об'єктів оренди як на підставу визнання недійсним договору оренди від 20.07.2012 року, з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу 1 пункту 19 Методики оцінки об'єктів оренди, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №629 від 10.08.1995 року „Про затвердження Методики оцінки об'єктів оренди, Порядку викупу орендарем оборотних матеріальних засобів та Порядку надання в кредит орендареві коштів та цінних паперів" (із змінами, чинними на дату підписання договору) передбачено, що у разі оренди нерухомого та іншого окремого індивідуально визначеного майна здійснюється його незалежна оцінка.

Оцінка зазначеного майна проводиться із застосуванням бази, що відповідає ринковій або спеціальній вартості. При цьому ринкова і спеціальна вартість визначаються відповідно до вимог Національного стандарту №1 „Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440.

При цьому, пунктом 21 вказаної Методики передбачено порядок та умови проведення стандартизованої оцінки нерухомого майна, зокрема: у разі, коли орендоване нежитлове приміщення є частиною будівлі (споруди), стандартизована оцінка вартості такого приміщення для цілей цієї Методики проводиться з урахуванням залишкової вартості будівлі (споруди) в цілому та питомої ваги приміщення у площі будівлі (споруди).

Відтак, визначення вартості об'єкта оренди виходячи із залишкової (балансової) вартості об'єкта не є порушенням Методики оцінки об'єктів оренди, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №629 від 10.08.1995 року та не може бути підставою для визнання правочину недійсним в силу статті 207 Господарського кодексу України та статті 215 Цивільного кодексу України.

Колегією суддів також звертається увага на те, що спірний договір оренди від 20.07.2012 року за правовою природою є договором майнового найму (оренди) і може визнаватись недійсним лише на майбутнє.

Згідно пункту 2.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року №11 „Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" передбачено, що частиною 3 статті 207 Господарського кодексу України передбачена і можливість припинення господарського зобов'язання лише на майбутнє. Отже, якщо зі змісту господарського договору випливає, що зобов'язання за цим договором може бути припинено лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе одержане за ним (наприклад, вже здійснене користування за договором майнового найму (оренди), користування електроенергією, спожиті послуги, зберігання, здійснене за відповідним договором, тощо), то господарський суд одночасно з визнанням господарського договору недійсним (за наявності підстав для цього) зазначає в резолютивній частині рішення, що зобов'язання за договором припиняється лише на майбутнє.

При цьому слід враховувати, що зобов'язання припиняються на майбутнє не на підставі відповідної вказівки в рішенні суду, а в силу закону, тому при визнанні недійсним правочину (господарського договору) зобов'язання його сторін припиняються на майбутнє з моменту набрання чинності рішення суду про визнання правочину (договору) недійсним, хоча б у судовому рішенні й не було зазначено про таке припинення.

Враховуючи те, що договір оренди від 20.07.2012 року припинив свою дію у зв'язку із приватизацією об'єкта оренди орендарем (пункт 9.9. договору), а об'єкт оренди було відчужено згідно договору купівлі-продажу приміщення шляхом викупу від 12.03.2013 року, тому місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку, що договір оренди не може бути визнаний недійсним із підстав, визначених прокурором.

Посилання прокурора на порушення встановленого Законом України „Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" порядку приватизації саме шляхом викупу нежитлового приміщення загальною площею 89,7 кв.м., яке розташоване на 1-му поверсі п'ятиповерхового житлового будинку за адресою: м. Кам'янець-Подільський, вул. Саксаганського, 24, судами обох інстанцій до уваги не приймається, зважаючи на наступне.

Згідно частини 4 статті 3 Закону України „Про приватизацію державного майна" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відчуження майна, що є у комунальній власності, регулюється положеннями Закону України „Про приватизацію державного майна", інших законів з питань приватизації і здійснюється органами місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 4 Закону України „Про приватизацію державного майна" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що Державна програма приватизації визначає цілі, пріоритети та умови приватизації, розробляється Фондом державного майна України і затверджується Верховною Радою України законом України один раз на три роки не пізніш як за місяць до затвердження Державного бюджету України на відповідний рік, але до початку наступного бюджетного року та діє до затвердження чергової Державної програми приватизації.

Згідно з частиною 2 статті 327 Цивільного кодексу України управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

За приписами пункту 30 частини 1 статті 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції міської ради належить прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об'єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об'єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Законом України „Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" від 06.03.1992 року № 2171-XII (далі - Закон) встановлено правовий механізм приватизації єдиних майнових комплексів невеликих державних підприємств шляхом їх відчуження на користь одного покупця одним актом купівлі-продажу.

Статтею 2 Закону визначено об'єктами малої приватизації, серед іншого, є: окреме індивідуально визначене майно, в тому числі разом із земельними ділянками державної власності, на яких таке майно розташовано (група А). Приватизація об'єктів малої приватизації здійснюється шляхом: викупу (стаття 3 Закону).

Згідно зі статтею 4 Закону Продавцями об'єктів малої приватизації, що перебувають у державній та комунальній власності, є відповідно: Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва; органи приватизації, створені місцевими Радами. Покупцями об'єктів малої приватизації можуть бути фізичні та юридичні особи, які визнаються покупцями відповідно до Закону України „Про приватизацію державного майна" (стаття 5 Закону).

Відповідно до статті 7 Закону Фонд державного майна України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, місцеві Ради затверджують за поданням органів приватизації переліки об'єктів, які перебувають відповідно у державній власності, власності Автономної Республіки Крим та комунальній власності і підлягають: продажу на аукціоні (в тому числі за методом зниження ціни, без оголошення ціни); продажу за конкурсом; викупу. Включення об'єктів малої приватизації до переліків, зазначених у частині першій цієї статті, здійснюється з ініціативи державного органу приватизації, уповноваженого органу управління чи покупця.

Частиною 1 статті 11 Закону передбачено, що викуп застосовується щодо об'єктів малої приватизації, які не продано на аукціоні, за конкурсом, а також у разі, якщо право покупця на викуп об'єкта передбачено законодавчими актами.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 13.12.2000 року у справі №1-16/2000 щодо офіційного тлумачення окремих положень статті 7 Закону України „Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", положення частини першої, третьої статті 7 Закону України „Про приватизацію невеликих державних підприємств (про малу приватизацію)" щодо ініціативи покупців про включення відповідного майна до переліку об'єктів, що підлягають приватизації, треба розуміти як право покупця пропонувати проведення приватизації конкретного об'єкта малої приватизації у вказаний ним спосіб, зокрема шляхом викупу.

Пропозиція покупця щодо способу приватизації підлягає розгляду у визначений законом строк, але вона не є обов'язковою для органів, які визначають або затверджують переліки об'єктів малої приватизації, за винятком випадків, передбачених статтею 11 Закону України „Про приватизацію невеликих державних підприємств" (про малу приватизацію)" та іншими законами. Положення частини п'ятої статті 7 Закону України „Про приватизацію невеликих державних підприємств" (про малу приватизацію)" слід розуміти так, що органи приватизації зобов'язані розглянути подані покупцями заяви та, у разі відсутності встановлених цим Законом підстав для відмови у приватизації, включити конкретне підприємство до переліку об'єктів, що підлягають приватизації у встановлений спосіб, або прийняти рішення про відмову в приватизації.

Тобто, вищенаведеними положеннями встановлено обставини, згідно яких у орендаря комунального майна виникає переважне право на його викуп у випадку прийняття відповідним органом приватизації рішення щодо відчуження такого майна шляхом його приватизації.

Разом з цим, наведені обставини не виключають права відповідного органу приватизації самостійно встановити будь-який спосіб приватизації (в т.ч. шляхом викупу), зокрема в частині приватизації комунального майна.

Так, приписами статті 140 Конституції України визначено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради.

Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування, зокрема, управляють майном, що є в комунальній власності (статті 142, 143 Конституції України).

Частинами 5, 6 статті 60 Закону України „Про місцеве самоврядування" визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Доцільність, порядок та умови відчуження об'єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою.

З огляду на викладене вбачається, що умови приватизації комунального майна територіальної громади (в т.ч. визначення способу) визначаються відповідним органом місцевого самоврядування.

Колегією суддів в даному випадку приймається до уваги, що нерухоме майно загальною площею 89,7 кв.м., яке розташоване на 1-му поверсі п'ятиповерхового житлового будинку за адресою: Хмельницька область, м. Кам'янець-Подільський, вул. Саксаганського, 24 на момент його приватизації належало до комунальної власності територіальної громади міста Кам'янець-Подільського в особі Кам'янець-Подільської міської ради, а тому особою, наділеною правом визначення доцільності, порядку та умов приватизації такого майна виступала саме Кам'янець-Подільська міська рада.

Про викладене свідчить і частина 1 статті 7 Закону України „Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" за змістом якої Фонд державного майна України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, місцеві Ради затверджують за поданням органів приватизації переліки об'єктів, які перебувають відповідно у державній власності, власності Автономної Республіки Крим та комунальній власності і підлягають: продажу на аукціоні (в тому числі за методом зниження ціни, без оголошення ціни); продажу за конкурсом; викупу.

За змістом пункту 5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2000 року №14-рп/2000 доцільність застосування того чи іншого способу приватизації визначається цим органом самостійно, окрім випадків, визначених законами. Зокрема, викуп застосовується у випадках, передбачених статтею 11 Закону та іншими законами, і є в такому разі обов'язковим для органів приватизації та органів, які затверджують переліки об'єктів малої приватизації.

За таких обставин, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку, що Кам'янець-Подільська міська рада цілком правомірно прийняла рішення №10 від 27.09.2012 року та за наслідками розгляду звернення фізичної особи-підприємця Касап Світлани Тимофіївни від 28.08.2012 року №5/1616-ф/12 вирішила доповнити перелік об'єктів комунальної власності, що пропонуються для приватизації в 2012 році згідно додатку, в тому числі щодо частини нежитлового приміщення площею 89,7 кв.м. по вул. Саксаганського, 24 шляхом викупу.

Судами також враховується, що рішенням Кам'янець-Подільської міської ради №18 від 15.11.2011 року було затверджено Програму приватизації майна комунальної власності територіальної громади міста Кам'янець-Подільський на 2012 рік (додаток №1). Вказане рішення на час здійснення приватизації не оскаржувалось і було чинним.

Згідно розділу 4 Програми приватизації було передбачено, що приватизація об'єктів комунальної власності здійснюється шляхом: викупу; продажу на аукціоні, за конкурсом. Викуп застосовується щодо об'єктів комунальної власності у таких випадках, зокрема, коли орендарем, за згодою орендодавця, здійснено, за рахунок власних коштів, поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об'єкта без завдання йому шкоди, вартістю не менш як 25 відсотків балансової вартості орендованого об'єкта (будівлі, споруди, приміщення).

Отже, враховуючи вищевикладене, Кам'янець-Подільська міська рада, приймаючи рішення про приватизацію шляхом викупу частини нежитлового приміщення площею 89,7 кв.м. по вул. Саксаганського, 24, була наділена правом самостійно на власний розсуд обирати той чи інший спосіб приватизації спірного майна, зокрема, шляхом викупу, визначивши при цьому відсоток поліпшення виходячи із балансової вартості.

Відповідно до частини 1 статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Отже, спірне рішення міської ради №10 від 27.09.2012 року в частині включення нежитлового приміщення, загальною площею 89,7 кв.м., яке розташоване на 1-му поверсі п'ятиповерхового житлового будинку за адресою: Хмельницька область, м. Кам'янець-Подільський, вул. Саксаганського, 24 в перелік об'єктів комунальної власності, що пропонуються для приватизації відповідає вимогам Закону України „Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", а тому не є підставою для визнання його незаконним та таким, що підлягає скасування.

Із матеріалів справи колегією суддів вбачається, що підставою позовної вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 12.03.2013 року загальною площею 89,7 кв.м., яке розташоване на 1-му поверсі 5-ти поверхового житлового будинку за адресою: Хмельницька область, м.Кам'янець-Подільський, вул. Саксаганського, 24, прокурор визначав те, що вартість невід`ємних поліпшень, зроблених орендарем, становить менше 25% ринкової вартості майна, за яким воно було передано в оренду.

Однак, такі твердження прокурора судами не приймаються до уваги із врахуванням того, що договір від 20.07.2012 року оренди нежитлового приміщення загальною площею 89,7 кв.м., яке розташоване на 1-му поверсі 5-ти поверхового житлового будинку за адресою: м. Кам'янець-Подільський, вул. Саксаганського, 24 було укладено на виконання рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 12.07.2012 року №1269 „Про передачу в оренду не житлових приміщень комунальної власності" виходячи із визначення балансової вартості орендованого майна в сумі 64862,00 грн.

Визначення вартості орендованого приміщення виходячи із балансової (залишкової) вартості об'єкта нерухомості сторони передбачили в договорі оренди від 20.07.2012 року (розділ І договору), відповідала Методиці оцінки об'єктів оренди, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №629 від 10.08.1995 року „Про затвердження Методики оцінки об'єктів оренди, Порядку викупу орендарем оборотних матеріальних засобів та Порядку надання в кредит орендареві коштів та цінних паперів" (із змінами, чинними на дату підписання договору) та „Програмі приватизації майна комунальної власності територіальної громади міста Кам'янець-Подільський на 2012 рік", яка була затверджена рішенням Кам'янець-Подільської міської ради від 15.11.2011 року №18.

При цьому, рішенням Кам`янець-Подільської міської ради №1560 від 23.08.2012 року фізичній особі-підприємцю Касап С.Т. було погоджено кошторисну документацію та надано дозвіл на виконання ремонтних робіт в орендованому приміщенні по вул. Саксаганського,24 загальною площею 89,70 кв.м.

Також, 24.01.2013 року рішенням виконкому Кам`янець-Подільської міської ради №61 ФОП Касап С.Т. було затверджено витрати за виконані ремонтно-будівельні роботи як невід`ємні поліпшення в сумі 20 647,00 грн. та вирішено відшкодувати їх орендарю в рахунок орендної плати або при приватизації приміщення.

Вказані ремонтні роботи проводились на підставі договору підряду №1126 від 16.11.2012 року, який підписано між ФОП Касап С.Т. (замовником) та КПП „Совбуд" (підрядником), відповідно до пункту 2.1 якого вартість робіт визначена сторонами в сумі 29 998,79 грн.

Натомість, згідно наявного в матеріалах справи Звіту №182/13 про оцінку майна від 19.02.2013 року (затверджено рішенням виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради від 21.02.2013 року №186), ринкова вартість невід`ємних поліпшень, здійснених орендарем ФОП Касап С.Т., становить 17206,00 грн.

Судами в даному випадку приймається до уваги вартість майна, яка погоджена сторонами в договорі оренди від 20.07.2012 року №73-07/12, і станом на 01.01.2012 року визначена в сумі 64862,00 грн.. Даний висновок кореспондується з нормами пункту 1 частини 1 статті 18-2 Закону України „Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", згідно якого вартість майна визначається за вартістю, за якою воно було передано саме в оренду.

Оскільки вартість проведених орендарем поліпшень не повинна бути меншою 25% від балансової вартості об'єкта нерухомості, тобто не менше 16215,50 грн., як необхідної умови для визначення способу приватизації спірного майна шляхом викупу, то відповідна норма була дотримана сторонами при підписанні договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 12.03.2013 року.

Статтею 215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відтак, вирішуючи спір про визнання правочину недійсним, господарському суду належить встановити наявність саме тих обставин, з якими закон пов'язує недійсність правочинів, зокрема: відповідність змісту правочину вимогам Цивільного кодексу України іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; правоздатність сторін правочину; свободу волевиявлення учасників правочину та відповідність волевиявлення їх внутрішній волі; спрямованість правочину на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 4 ст. 3 Закону України "Про приватизацію державного майна" визначено, що відчуження майна, що є у комунальній власності, регулюється положеннями цього Закону, інших законів з питань приватизації і здійснюється органами місцевого самоврядування.

Відповідно до абз.2 ч.6 ст.29 Закону України "Про приватизацію державного майна" порушення встановленого законодавством порядку приватизації або прав покупців є підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу об'єкта приватизації в порядку, передбаченому законодавством України.

Як передбачено ч. 1 ст. 2 Закону України Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" об'єктом малої приватизації є, зокрема, окреме індивідуально визначене майно, в тому числі разом із земельними ділянками державної власності, на яких таке майно розташовано (група А).

Згідно із ч. 1 ст. 3 Закону України Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" приватизація об'єктів малої приватизації здійснюється шляхом: викупу; продажу на аукціоні (в тому числі за методом зниження ціни, без оголошення ціни); продажу за конкурсом з відкритістю пропонування ціни за принципом аукціону (далі - конкурс).

Частиною 1 статті 11 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" передбачено, що викуп застосовується щодо об'єктів малої приватизації, які не продано на аукціоні, за конкурсом, а також у разі, якщо право покупця на викуп об'єкта передбачено законодавчими актами.

В ході вирішення даної справи судами обох інстанцій встановлено, що усі загальні вимоги, необхідні для дійсності правочину у розумінні статті 203 Цивільного кодексу України сторонами дотримані, а саме: договір купівлі-продажу приміщення шляхом викупу від 12.03.2013 року відповідає вимогам Цивільного кодексу України та іншим актам цивільного законодавства; особи, які уклали договір мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, що підтверджено підписами і печатками сторін; договір вчинено у формі, встановленій законом (нотаріальна форма).

Приймається до уваги також і те, що за цим договором настали реальні правові наслідки, що обумовлені ним, а саме: вартість об'єкта нерухомості повністю сплачена покупцем в сумі 106458,00 грн. згідно платіжного доручення №42765236 від 13.03.2013 року та одержана покупцем у власність згідно акта приймання-передачі від 14.03.2013 року, що підтверджується довідкою із Державного реєстру №25014430 від 31.07.2014 року про реєстрацію права власності на зазначене вище нерухоме майно за Касап С.Т.

З огляду на вищевикладене, місцевий господарський суд вірно встановив, що наведені прокурором обставини не дають підстави для висновку про недійсність договору купівлі-продажу приміщення шляхом викупу від 12.03.2013 року, а належні та допустимі докази на підтвердженні того, що приватизація об'єкта нерухомості була проведена із порушенням вимог чинного законодавства, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та норми чинного законодавства, суди обох інстанцій прийшли до висновку, що прокурором не доведено невідповідності проведеної процедури приватизації спірного майна та укладеного між відповідачами договору купівлі-продажу такого майна положенням законодавства України з наведених у позові підстав.

Інші доводи скаржника не заслуговують на увагу, оскільки їм була надана вичерпна правова оцінка судом першої інстанції на підставі наданих сторонами доказів, які відповідно до статей 33, 34 ГПК України засвідчують певні обставини і на яких ґрунтується висновок суду.

Відповідно до пункту 1 статті 103 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Хмельницької області від 12.01.15 року у справі №924/1561/14 залишити без змін, апеляційну скаргу Прокуратури Хмельницької області - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 924/1561/14 повернути господарському суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Дужич С.П.