КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2015 р. Справа№ 910/622/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Авдеєва П.В.

Майданевича А.Г.

за участю представників сторін

від позивача: Сироїд Н.М. - представник за дов. №4/02 від 05.01.2015 року;

від відповідача: Проценко Т.Т. - представник за дов. №105/03 від 24.04.2015 року,

розглянувши апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва

на рішення Господарського суду м. Києва від 23.02.2015 року

у справі № 910/622/15-г (суддя: Лиськов М.О.)

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Брокбізнесбанк" Курений О.В.

про визнання неправомірними дій та визнання кредиторських вимог 404 618,65 грн.

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Брокбізнесбанк" Курений О.В. (далі - відповідач ) про визнання дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк» Куреного О.В. щодо невключення до реєстру акцептованих вимог кредиторів грошові вимоги управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва в сумі 404618,65 грн. Включити грошові вимоги управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва до реєстру акцептованих вимог кредиторів на суму 404618,65 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в ході перевірки матеріалів реєстраційних справ виявлено оригінали платіжних доручень про сплату збору під час набуття права власності на легкові автомобілі по 41 платнику за період з 01.02.2014 рік по 28.02.2014 рік загальною сумою 404618,65 грн. Разом з тим, під час звірення платіжних доручень з виписками Державної казначейської служби України виявлено, що кошти, сплачені через відділення ПАТ "Брокбізнесбанк" на рахунки Державної казначейської служби України не надійшли.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.02.2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.02.2015 року у справі №910/622/15-г та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва неповно з'ясував обставини справи, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Крім того, скаржник зазначив, що відповідач прямо порушив права позивача не перерахувавши бюджетні кошти на рахунки Державної казначейської служби України.

Ухвалою Київського апеляційного Господарського суду від 19.03.2015 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва було прийнято до провадження.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 23.02.2015 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва - без задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач 17.04.2014 року після перевірки матеріалів реєстраційних справ направив лист до ПАТ "Брокбізнесбанк" про надання пояснень щодо причин не зарахування коштів на рахунки Державної казначейської служби України. Листом від 04.06.2014 року банком повідомлено про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до постанови Правління Національного банку України від 28.02.2014 року №107 "Про віднесення ПАТ "Брокбізнесбанк" до категорії неплатоспроможних".

Позивач відповідно до ст. 77 Закону України "Про банки та банківську діяльність" заявив кредиторські вимоги про заборгованість банку щодо неперерахування коштів по сплаті збору на обов'язкове державне пенсійне страхування під час набуття права власності на легкові автомобілі на суму 404618,65 грн.

Листом від 03.12.2014 року Уповноважена особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Брокбізнесбанк" Курений О.В. повідомив про те, що в даному випадку управління не є платником коштів та відповідно кредитором по справі, тому не має правових підстав включити до реєстру акцептованих вимог кредиторів грошові вимоги управління.

Згідно з ч. 4 ст. 110 Господарського кодексу України особливості ліквідації банків встановлюються Законом "Про банки і банківську діяльність".

Відповідно до ст. 77 Закону "Про банку і банківську діяльність" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО) у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" №4452-УІ від 23.02.2012 року, який набрав чинності 21.09.2012 року (далі - Закон). Даний Закон є спеціальним законом, який має пріоритет перед іншими нормами законодавства під час тимчасової адміністрації та ліквідації банків та в питаннях регулювання правовідносин у сфері гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 1 Закону відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Відповідно до ч. 8 Перехідних Положень зазначеного Закону законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, для правовідносин, що виникають під час тимчасової адміністрації банку або ліквідації банку, яку здійснює уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, пріоритетними є норми Закону про систему гарантування.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 28.02.2014 року №107 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, 28.02.2014 року було прийнято рішення № 9 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство "БРОКБІЗНЕСБАНК".

Тимчасову адміністрацію в АТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" було запроваджено строком на три місяця з 03.03.2014 року по 02.06.2014 рік.

З 11.06.2014 року розпочата ліквідація АТ "БРОКБІЗНЕСБАНК". На підставі постанови Правління Національного банку України від 10.06.2014 року №339 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 11.06.2014 року прийнято рішення № 45 щодо початку ліквідації АТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" було призначено Куреного О.В. на період з 11.06.2014 рік по 10.06.2015 рік.

Тобто, як правильно встановлено судом першої інстанції станом на момент звернення позивача з даним позовом до суду у відповідача було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону, під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;

Згідно з ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня призначення уповноваженої особи Фонду з ліквідації, зокрема:

- строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав (п.п.3);

- припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку, а також не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку (п.п. 4);

- втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається (п.п. 7).

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про свої вимоги до банку.

14.06.2014 року у газетах "Голос України" № 113 та "Урядовий кур'єр № 106, була оприлюднена інформація щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ "Брокбізнесбанк".

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у встановлений Законом строк, звернувся до Уповноваженої особи Фонду з вимогою про включення його до реєстру кредиторів, проте йому було відмовлено у зв'язку з тим, що кредиторами АТ "Брокбізнесбанк" є платники коштів, так як їх кошти з технічних причин не були своєчасно перераховані банком.

Так, "кредитор банку" відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", це - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач, в даному випадку, не порушив прав позивача.

Колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника, що відповідач прямо порушив права позивача не перерахувавши бюджетні кошти на рахунки Державної казначейської служби України.

Тобто, даний позов подано з порушенням ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, що в свою чергу є підставою для відмови в позові повністю.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи та надано їм належну правову оцінку.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що прийняте господарським судом рішення відповідає ст. ст. 43, 85 Господарського процесуального кодексу України, вимогам щодо законності та обґрунтованості, підстав для скасування чи зміни рішення, в тому числі, з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається.

За таких обставин, рішення Господарського суду міста Києва від 23.02.2015 року у справі №910/622/15-г підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва - задоволенню не підлягає.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 -105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.02.2015 року у справі №910/622/15-г - залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/622/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді П.В. Авдеєв

А.Г. Майданевич