ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року Справа № 925/550/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Кадусі Н.В., за участі представників сторін: позивача - Сторчоуса О.В. за довіреністю, відповідача - не з'явились, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом державного підприємства "Смілянське лісове господарство" до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Моцак Анни Михайлівни про стягнення 8700 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - державне підприємство "Смілянське лісове господарство" звернувся в господарський суд з позовом до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Моцак Анни Михайлівни (далі - відповідач) про стягнення 8700 гривень, попередньої оплати, перерахованої на підставі договору поставки обладнання № 11/06 від 11.06.2014 року, та відшкодування понесених судових витрат.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги з підстав і в розмірі, викладених у позовній заяві, підтримав і просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідач письмовий відзив на позов не подав, проти позову не заперечував, явку свого представника в засідання суду не забезпечив, хоч про місце, дату і час судового засідання був повідомлений належним чином за правилами, передбаченими розділом 2.6. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 20 лютого 2013 року № 28.

Ухвала суду про порушення провадження у справі, направлена за адресою державної реєстрації відповідача, повернута поштою з довідкою "За закінченням терміну зберігання". Згідно зі ст. 64 ГПК України, у разі відсутності сторін за адресою державної реєстрації вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Наявні у справі матеріали суд вважає достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, тому, з урахуванням вимог ст.ст. 69, 75, 77 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників відповідача за наявними в ній матеріалами.

Згідно зі ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав.

11.06.2014 року відповідач - суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа Моцак Анна Михайлівна, як постачальник, та позивач - державне підприємство "Смілянське лісове господарство", як покупець, уклали договір поставки обладнання № 11/06 (далі - Договір) (а.с.9), згідно з яким постачальник зобов'язався поставити, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити обладнання, комплектуючі, запасні частини та інше у відповідності із додатком №1 (а.с.10). Крім того, за умовами договору сторони погодили, що:

п.2.1 - кількість та строки поставки обладнання вказуються в додатку №1;

п.2.3 - товарно-транспортні документи (товарна накладна, рахунок-фактура) оформлюються постачальником та надаються покупцю разом з обладнанням;

п.5.2 - покупець зобов'язаний оплатити 100 % вартості партії товару до його передачі (100% передплати);

п. 6.1 - даний договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2014 р.

Із Додатку № 1 до договору вбачається, що покупцю повинна бути поставлена одна міні-атс за ціною 8700 грн. (строк поставки 14 днів), три телефони "Panasonik" за ціною 250 грн. кожний (строк поставки 5 днів), та проведення монтажу обладнання в кількості чотири одиниці на суму 800 грн. (строк 5 днів) - всього на загальну суму 10250 грн.

На виконання умов Договору та на підставі рахунків-фактур № СФ-0000031, № 0000032 від 10.06.2014 року позивач сплатив відповідачу 9450 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 16586 від 11.06.2014 року (а.с.13).

Із пояснень представника позивача в засіданні суду вбачається, що за усною домовленістю між сторонами, оплата коштів 800 грн. за монтаж обладнання планувалась після поставки телефонів та міні-атс.

Відповідач свої зобов'язання за договором виконав частково, здійснив поставку позивачу трьох телефонів "Panasonik - RX-TS2350UA" на суму 750 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000042 від 27.06.2014 року (а.с. 12), товар (міні-атс) на суму 8700 грн. відповідачем не поставлено.

10.10.2014 року позивач направив відповідачу претензію № 3/14 за вих. № 08-895 у якій, у зв'язку із невиконанням договірних зобов'язань, просив здійснити поставку обладнання на суму 8700 грн. у термін 7 днів з моменту одержання вказаної претензії, та попередив відповідача, що у випадку незадоволення претензії або залишення її без відповіді, позивач звернеться до суду з позовом про примусове стягнення попередньої оплати (а.с.16). Відповідач отримала претензію 20.10.2014 року, що підтверджується її підписом на звороті претензії, однак у встановлений строк обладнання не поставила, грошові кошти не повернула.

15.01.2015 року позивач повторно направив відповідачу претензію № 3/14 за вих. № 08-01 на адресу зазначену у договорі та за місцем реєстрації відповідача. Поштові відправлення повернуті поштою з довідками "За закінченням терміну зберігання", вимоги, викладені у претензіях відповідачем не виконані.

Вищеназвані документи долучені до матеріалів справи в якості письмових доказів.

З урахуванням викладеного суд вважає, що спірні зобов'язальні відносини виникли між сторонами на підставі договору поставки обладнання № 11/06 від 11.06.2014 року. Договір є укладеним, виконаний позивачем в частині оплати обладнання та частково виконаний відповідачем в частині поставки обладнання, вимоги позивача ґрунтуються на правах і обов'язках сторін цього договору.

За змістом ст.ст. 173, 174, 193, 202 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст. 11, 509, 525, 526, 599 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), угода (договір) є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, припиняється на підставах, встановлених договором або законом, зокрема належним виконанням.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Загальні положення поставки врегульовані параграфом 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною 2 статті 693 ЦК України передбачено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Позивач (покупець за договором) виконав свої зобов'язання щодо здійснення попередньої оплати за обладнання.

Відповідач (постачальник за договором) отримала попередню оплату в сумі 9450 грн., проте не виконала свій обов'язок поставити позивачу обладнання в повному обсязі у встановлений договором строк. Вартість недопоставленого обладнання становить 8700 грн.

Враховуючи правову природу спірних правовідносин, згідно з ч. 2 ст. 693 ЦК України, позивач, як покупець, має право вимагати повернення суми попередньої оплати, про що ним була направлена відповідна вимога. Відповідач повинен був повернути суму попередньої оплати протягом семи днів з дня отримання вимоги, проте вказаний обов'язок не виконав.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

З урахуванням викладеного, відповідно до умов договору, обставин справи та вимог законодавства суд вважає позов обґрунтованим. доказаним і таким, що підлягає задоволенню повністю.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати - сплачений судовий збір в розмірі 1827 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Моцак Анни Михайлівни, місце проживання: 20700, Черкаська область, м. Сміла, вул. Кармелюка, буд. 80, кв. 144, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків на користь державного підприємства "Смілянське лісове господарство", місцезнаходження: 20724, Черкаська область, с. Будки, вул. Леніна, 1, ідентифікаційний код 00993403 - 8700 грн. попередньої оплати, 1827 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення складено і підписано 13.05.2015 року.

Суддя В.М. Грачов