РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2015 р. Справа № 4/59-Б

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Тимошенко О.М.

судді Огороднік К.М. ,

судді Демидюк О.О.

при секретарі Саган І.О.

за участю представників сторін:

від заявника - не з'явився

від боржника - не з'явився

від апелянта - не з'явився

від кредиторів - не з'явилися

ліквідатор - Терещук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Новоград-Волинської ОДПІ на ухвалу господарського суду Житомирської області від 03.03.15 р. у справі № 4/59-Б

за заявою Управління Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирської області (смт.Баранівка)

до Дочірнє підприємство "Кам'янобрідський фаянс" Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський фаянс"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 03.03.2015 року у справі № 4/59-Б (суддя Гнисюк С.Д.) серед іншого відхилено вимоги Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області до Дочірнього підприємства "Кам'янобрідський фаянс" Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський фаянс" у сумі 34 878, 35 грн.

Мотивуючи прийняту ухвалу в цій частині суд першої інстанції зазначив, що поточні вимоги кредитора - це неоплачені боржником вимоги, які виникли в процедурах банкрутства, за період після порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство і до винесення постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора. Закон не містить умов, які б передбачали виникнення у банкрута нових грошових зобов'язань після відкриття ліквідаційної процедури, окрім випадків прямо передбачених цим Законом. Вимоги Новоград-Волинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області виникли після винесення постанови про визнання боржника банкрутом у зв'язку з чим, останні не мають характеру поточних.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, Новоград-Волинська ОДПІ подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати пункт 5 резолютивної частини ухвали з підстав дійсним обставинам справи і вимогам закону. В обґрунтування скарги зазначає, що за час провадження справи про банкрутство заборгованість боржника перед кредитором збільшилась на 34 878, 35 грн., яка виникла на підставі поданих ліквідатором звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Боржник - ДП "Кам'янобрідський фаянс" ТОВ "Поліський фаянс" відповідно до вимог ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010 є платником єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (ЄСВ). Нараховані суми ЄСВ є такими, що підлягають обов'язковій сплаті, оскільки подані звіти, свідчать про те, що боржник продовжував вести господарську діяльність та нараховувати суми ЄСВ, що підлягають сплаті до Державного бюджету. Крім того, доказів про погашення заборгованості перед Державним бюджетом зі сплати ЄСВ, боржником не надано, заявлені грошові вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В судове засідання представник апелянта не з'явився, проте через канцелярію суду направив клопотання з проханням розглянути справу №4/59-Б без його участі.

Арбітражний керуючий відзиву на апеляційну скаргу не подав. В судовому засіданні усно повідомив, що звіти ним дійсно подавались, однак Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, яка діяла до 19.01.2013 р.) не відносить вказану заборгованість до поточної. Відтак, ухвалу суду першої інстанції вважає прийнятою із дотриманням усіх встановлених норм чинного законодавства та просить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Інші учасники провадження у справі письмових відзивів на апеляційну скаргу не подали, явку представників в судове засідання не забезпечили.

Враховуючи, що явка представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалась та додаткові докази не витребовувались, суд дійшов висновку про можливість розгляду скарги без участі представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу господарського суду Житомирської області від 03.03.2015 року у справі № 4/59-Б залишити без змін виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою господарського суду Житомирської області від 16.06.2011 ДП "Кам'янобрідський фаянс" ТОВ "Поліський фаянс" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, яка здійснюється відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, яка діяла до 19.01.2013 р.).

04.12.2014 року Новоград-Волинська об'єднана державної податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області звернулася до Господарського суду Житомирської області з заявою №7152/10 від 05.08.2014 про визнання кредиторських вимог до Дочірнього підприємства "Кам'янобрідський фаянс" Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліський фаянс" на суму 34 878,35 грн.

Предметом розгляду зазначеної заяви є визнання поточних кредиторських вимог Новоград-Волинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області та включення їх до реєстру вимог кредиторів під час ліквідаційної процедури.

Заборгованість підтверджується звітністю про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за період з листопада 2013 року по травень 2014 року та таблицею нарахування єдиного внеску.

Поточні вимоги нараховані кредитором за період після прийняття судом постанови про визнання боржника банкрутом (після 16.06.2011).

Статтею 1 Закону в редакції від 04.11.2012 визначено поняття кредитора - це юридична або фізична особа, державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника. Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Згідно ч.1 ст. 23 Закону з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема, підприємницька діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу; строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута; вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

У межах повноважень, встановлених Законом, ліквідатор заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника у визначений законом строк вимог поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими (частина 1 статті 25 Закону в редакції від 04.11.2012).

Судом першої інстанції вірно відмічено, що з огляду на наведені положення Закону поточні вимоги кредитора - це неоплачені боржником вимоги, які виникли в процедурах банкрутства, за період після порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство і до винесення постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора.

Відтак, закон не містить умов, які б передбачали виникнення у банкрута нових грошових зобов'язань після відкриття ліквідаційної процедури, окрім випадків прямо передбачених цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що вимоги Новоград-Волинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області виникли після винесення постанови про визнання боржника банкрутом (з листопада 2013 по травень 2014) та нараховані станом на 24.06.2014 у сумі 34 878, 35 грн (розрахунок суми боргу - т. 26 а.с. 217), у зв'язку з чим, вказані вимоги не мають характеру поточних.

З огляду на встановлене, господарський суд Житомирської області дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для визнання та включення грошових вимог Новоград-Волинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області до реєстру вимог кредиторів ДП "Кам'янобрідський фаянс" ТОВ "Поліський фаянс" у сумі 34 878, 35 грн.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Житомирської області від 03.03.2015 року в частині розгляду вимог ОДПІ відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для її скасування немає. Зазначені в апеляційній скарзі інші доводи скаржника не обґрунтовані та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Новоград-Волинської ОДПІ №2965/10 від 13.03.2015 року залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Житомирської області від 03.03.2015 року у справі № 4/59-Б в частині розгляду вимог Новоград-Волинської ОДПІ залишити без змін.

3. Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Огороднік К.М.

Суддя Демидюк О.О.