ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2015 р.Справа № 922/291/13-г

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Хотенець П.В.

судді: Жигалкін І.П. , Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєві О.В.

розглянувши справу

за позовом Прокурора Ленінського району м. Харкова в інтересах держави в особі 1. Державної інспекції сільського господарства в Харківській області, м. Харків, 2. Данилівського дослідного держлісгоспу УкрНДІЛГА, с. Черкаська Лозова
до 1. Харківської міської ради, м. Харків , 2. Управління Держземагентство у місті Харкові Харківської області, м. Харків , 3. Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Зеленоград", м. Харків, 4. Реєстраційної служби Харківського управління юстиції, м. Харків, 5. Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації", м. Харків 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Геодезична фірма "СХМ", м. Харків
про про визнання частково недійсним та скасування рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на землю
за участю представників сторін:

прокурора - Хряк О.В., посвідчення № 028256 від 15.08.2014 року, Бояринов М.В., посвідчення № 006809 від 28.09.2012 року

позивача - 1. не з*явився, 2. Ломака І.А., дов. від 25.02.2014 року

відповідача - 1.Маринушкіна Л.В., дов. № 08-11/4670/2-14 від 24.12.2014 року, 2. не з*явився, 3. Бикова О.Ю., дов. від 21.11.2013 року, 4. не з*явився, 5. не з*явився

третьої особи - не з*явився

ВСТАНОВИВ:

Розглядається позовна вимога про визнання частково недійсним та скасування рішення №13/10 ХLІ сесії V скликання Харківської міської ради від 24 лютого 2010 року і зокрема пункту 7 додатку №1 до вищевказаного рішення; визнання недійсним державного акту серії ЯЛ №177971 на право власності на земельну ділянку площею 1 га. (кадастровий номер :12:060:0026), зареєстрований 02 червня 2010 року за №2, розташовану за адресою: м. Харків, пров. Смарагдовий (ріг вул. Праці) для будівництва та подальшої експлуатації житлової забудови, виданий Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Зеленоград"; зобов'язання Управління Держкомзему у м. Харків скасувати запис про державну реєстрацію державного акту серії ЯЛ №177971 (кадастровий номер :12:060:0026), зареєстрованого 02 червня 2010 рокуза №2; визнання недійсним державного акту серії ЯЛ №138551 на право власності на земельну ділянку площею 0,2000 га. (кадастровий номер :12:060:0033), зареєстрований 23 березня 2011 року за №00029, розташовану за адресою м. Харків, пров. Смарагдовий (ріг вул. Праці) для будівництва та подальшої експлуатації житлової забудови, виданий Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Зеленоград"; зобов'язання Управління Держкомзему у м. Харків скасувати запис про державну реєстрацію державного акту серії ЯЛ №138551 (кадастровий номер :12:060:0033), зареєстрований 23 березня 2011 року за №00029; визнання недійсним державного акту серії ЯЛ №138552 на право власності на земельну ділянку площею 0,2000 га. (кадастровий номер :12:060:0034), зареєстрований 23 березня 2011 року за №00025, розташовану за адресою м. Харків, пров. Смарагдовий (ріг вул. Праці) для будівництва та подальшої експлуатації житлової забудови, виданий Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Зеленоград"; зобов'язання Управління Держкомзему у м. Харків скасувати запис про державну реєстрацію державного акту серії ЯЛ №138552 (кадастровий номер :12:060:0034), зареєстрований 23 березня 2011 року за №00025; визнання недійсним державного акту серії ЯЛ №138553 на право власності на земельну ділянку площею 0,2000 га. (кадастровий номер 631137200:12:060:0035), зареєстрований 23 березня 2011 року за №00026, розташовану за адресою м. Харків, пров. Смарагдовий (ріг вул. Праці) для будівництва та подальшої експлуатації житлової забудови, виданий Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Зеленоград"; зобов'язання Управління Держкомзему у м. Харків скасувати запис про державну реєстрацію державних актів серії ЯЛ №138553 (кадастровий номер 631137200:12:060:0035), зареєстрований 23 березня 2011 року за №00026; визнання недійсним державного акту серії ЯЛ №138554 на право власності на земельну ділянку площею 0,2000 га. (кадастровий номер :12:060:0036), зареєстрований 23 березня 2011 року за №00027, розташовану за адресою м. Харків, пров. Смарагдовий (ріг вул. Праці) для будівництва та подальшої експлуатації житлової забудови, виданий Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Зеленоград"; зобов'язання Управління Держкомзему у м. Харків скасувати запис про державну реєстрацію державного акту серії ЯЛ №138554 (кадастровий номер :12:060:0036), зареєстрований 23 березня 2011 року за №00027; визнання недійсним державного акту серії ЯЛ №13855 на право власності на земельну ділянку площею 0,2000 га. (кадастровий номер :12:060:0037), зареєстрований 23 березня 2011 року за №00028, розташовану за адресою м. Харків, пров. Смарагдовий (ріг вул. Праці) для будівництва та подальшої експлуатації житлової забудови, виданий Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Зеленоград" та зобов'язання Управління Держкомзему у м. Харків скасувати запис про державну реєстрацію державного акту серії ЯЛ №13855 (кадастровий номер :12:060:0037), зареєстрований 23 березня 2011 року за №00028.

Представник першого позивача у судове засідання не з*явився, у наданому клопотанні просить суд першого позивача - Державну інспекцію сільського господарства в Харківській області залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, посилаючись на те, що рішення Харківської міської ради та державні акти на право власності на землю, які оскаржуються не порушують права безпосередньо Державної інспекції сільського господарства в Харківській області, у зв*язку з чим остання не може бути позивачем по справі.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та клопотання першого позивача про залучення Державну інспекцію сільського господарства в Харківській області до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, вважає необґрунтованим, відмовляє у його задоволенні та починає розгляд справи по суті.

Прокурор у судовому засіданні, у наданих письмових поясненнях наполягає на задоволенні позовних вимог та зазначає, що рішенням Харківської міської ради від 24 лютого 2010 року № 13/10 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва об'єктів" порушені вимоги статтей 41, 123 Земельного кодексу України, оскільки вказаним рішенням земельна ділянка, розташована за адресою: м. Харків, пров. Смарагдовий (ріг вул. Праці) надана для будівництва та подальшої експлуатації житлової забудови, що суперечить рішенню виконавчого комітету Харківської міської ради від 03 липня 1972 року № 292, яке до теперішнього часу не скасоване та не змінювалось у встановленому законом порядку, і яким категорія вказаної земельної ділянки визначена як землі лісогосподарського призначення, що також підтверджується постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2013 року у справі № 2а-1490/07/2070.

Представник першого позивача у судове засідання не з*явився.

Представник другого позивача у судовому засіданні та у наданих письмових поясненнях підтримує заявлені позовні вимоги, посилається на обґрунтованість вимог прокурора, оскільки постійним користувачем спірної земельної ділянки є Данилівський дослідний держлісгосп УкрНДІЛГА, тому рішення №13/10 ХLІ сесії V скликання Харківської міської ради від 24 лютого 2010 року і зокрема пункту 7 додатку №1 до вищевказаного рішення були прийняті з порушенням діючого законодавства.

Представник першого відповідача у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечує.

Представник другого відповідача у судове засідання не з*явився, у наданому відзиві на позовну заяву проти заявлених позовних вимог заперечує та зазначає, що вимога про визнання недійсним державного акту серія ЯЛ № 177971 на право власності на земельну ділянку площею 1 га. (кадастровий номер :12:060:0026), зареєстрованого 02 червня 2010 року за № 2, розташовану за адресою: м. Харків, пров. Смарагдовий (ріг вул. Праці), не підлягає задоволенню, оскільки вищезазначену земельну ділянку на підставі розробленої технічної документації було поділено у 2011 року на 5 окремих земельних ділянок площею по 0,2000 га. кожна, у зв'язку з чим Обслуговуючим кооперативом "Житлово-будівельний кооператив "Зеленоград" було отримано 5 нових державних актів на вказані земельні ділянки, а старий акт (№ 2 від 02 червня 2010 року) був скасований. Зазначає, що вимоги про зобов'язання Управління Держкомзему у м. Харків скасувати записи про державну реєстрацію спірних державних актів також задоволенню не підлягають, оскільки, у зв'язку з внесенням змін до статті 126 Земельного кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", з 01 січня 2013 року до компетенції Управління Держкомзему у м. Харків не відносяться повноваження щодо здійснення державної реєстрації речових прав на земельні ділянки. Також зазначає, що постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2013 року у справі № 2а-1490/07/2070, на яку посилається прокурор, стосується іншої земельної ділянки, яка є суміжною із спірною земельною ділянкою, розташованою за адресою: м. Харків, пров. Смарагдовий (ріг вул. Праці), що підтверджується наявним в матеріалах справи актом погодження меж земельної ділянки від 03 вересня 2007 року.

Представник третього відповідача у судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву проти заявлених позовних вимог заперечує, по суті спору просить застосувати позовну давність та зазначає, що Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Зеленоград" створено з метою забезпечення житлом (будівництво житла) членів кооперативу і членів їх сімей, проведено державну реєстрацію статутних документів Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Зеленоград", які не визнані недійсними та не скасовані, а також жодним нормативним актом України не передбачено заборони створення житлово-будівельного кооперативу особами, що не заявили про бажання стати на облік бажаючих вступити до житлово-будівельного кооперативу.

Представник четвертого відповідача у судове засідання не з*явився, у наданому письмовому запереченні у задоволенні вимог звернутих до Реєстраційної служби Харківського управління юстиції просить відмовити, відносно інших позовних вимог просить вирішити справу у відповідності до норм матеріального та процесуального права.

Представник п*ятого відповідача у судове засідання не з*явився, у наданих письмових поясненнях вказує, що Комунальне підприємство "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" на теперішній час не є суб*єктом владних повноважень, з 01 січня 2013 року не має доступу до Реєстру прав власності та просить суд розглядати справу без участі представника Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації".

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів у судове засідання не з*явився, надав письмові пояснення, в яких просить розглядати справу без участі Товариства з обмеженою відповідальністю "Геодезична фірма "СХМ".

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97 - ВР), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Враховуючи те, що норми статті 65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, колегія суддів вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення прокурора та повноважного представників другого позивача, першого та третього відповідачів, колегією суддів встановлено наступне.

Відповідно до статті 41 Земельного кодексу України, житлово-будівельним (житловим) та гаражно-будівельним кооперативам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування земельні ділянки для житлового і гаражного будівництва передаються безоплатно у власність або надаються в оренду у розмірі, який встановлюється відповідно до затвердженої містобудівної документації.

Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Зеленоград" діє на підставі Статуту, прийнятого відповідно до Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, державну реєстрацію юридичної особи було проведено 23 лютого 2010 року, номер запису 0046103.

Згідно статті 137 ЖК УРСР житлово-будівельні кооперативи організуються при виконавчих комітетах місцевих Рад народних депутатів, при підприємствах, установах і організаціях.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 12 вересня 1991 року N1545-XII "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР" до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

Згідно статті 6 Закону України "Про кооперацію" від 10 липня 2003 року № 1087-IV кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об'єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо. Кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків, печатку із своїм найменуванням.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про кооперацію" від 10 липня 2003 року № 1087-IV кооператив створюється його засновниками на добровільних засадах. Засновниками кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, а також юридичні особи України та іноземних держав, які беруть участь у діяльності кооперативів через своїх представників.

Згідно частини 1 статті 8 Закону України "Про кооперацію" від 10 липня 2003 року № 1087-IV статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Частиною 2 статті 8 Закону України "Про кооперацію" від 10 липня 2003 року № 1087-IV визначено склад відомостей, які повинен містити Статут кооперативу.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про кооперацію" від 10 липня 2003 року № 1087-IV членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Членом кооперативу може бути фізична особа, яка досягла 16-річного віку і виявила бажання брати участь у його діяльності.

Щодо доводів прокурора про наявність у діючому законодавстві обмежень щодо створення ЖБК, зокрема щодо наявності потреби у поліпшенні житлових умов у осіб, які його створюють (засновників) або членів ЖБК, необхідно зазначити, що оскільки Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Зеленоград" створено після набуття чинності Законом України "Про кооперацію" від 10 липня 2003 року, суду не надано доказів, що Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Зеленоград" створено при виконавчих комітетах місцевих Рад народних депутатів, при підприємствах, установах і організаціях, а встановлені вказаним законом обмеження стосуються виключно віку осіб, які можуть бути членами ЖБК (16 років). Обмежень щодо кількісного складу засновників ЖБК Законом України "Про кооперацію" не встановлено. При цьому за змістом статтей 6, 7, 10 Закону України "Про кооперацію" від 10 липня 2003 року право на створення ЖБК не повязано із наявністью потреби у поліпшенні житлових умов засновників/членів ЖБК і не встановлено обмежень стосовно права на створення ЖБК наявністю потреби у поліпшенні житлових умов у його засновників/членів.

Докази щодо скасування державної реєстрації Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Зеленоград" в матеріалах справи відсутні.

Докази того, що Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Зеленоград" створено при виконавчих комітетах місцевих Рад народних депутатів, при підприємствах, установах і організаціях, в матеріалах справи відсутні.

Згідно статті 10 Закону України "Про кооперацію" від 10 липня 2003 року № 1087-IV для досягнення мети своєї діяльності кооператив набуває та використовує майно, фінансові та інші ресурси. Кооператив є власником будівель, споруд, грошових та майнових внесків його членів, виготовленої продукції, доходів, одержаних від її реалізації та провадження іншої передбаченої статутом діяльності, а також іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законом. Володіння, користування та розпорядження майном кооперативу здійснюють органи управління кооперативу відповідно до їх компетенції, визначеної статутом кооперативу.

Відповідно до пункту 2.6. статуту Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Зеленоград" кооператив може набувати прав на землю згідно діючого законодавства. Земля може бути передана кооперативу на умовах оренди, або безоплатно у власність. Кооператив також може набути право власності на землю за цивільно- правовими угодами.

Згідно пункту 3.1. Статуту кооператив організується з метою забезпечення житлом (будівництво житла) членів кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва багатоквартирного жилого будинку (будинків), бо одноквартирних чи багатоквартирних жилих будинків садибного типу, або багатоквартирного жилого бдинку (будинків) з надвірними будівлями (господарськими будівлями та спорудами) за власні кошти кооперативу, а або із залученням банківських кредитів, чи позик, а також для наступної експлуатації та управління цим будинком (будинками).

Таким чином твердженням прокурора про те, що Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Зеленоград" не мав права на отримання безоплатно спірної земельної ділянки, є безпідставним, оскільки на момент прийняття рішення ХLІ сесії V скликання Харківської міської ради від 24 лютого 2010 року № 13/10 Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Зеленоград" було зареєстровано у встановленому законом порядку, здійснював діяльність з метою, передбаченою його статутом.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, яке знаходиться під особливою охороною держави.

Згідно статті 1 Земельного кодексу України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності, право власності на землю - це право володіти, користуватися, розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного кодексу України.

Приписами частини 2 статті 144 Конституції України встановлено, що рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської Ради депутатів трудящих від 03 липня 1972 року № 292 затверджено межі лісових земель на території Ленінського району м. Харкова загальною площею 1166 га., які перебували в постійному користуванні Жовтневого Держлісгоспу.

Відповідно до Наказу Держкомлісгоспу України від 25 травня 2002 року № 55 "Про вдосконалення управління лісовим господарством в Харківській області", землі лісогосподарського призначення Дергачівського лісництва, у тому числі на території Ленінського району м. Харкова, площею 10848,6 га. передані в постійне користування Данилівському дослідному держлісгоспу УкрНДІЛГА.

Прокурор, обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що стаття 20 Земельного кодексу України не передбачено віднесення земель до тієї чи іншої категорії лише на підставі рішення суду без розроблення, погодження та затвердження проекту відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється. Проте, всупереч вимогам статті 20 Земельного кодексу України, категорія спірної земельної ділянки по пров. Смарагдовому (ріг вул. Праці), яку було визначено рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 03 липня 1972 року № 292, як землі лісогосподарського призначення, була незаконно змінена на землі житлової та громадської забудови на підставі постанови Харківського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2007 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ППТК "Техкомплект-ПЛЮС" до Харківського міського управління земельних ресурсів, яка скасована Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2013 року у справі № 2а-1490/07/2070.

В матеріалах справи міститься рішення Харківської міської ради від 03 жовтня 2007 року № 186/07 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва об'єктів", ПП "Будспілка "Успіх" надано в оренду земельну ділянку загальною площею 1,0000 га. для будівництва малоповерхової житлової забудови по пров. Смарагдовому (ріг вул. Праці) до 01 вересня 2014 року.

23 січня 2008 року, на підставі вказаного рішення ради від 03 жовтня 2007 року, між Харківською міською радою та ПП "Будспілка "Успіх" укладено договір оренди землі, який зареєстровано 03 березня 2008 року за № 16.

24 лютого 2010 року Харківською міською радою прийнято рішення № 13/10 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування", пунктом 7 додатку № 1 до якого: передано Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Зеленоград" функції замовника на будівництво житлової забудови по пров. Смарагдовому (ріг вул. Праці) в м. Харкові; припинено ПП "Будспілка "Успіх" право користування земельною ділянкою загальною площею 1,0000 га по пров. Смарагдовому (ріг вул. Праці), за його добровільною відмовою; надано Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Зеленоград" у власність земельну ділянку, за рахунок земель житлової та громадської забудови, загальною площею 1,0000 га, в межах договору оренди землі від 03 березня 2008 року № 16, для будівництва та подальшої експлуатації житлової забудови по пров. Смарагдовому (ріг вул. Праці) в м. Харкові, яке необхідно виконати до 31 грудня 2012 року; визначено, що договір оренди землі від 03 березня 2008 року № 16 втрачає чинність з моменту державної реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку за Обслуговуючим кооперативом "Житлово-будівельний кооператив "Зеленоград"; надано Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Зеленоград"згоду на розроблення та погодження в тримісячний термін містобудівного обґрунтування на розміщення об'єкту; попереджено Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Зеленоград", що містобудівне обґрунтування буде затверджено окремим рішенням міської ради у встановленому порядку.

На підставі цього ж рішення Обслуговуючим кооперативом "Житлово-будівельний кооператив "Зеленоград" було отримано державний акт серії ЯЛ № 177971 на право власності на вищевказану земельну ділянку площею 1 га. (кадастровий номер :12:060:0026), що зареєстрований 02 червня 2010 року за № 2, для будівництва та подальшої експлуатації житлової забудови по пров. Смарагдовому (ріг вул. Праці) у Ленінському районі м. Харкова.

Державний акт серії ЯЛ № 177971 на право власності на вищевказану земельну ділянку площею 1 га. (кадастровий номер :12:060:0026), що зареєстрований 02 червня 2010 року за № 2, втратив чинність 23 березня 2011 року згідно Закону України "Про порядок поділу та об'єднання земельних ділянок" від 05 березня 2009 року №1066-VІ на підставі заяви від 23 березня 2011 року вх. № 219/04-11, а вищезазначену земельну ділянку на підставі розробленої технічної документації було поділено на 5 окремих земельних ділянок площею по 0,2000 га кожна, у зв'язку з чим Обслуговуючим кооперативом "Житлово-будівельний кооператив "Зеленоград" було отримано 5 нових державних актів на вказані земельні ділянки, а саме: державний акт серії ЯЛ № 138551 (кадастровий номер :12:060:0033), зареєстрований 23 березня 2011 року за № 00029; державний акт серії ЯЛ № 138552 (кадастровий номер :12:060:0034), зареєстрований 23 березня 2011 року за № 00025; державний акт серії ЯЛ № 138553 (кадастровий номер :12:060:0035), зареєстрований 23 березня 2011 року за № 00026; державний акт серії ЯЛ № 138554 (кадастровий номер :12:060:0036), зареєстрований 23 березня 2011 року за № 00027; державний акт серії ЯЛ № 138555 (кадастровий номер :12:060:0037), зареєстрований 23 березня 2011 року за № 00028.

Предметом спору у даній справі є вимога прокурора, зокрема, про визнання частково недійсним та скасування рішення ХLІ сесії V скликання Харківської міської ради № 13/10 від 24 лютого 2010 року "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" в частині пункту 7 додатку № 1 до вказаного рішення,

Рішення № 186/07 15 сесії 5 скликання Харківської міської ради від 03 жовтня 2007 року "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва об'єктів", яким ПП "Будспілка "УСПІХ" надано в оренду земельну ділянку загальною площею 1,0000 га. для будівництва малоповерхової житлової забудови по пров. Смарагдовому (ріг вул. Праці) до 01 вересня 2014 року, та договір оренди землі від 03 березня 2008 року № 16 прокурором не оскаржується.

Частиною 2 статті 19 Конституції України органи передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 121 Конституції України та Закону України "Про прокуратуру", здійснює нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів місцевими Радами та їх виконавчими органами.

Статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що виключною компетенцією міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування наділені повноваженнями розпоряджатися землями, які перебувають відповідно у державній та комунальній власності. Таке розпорядження вони здійснюють шляхом продажу земель, безоплатної передачі у приватну власність громадянам, надання їх в оренду чи передачі їх у постійне користування (статті 118, 122, 123 Земельного кодексу України). Реалізовуючи зазначені повноваження, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування мають право змінювати цільове призначення земельних ділянок, які відчужуються або передаються в оренду чи постійне користування.

Згідно приписів частини 1 статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Частиною 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.Відповідно до статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування доводяться до відома населення.

Відповідно до статті 21 Закону України "Про інформацію", інформація державних органів та органів місцевого самоврядування - це офіційна документована інформація, яка створюється в процесі поточної діяльності законодавчої, виконавчої та судової влади, органів місцевого та регіонального самоврядування. Основними джерелами інформації органів місцевого і регіонального самоврядування є акти органів місцевого та регіонального самоврядування.

Інформація органів місцевого самоврядування доводиться до відома заінтересованих осіб шляхом опублікування її в офіційних друкованих виданнях, опублікування її в інших засобах масової інформації або публічного оголошення через аудіо та аудіовізуальні засоби масової інформації.

Згідно вимог статті 21 Закону України "Про інформацію", рішення Харківської міської ради та її органів розміщуються на офіційному сайті Харківської міської ради (www.kharkov.ua), публікуються в газеті "Харьковские известия", Бюлетенях міської ради.

Відповідно до статті 3 Регламенту Харківської міської ради, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 31 травня 2006 року № 17/06 (зі змінами від 25 квітня 2007 року № 113), що кореспондується зі статтею 3 Регламенту Харківської міської ради від 22 грудня 2010 року № 17/10 (зі змінами від 22 лютого 2012 року № 609/12) сесії міської ради, засідання постійних комісій, тимчасових контрольних комісій, робочих груп проводяться гласно, крім випадків передбачених чинним законодавством.

У ході відкритого засідання міської ради в залі засідань мають право бути присутніми, крім депутатів, міського голови, секретаря міської ради, посадові особи органів виконавчої влади, посадові особи виконавчих органів міської ради, акредитовані журналісти, що здійснюють телевізійну та фотозйомку, члени делегацій, що знаходяться в міській раді з офіційним візитом, громадяни, а також особи, запрошені до участі в засіданні сесії міської ради в порядку, визначеному статтею 7 цього Регламенту.

Відкритість засідань міської ради забезпечується шляхом доступу на них представників засобів масової інформації, у яких кожен громадянин України має можливість ознайомитися з питаннями, що розглядаються міською радою, та з прийнятими нею рішеннями.

Гласність засідань міської ради забезпечується шляхом її трансляції по телебаченню і радіо, обов'язкової публікації рішень міської ради, в тому числі прийнятих на закритих засіданнях (при закритому розгляді окремих питань порядку денного), в офіційному друкованому виданні Харківської міської ради газеті "Харьковские известия" або в іншому друкованому засобі масової інформації, визначеному відповідним рішенням міської ради, та розміщення на офіційному сайті Харківської міської ради в мережі Інтернет.

За таких умов, колегією суддів встановлено, що оскаржуване рішення Харківської міської ради було опубліковано та є таким, що доведено до відома зацікавлених осіб.

Те ж стосується і рішення Харківської міської ради від 03 жовтня 2007 року № 186/07 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва об'єктів", яким земельну ділянку надано в оренду ПП "Будспілка "Успіх".

Крім того, в матеріалах справи міститься Акт погодження меж земельної ділянки від 03 вересня 2007 року, Висновок № 707 від 03 липня 2007 року на проект будівництва замовника ПП "Будспілка "Успіх", Висновок № 330/07 (вих. № 2385), від липня 2007 року Харківського міського Управління земельних ресурсів щодо погодження місця розташування ПП "Будспілка "Успіх" малоповерхової житлової забудови на земельній ділянці орієнтовно площею 0,9900 га. за рахунок земель лісогосподарського призначення по пров. Смарагдовому (ріг вул. Праці) у Ленінському районі м. Харкова.

Частиною 6 статті 123 Земельного кодексу України (в редакції 2005 року) передбачено, що проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки.

Отже, Данилівському дослідному державному лісгоспу УкрНДІЛГА Державного комітету лісового господарства України було відомо про їх нібито порушені права ще з 2007 року, що підтверджується в тому числі наявним договором оренди землі між Харківською міською радою та ПП "Будспілка "Успіх" від 03 березня 2008 року № 16 по пров. Смарагдовому, (ріг вул. Праці) у м. Харкові для будівництва та подальшої експлуатації житлової забудови за рахунок земель житлової та громадської забудови.

В обгрунтування позовних вимог прокурор посилається на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2013 року у справі № 2а-1490/07/2070. Колегія суддів зазначає, що постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2013 року у справі № 2а-1490/07/2070, стосується іншої земельної ділянки, яка є суміжною із спірною земельною ділянкою, розташованою за адресою: м. Харків, пров. Смарагдовий (ріг вул. Праці), що підтверджується наявним в матеріалах справи актом погодження меж земельної ділянки від 03 вересня 2007 року.

В матеріалах справи міститься постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2013 року у справі № 2а-1489/07/2070, якою задоволено апеляційну скаргу Данилівського дослідного держлісгоспу УкрНДІЛГА, а провадження у справі за позовом ПП "Будспілка "Успіх" припинено. В мотивувальній частині постанови вказано про відсутність доказів належності спірної земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення.

Статтею 55 Земельного кодексу України передбачено, що до земель лісогосподарського значення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

Частиною 2 статті 55 Земельного кодексу України зазначено, що до земель лісогосподарського призначення не належать землі, зайняті: зеленими насадженнями у межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів; окремими деревами і групами дерев, чагарниками на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках.

Згідно частини 2 статті 5 Лісового кодексу України віднесення земельних ділянок до складу земель лісогосподарського призначення здійснюється відповідно до земельного законодавства.

У 2002 році набрав чинності новий Земельний кодекс України, відповідно до якого, а саме згідно з вимогами статті 125, 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, і також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, які оформлюються відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Статтею 17 Лісового кодексу України встановлено, що ліси надаються в постійне користування на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища. Право постійного користування лісами посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Відповідно до статті 57 Земельного кодексу України земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства.

Таким чином, враховуючи приписи статті 17 Лісового кодексу України, статтей 56, 57, 125, 126 Земельного кодексу України право користування земельною ділянкою лісогосподарського призначення може бути підтверджено відповідними рішеннями органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання у постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним або комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створені спеціальні підрозділи для ведення лісового господарства та державною реєстрацією цих прав, оформленого у відповідності до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Однак, прокурором та Данилівським дослідним держлісгоспом УкрНДІЛГА не надано суду належних доказів, які б підтверджували, що оспорювана земельна ділянка відноситься до земель лісогосподарського призначення та що органом виконавчої влади або органу місцевого самоврядування приймалось рішення про надання Жовтневому держлісгоспу об'єднання "Харківліс" або Данилівському дослідному держлісгоспу УкрНДІЛГА оспорюваної земельної ділянки.

Пункт 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України встановлює, що до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Частиною 1 статті 47 Лісового кодексу України передбачено, що лісовпорядкування є обов'язковим на всій території України та ведеться державними лісовпорядними організаціями за єдиною системою в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового господарства.

Відповідно до Інструкції з проведення лісовпорядкування в єдиному державному лісовому фонді СРСР, яка чинна згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Лісового кодексу України, проект організації та розвитку лісового господарства є основним нормативно-технічним документом лісовпорядкування.

До планово-картографічних матеріалів відносяться лісовпорядні планшети, виготовлення та розмноження яких регламентується Інструкцією про порядок виготовлення та розмноження лісових карт, Держлісгоспом СРСР 11 грудня 1986 року, згідно з вимогами якої складені оригінали планшетів, які мають межі з іншими користувачами, завіряються в органах землекористування того району, де проводяться лісовпорядні роботи.

Згідно пункту 3.6.2.2 Інструкції з лісовпорядкування - лісовпорядна організація зобов'язана отримати в районних (обласних) органах землеустрою викопіювання меж, встановлених землеустроєм по землекористувачам, суміжним з територією впорядкованого об'єкту. Відповідно до вказаної Інструкції межі земельних ділянок лісового фонду, що підлягають лісовпорядкуванню, визначаються на основі планів внутрішньогосподарського землевпорядкування і наносяться на їхні копії, які засвідчуються землевпорядною службою району.

Пункт 2.3.3 Інструкції визначає, що до лісовпорядної документації відносяться також документи, які засвідчують перевірку і узгодження з органами землеустрою за наявними матеріалами і в натурі меж підприємства, розв'язання всіх спірних питань із суміжними землекористувачами; перелік урядових рішень про передачу і прийомку земель, здійснених після попереднього землеустрою; оригінали документів на землі, передані в довгострокове користування.

Стаття 48 Лісового кодексу України встановлює вимоги до змісту та форми матеріалів лісовпорядкування.

За частиною 4 статті 48 Лісового кодексу України матеріали лісовпорядкування затверджуються в установленому порядку органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань лісового господарства за погодженням відповідно з органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища.

Проте, у матеріалах справи відсутні належними чином оформлені планово- картографічні матеріали лісовпорядкування, які підтверджували б доводи заявлених позовних вимог щодо приналежності спірної земельної ділянки до земель лісового фонду та право позивача на її постійне користування.

При цьому, в матеріалах справи міститься ксерокопія викопіювання з проекту організації і розвитку лісового господарства Данилівського дослідного Держлісгоспу від 2007 року, на якій спірна земельна ділянка визначена як землі Ленінського району м. Харкова.

Як вбачається з листа начальника Управління Держземагенства у місті Харкові Харківської області прокурору Ленінського району м. Харкова від 01 липня 2013 року № 2043/08, станом на 29 грудня 2012 року в Управлінні Держземагенства у місті Харкові Харківської області обліковується інформація про те, що змінились власники 2-х із 5-ти земельних ділянок, на які видані оспорювані державні акти на право власності на земельні ділянки від 23 березня 2011 року для будівництва та подальшої експлуатації житлової забудови по пров. Смарагдовому (ріг вул. Праці) у Ленінському районі м. Харкова, а саме: гр. Дейнека О.Я., згідно договору купівлі-продажу від 20 грудня 2011 року № 3694, є власником земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Харків, пров. Смарагдовий (ріг вул. Праці), площею 0,2000 га. (державний акт серія ЯЛ № 138552, кадастровий номер :12:060:0034, зареєстрований 23 березня 2011 року за №00025); гр. Піюков І.М., згідно договору купівлі-продажу від 23 квітня 2011 року № 923, є власником земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Харків, пров. Смарагдовий (ріг вул. Праці), площею 0,2000 га. (державний акт серії ЯЛ № 138553 (кадастровий номер :12:060:0035), зареєстрований 23 березня 2011 року за № 00026).

Отже, вимога прокурора про визнання недійсними зазначених державних актів взагалі не відноситься до третього відповідача - Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Зеленоград".

Крім того, вимоги щодо зобов'язання Управління Держкомзему у м. Харків скасувати записи про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельні ділянки не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 "Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру", яка набрала чинності з 01 січня 2013 року, повноваження щодо здійснення державної реєстрації земельної ділянки належать Державному кадастровому реєстраторові, тобто до другого відповідача вимоги про скасування записів про державну реєстрацію державних актів серій ЯЛ №177971 від 02 червня 2010 року №2, ЯЛ №138551 від 23 березня 2011 року №00029, ЯЛ №138552 від 23 березня 2011 року №00025, ЯЛ №138553 від 23 березня 2011 року №00026, № ЯЛ № 138554 від 23 березня 2011 року №00027, ЯЛ №138555 від 23 березня 2011 року №00028 пред*явлені прокурором безпідставно.

Відповідно до статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

При цьому, належністю доказів є спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

У відповідності до вимог статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги з зазначенням доказів. До обставин, на яких позивач обґрунтовує свої вимоги, відносять обставини, які становлять предмет доказування у справі. Предмет доказування це сукупність обставин, які необхідно встановити для правильного вирішення справи. До предмету доказування включаються факти матеріально-правового характеру, що є підставою вимог позивача та заперечень відповідача.

Відповідно до вимог статті 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищенаведене та те, що матеріали справи свідчать про відсутність та недоведеність порушення прав позивача та інтересів держави Харківською міською радою та Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Зеленоград", позовні вимоги прокурора є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, тому колегія суддів вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити повністю.

Скасовуючи попередньо прийняті у справі судові рішення та направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, судом касаційної інстанції неодноразово зверталась увага судів на ті факти, що встановивши обставини стосовно наявності рішення виконавчого комітету Харківської міської Ради депутатів трудящих від 03 липня 1972 року № 292 та Наказу Держкомлісгоспу України від 25 травня 2002 року № 55, судами першої та апеляційної інстанції залишені поза увагою доводи прокурора та позивача щодо приналежності спірної земельної ділянки до земель саме лісового фонду, а також не з'ясовано питання стосовно того кому належить право користування вказаною земельною ділянкою, питання щодо дотримання процедури відчуження цієї земельної ділянки, та наявності відповідного погодження щодо переведення земель лісового призначення до іншої категорії земель, відповідно до норм земельного законодавства. Суд касаційної інстанції також вказав на необхідність перевірити факти, що оскаржуване рішення від 24 лютого 2010 року не містить жодних посилань на рішення від 03 жовтня 2007 року № 186/07, а визначення категорії спірної земельної ділянки як земель житлової та громадської забудови міститься тільки у пункті 7 додатку 1 до рішення ради без зазначення підстав такого визначення категорії земельної ділянки;

Судом касаційної інстанції також було звернуто увагу судів на необхідність надання належної оцінки доводам прокурора стосовно того, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 05 липня 2013 року визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держземагентства у Харківській області щодо невжиття заходів до скасування висновків Державної землевпорядної експертизи № 2702 від 25 вересня 2007 року (замовник Товариство з обмеженою відповідальністю ППТК "Техкомплект плюс") та № 2703 від 26 вересня 2007 року (замовник ПП "Будспілка "Успіх") та зобов'язано Головне управління Держземагентства скасувати вказані висновки держземлевпорядної експертизи № 2702 від 25 вересня 2007 року та № 2703 від 26 вересня 2007 року, із встановленням, зокрема, обставин щодо набрання чинності постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2013 року у справі №2а-1490/07/2070, якою скасовано постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2007 року, покладену в основу висновків №2702 від 25 вересня 2007 року (замовник Товариство з обмеженою відповідальністю ППТК "Техкомплект плюс") та №2703 від 26 вересня 2007 року (замовник ПП "Будспілка "Успіх") з визначенням категорії земель - житлової та громадської забудови.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що належних та допустимих доказів приналежності земельної ділянки до земель дісового фонду прокурором та позивачем не надано.

В матеріалах справи міститься договір оренди землі, укладений між Харківською міською радою та ПП "Будспілка "Успіх", який зареєстровано 03 березня 2008 року за № 16. За змістом цього договору, цільове призначення спірної земельної ділянки визначене як "землі житлової та громадської забудови".

Доказів наявності іншого цільового призначення земельної ділянки станом на час винесення рішення №13/10 ХLІ сесії V скликання Харківської міської ради від 24 лютого 2010 року, суду не надано.

Рішення Харківської міської ради від 03 жовтня 2007 року № 186/07 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва об'єктів" прокурором та позивачем не оскаржується. Встановлення в судовому порядку недійсності цього рішення виходить за межі позовних вимог.

Стосовно посилань прокурора на Постанову Верховного суду України від 17 червня 2014 року у справі № 21-195а14, колегія суддів, враховуючи приписи Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" (пункт 2 статті 111-28) зазначає, що остання не підлягає застосуванню в частині правової позицій до спірних правовідносин, оскільки за своїм змістом суперечить, у відповідних частинах, змісту норми Законів України "Про кооперацію", "Про державну реєстрацію юридичних осіб і фізичних осіб підприємців", "Про місцеве самоврядування", окремим нормам Земельного кодексу України (статті 41) та змісту статтей 80, 81, 83, 87, 88, 89, 91, 92 та 100 Цивільного кодексу України, оскільки третій відповідач - Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Зеленоград" є юридичною особою приватного права.

За таких обставин відсутні підстави для застосування наслідків порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель визначених статтею 21 цього Кодексу, оскільки факт такого порушення належним чином не доведений.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат колегія суддів керується статтею 49 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав державне мито покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати у даній справі на відповідачів не покладаються.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 14, 124, 129, 144 Конституції України, статтями 1, 41, 55, 56, 57, 116, 118, 122, 123, 125, 126 Земельного кодексу, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 28.04.2015 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя П.В. Хотенець І.П. Жигалкін Л.В. Шарко