ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року Справа № 910/21795/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Овечкіна В.Е.,
суддівЧернова Є.В.,
Цвігун В.Л.,
за участю представників:
позивача -Рева Л.М.,
відповідача третіх осіб прокуратури-Мусієнко А.В., -Гриценюк А.С., Щербина М.В., -Савицька О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу приватного малого підприємства "Аптека КіАВО"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 02.03.2015
у справі№910/21795/14
за позовомприватного малого підприємства "Аптека КіАВО"
до (треті особи за участюКлінічної лікарні №15 Подільського району м.Києва - Київська міська рада; Департамент охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (КМДА); Департамент комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) прокуратури Подільського району м.Києва
про внесення змін до договору оренди та визнання додаткової угоди укладеною
В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду м.Києва від 15.12.2014 (суддя Смирнова Ю.М.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2015 (судді: Зеленін В.О., Ткаченко Б.О., Шевченко Е.О.), в позові відмовлено з тих мотивів, що позивач помилково ототожнює рішення органу місцевого самоврядування із рішенням постійних комісій такого органу, оскільки постійні комісії можуть вносити рекомендації та пропозиції на розгляд міськради, а не приймати рішення замість останньої. В даному випадку договір може бути продовжено лише за наявності відповідного рішення Київської міської ради, яке нею не приймалося, тому правові підстави щодо внесення змін до договору оренди, строк дії якого закінчився 31.03.2012р., та підстави для продовження користування комунальним майном на правах оренди згідно спірного договору у позивача відсутні.

Приватне мале підприємство "Аптека КіАВО" (далі - ПМП "Аптека КіАВО") в поданій касаційній скарзі просить рішення та постанову скасувати, прийняти нове рішення про внесення змін до договору оренди від 05.03.2008 шляхом визначення строку його дії до 31.03.2017р., посилаючись на порушення та неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, а саме ст.ст.20,187,188 ГК України, ст.ст.17,26,47,60,73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та ст.33,34 ГПК України.

Крім того, позивачем 16.04.2015р. подано клопотання про зупинення касаційного провадження у справі до вирішення Окружним адміністративним судом м.Києва пов'язаної з нею адміністративної справи №826/20407/14, предметом розгляду в якій є часткове визнання протиправним та скасування пп.2 п.1.2.11 рішення постійної комісії з питань власності Київської міської ради від 15.01.2014, оформленого протоколом №167, яким було скасовано п.1.3.2 рішення вказаної постійної комісії від 08.11.2001 (протокол №100). Враховуючи приписи ч.1 ст.79 ГПК України, касаційна інстанція відмовляє у задоволенні цього клопотання позивача з мотивів відсутності обставин, що унеможливлюють касаційний перегляд даної господарської справи, оскільки, по-перше, відхиляючи аналогічне клопотання заявника, суд апеляційної інстанції правильно зазначив, що за змістом п.п.5.4,9.3 договору оренди від 05.03.2008, підставою для продовження його дії є саме рішення Київської міської ради, яке не слід ототожнювати з рішенням постійної комісії Київської міської ради. По-друге, в разі задоволення адміністративного позову по справі №826/20407/14 та набрання відповідним судовим рішенням законної сили, заінтересована сторона не позбавлена права ініціювати перегляд за нововиявленими обставинами рішень господарського суду в даній справі.

Колегія суддів, перевіривши фактичні обставини справи на предмет правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення присутніх у засіданні представників сторін, прокуратури та третіх осіб, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувані рішення та постанова - залишенню без змін з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 05.03.2008р. між ПМП "Аптека "КіАВО" (орендарем) та Клінічною лікарнею №15 у Подільському районі м.Києва (орендодавцем) було укладено договір про передачу в оренду майна комунальної власності територіальної громади м.Києва (надалі - договір), за умовами якого орендодавець на підставі рішення Київради від 21.12.2006 №526/583-1 передав, а орендар прийняв в оренду нерухоме майно (приміщення) за адресою: м. Київ, вул. Г. Сковороди, 2, корп. 3, площею 18кв.м. для розміщення аптеки, які реалізують готові ліки.

Сторони в п.п.5.4,9.1 договору погодили, що орендар після закінчення строку дії цього договору має переважне право, за інших рівних умов, на продовження дії договору за умови належного виконання своїх обов'язків за цим договором. Дозвіл на продовження строку оренди надає Київська міська рада. Цей договір вступає в силу з моменту його підписання і діє з 5 березня 2008 року до 4 березня 2009 року.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації №1189 від 15.10.2009 було надано дозвіл ПМП "Аптека КіАВО" на укладення договору про передачу в оренду нерухомого майна Клінічної лікарні №15 Подільського району м.Києва терміном на 2 роки, проте, нового договору оренди між сторонами укладено не було та орендар продовжував користуватися орендованим майном.

Листом №392 від 05.05.2010 орендодавцем було попереджено орендаря про те, що у зв'язку з не підписанням ним типового договору про передачу в оренду нерухомого майна Клінічної лікарні № 15 Подільського району м. Києва за адресою: м.Київ, вул.Г.Сковороди, 2, орендодавець змушений буде звернувся з клопотанням про припинення орендних відносин з орендарем.

В свою чергу, орендар письмовою відповіддю №25 від 20.05.2010, вказував орендодавцю на те, що переданий йому договір не відповідає за змістом типовому договору, який затверджений рішенням Київської міської ради №34/91 від 28.09.2006.

Листом №945 від 21.12.2010 орендодавець повідомив орендаря про необхідність звільнення займаного ним приміщення Клінічної лікарні №15 Подільського району м. Києва за адресою: м. Київ, вул.Г.Сковороди, 2.

Відповідно до листа УДППЗ "Укрпошта" №33-5-К-294 від 15.04.2011 рекомендований лист орендодавця від 22.12.2010 не було отримано орендарем та було повернуто Клінічній лікарні №15 Подільського району м.Києва 25.01.2011р.

На підставі рішення Київської міської ради "Про деякі питання оренди майна територіальної громади міста Києва" від 14.07.2011 №402/5789, яке набрало чинності з дня його прийняття, продовжено до 31.03.2012р. договори оренди майна територіальної громади міста Києва та майна, що перебувало у власності територіальних громад районів у місті Києві, терміни дії яких закінчились, за умов фактичного користування майном на дату набрання чинності цим рішенням, відсутності у користувача (орендаря) заборгованості за фактичне користування майном та належного виконання інших умов договору оренди.

Також на підставі рішення постійної комісії Київради з питань власності, оформленого витягом з протоколу №100 від 08.11.2011, погоджено питання щодо продовження ПМП "Аптека КіАВО" строку дії договору оренди нежитлового приміщення, площею 18кв.м. на вул. Іллінський, 3/7 (Сковороди, 2), доручено Головному управлінню комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київради (КМДА) провести роботу щодо передачі прав орендодавця по договору оренди та подати на погодження постійній комісії Київської міської ради з питань власності додаткову угоду до договору оренди, складену спільно з орендарем щодо продовження терміну дії договору оренди, за результатами розгляду додаткової угоди постійною комісією, Головному управлінню комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київради (КМДА) видати розпорядчий документ.

27.08.2014р. приватним малим підприємством "Аптека КіАВО" на адресу орендодавця за договором оренди - Клінічної лікарні № 15 Подільського району м. Києва було подано пропозицію, в який викладено прохання невідкладно укласти, підписати та скріпити печаткою три примірники додаткової угоди до договору про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду від 05.03.2008.

Згідно відповіді Клінічної лікарні №15 Подільського району м. Києва на пропозицію Приватного малого підприємства "Аптека КіАВО", оформленої листом №751 від 03.09.2014, орендаря було повідомлено про те, що у Клінічної лікарні №15 Подільського району м.Києва немає правових підстав для укладання будь-яких додаткових угод до спірного договору з огляду на наявність невирішеного судового спору.

Дана відповідь була надіслана на адресу орендаря (директора ПМП "Аптека КіАВО"), яка вказана у вищеназваному договорі, що підтверджується фіскальним чеком та описом вкладення у цінний лист підприємства поштового зв'язку від 03.09.2014.

Таким чином, пропозиція позивача про продовження строку дії договору та укладення додаткової угоди відповідачем була відхилена.

В ст.26 Закону України ""Про оренду державного та комунального майна" визначено, що договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ст.188 ГК України встановлено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Згідно з ч.1 ст.763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до п.31 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції місцевих рад відноситься зокрема прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення;

Частиною 5 ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Відповідно до умов п.9.3 договору оренди від 05.03.2008, зареєстрованого в книзі записів договорів оренди майна Головного управління охорони здоров'я та медичного забезпечення 08.09.2008р. за №3348/8, після закінчення строку дії цього договору його дія може бути продовжена на підставі рішення Київради.

Як вбачається з матеріалів справи, дію договору було продовжено рішенням Київради від 14.07.2011 №402/5789 на строк лише до 31.03.2012р.

В свою чергу, місцевий господарський суд обґрунтовано послався на те, що постійні комісії можуть вносити рекомендації та пропозиції на розгляд міськради, а не приймати рішення замість останньої, що вбачається з аналізу положень ст.47 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", якою визначено, що постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету. Постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями. Рекомендації постійних комісій підлягають обов'язковому розгляду органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами, яким вони адресовані. Про результати розгляду і вжиті заходи повинно бути повідомлено комісіям у встановлений ними строк.

Отже, після 31.03.2012р. рішення про продовження строку дії договору не приймалось, тому відсутні правові підстави як для внесення змін до договору оренди, строк дії якого закінчився, так і для продовження користування позивача комунальним майном згідно спірного договору оренди.

Колегія погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.13 та ст.629 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судами та не заперечується скаржником, умовами п.п.5.4,9.3 договору оренди від 05.03.2008 сторони погодили, що підставою для набуття орендарем права на продовження дії договору є відповідне рішення Київської міської ради.

Зважаючи на те, що після закінчення строку дії договору (31.03.2012р.), продовженого рішенням Київради від 14.07.2011 №402/5789, інше рішення Київради про подальше продовження його дії не приймалося, суди дійшли правильного висновку про припинення цього договору станом на момент пред'явлення позову (09.10.2014р.) та відсутність підстав для внесення змін до нього.

При цьому, згідно зі ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Водночас, з матеріалів справи не вбачається, судами не встановлено та позивачем не доведено визнання недійсними п.п.5.4,9.3 договору оренди від 05.03.2008, якими вичерпно передбачено порядок та підстави реалізації добросовісним орендарем переважного права на продовження договору оренди на новий термін.

З врахуванням приписів ст.ст.26,47,60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", касаційна інстанція не приймає до уваги викладені у касаційній скарзі доводи заявника як такі, що ґрунтуються виключно на помилковому ототожненні рішення Київської міської ради, яке приймається сесійно в пленарному режимі, з рішеннями постійної комісії з питань власності Київської міської ради, які стосуються лише вивчення, попереднього розгляду та підготовки питань, які належать до відання ради.

Крім того, з метою захисту своїх прав заявник не позбавлений можливості звернутися до адміністративного суду з позовом про спонукання Київради розглянути питання про згоду чи відмову в продовженні договору оренди.

Слід також зазначити, що відповідно до ч.1 ст.777 ЦК України наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов'язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк. Умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється.

Отже, виходячи зі змісту ч.1 ст.777 ЦК України поняття переважного права орендаря означає надання йому переваги орендодавцем у разі наявності пропозицій інших господарюючих суб'єктів, що містять умови, рівні з умовами особи, яка наділена переважним правом. При цьому набуття переважного права на укладення договору на новий термін не є беззаперечним в разі виконання орендарем належним чином своїх обов'язків та, не в останню чергу, залежить також від досягнення сторонами домовленості щодо умов договору.

Водночас, з матеріалів справи не вбачається, судами не встановлено та позивачем не доведено досягнення домовленості щодо умов договору в частині строку його дії як підстави для набуття орендарем переважного права на укладення договору на новий (5-річний) термін, в зв'язку з чим, таке право слід вважати припиненим.

Разом з тим, колегія враховує, що згідно з п.5 прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо спрощення умов ведення бізнесу в Україні", що набрав чинності з 30.12.2009р., термін договорів оренди державного та комунального майна для суб'єктів малого підприємництва, укладених до набрання чинності цим Законом, вважати продовженим до п'яти років з дня укладення, якщо орендар не пропонує менший термін.

Як роз'яснено в абзаці 2 п.4.4 постанови Пленуму ВГСУ від 29.05.2013 №12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна", обов'язковість виконання зазначеного законодавчого припису не ставиться у залежність від намірів орендодавця використовувати майно для власних потреб або від будь-яких інших обставин, за винятком пропонування орендарем меншого, ніж п'ять років, строку продовження договорів оренди державного та комунального майна.

Отже, з огляду на імперативні приписи п.5 прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо спрощення умов ведення бізнесу в Україні" та факт укладення до 30.12.2009р. договору оренди від 05.03.2008, цей договір припинився не 31.03.2012р., а 05.03.2013р. у зв'язку із закінченням 5-річного строку дії, передбаченого законом.

Однак, зважаючи на встановлені судами обставини відсутності прийняття рішення Київради про продовження договору оренди на новий термін і після 05.03.2013р., касаційна інстанція вважає, що само по собі помилкове незастосування судами п.5 прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо спрощення умов ведення бізнесу в Україні" не призвело до прийняття судами неправильних по суті рішень, а тому не може бути достатньою підставою для їх скасування.

Зважаючи на вищенаведене, колегія не вбачає підстав для задоволення скарги.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1115,1117-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання приватного малого підприємства "Аптека КіАВО" від 16.04.2015 про зупинення касаційного провадження у справі №910/21795/14 до вирішення Окружним адміністративним судом м.Києва адміністративної справи №826/20407/14 відхилити.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2015 у справі №910/21795/14 залишити без змін, а касаційну скаргу приватного малого підприємства "Аптека КіАВО" - без задоволення.

Головуючий, суддя В.Овечкін

Судді: Є.Чернов

В.Цвігун