ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2015 р.Справа № 922/928/15

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Бринцева О.В.

судді: Прохоров С.А., Інте Т.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши справу

за позовом Публічне акціонерне товариство "БАНК ФОРУМ", м. Київ;
до Спільне україно-російсько-англійське товариство з обмеженою відповідальністю "СЛАВСАНТ", с. Райфайлівка
про стягнення 7.675.787,59 грн.
за участю представників:

позивача - Чаговець В.С., довіреність № 10/12-03 від 22.01.2015 р.;

відповідача - Галкін М.Г., довіреність від 01.01.2015 р.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" 10.02.2015 року звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Спільного українсько-російсько-англійського товариства "СЛАВСАНТ" про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1-0021/13/22-KL від 08.11.2013 року в сумі 7.675.787,59 грн.

В обгрунтування позову вказує на порушення відповідачем зобов"язань за кредитним договором від 08.11.2013 року № 1-0021/13/22-KL, а саме щодо повного та своєчасного повернення кредитних коштів; в якості правових підстав позову вказує на норми ст. ст. 16, 525, 526, 530, 549, 551, 610, 611, 612, 629, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 193, 230 ГК України.

Представник позивача позов підтримує повністю та наполягає на його задоволенні з підстав вказаних у позовній заяві, заперечує проти обставин наведених відповідачем у відзиві, вказуючи на те, що станом на 14.03.2014 р. (введення тимчасової адміністрації) у позивача були відсутні правові підстави для звернення стягнення на заставлені депозитні кошти за договором застави, а тому поєднання в одній особі боржника та кредитора не відбулося, що відноситься і до неможливості зарахування зустрічних вимог згідно ч. 1 ст. 601 ЦК України. Крім того, позивач зазначає, що рішенням господарського суду м. Києва по справі № 910/7568/14 від 18.06.2014 р. було відмовлено в позові відповідача до позивача про визнання правовідношення припиненими, і вказує на те, що норми ч. 2 ст. 601 ЦК України передбачають лише можливість зарахування зустрічних вимог, а не обов"язкове зарахування (заперечення б/н від 22.04.2015 р.).

Відповідач у відзиві на позовну заяву (від 21.04.2015 р. вх. № 16127, а.с. 185-187) зазначає, що вимоги позивача є необгрунтованими та безпідставними, оскільки позивач набув право на депозитний вклад відповідача (договір банківського вкладу (депозиту) "строковий" від 07.11.2013р. №1-2200/259777/1/6) і це призвело до поєднання боржника і кредитора в одній особі, що, за змістом ст. 606 ЦК України, свідчить про припинення зобов"язань за кредитним договором від 08.11.2013 року №1-0021/13/22-KL. Також відповідач зазначає, що звертався до позивача з заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог та припинення зобов"язань, передбачених кредитними договорами, у тому числі кредитним договором від 08.11.2013 року № 1-0021/13/22-KL, що теж свідчить, у відповідності до ч. 2 ст. 601 ЦК України, про припинення зобов"язань відповідача перед позивачем (зокрема відповідач вказує, що станом на момент направлення заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог та припинення зобов"язань від 06.03.2014 р. № 242/02-24 на поточних та вкладних рахунках відповідача знаходилися грошові кошти у розмірі 27.845.400,50 грн., а загальна заборгованість перед позивачем складала 25.108.737,13 грн.).

Представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі, у якому просить суд зупинити розгляд справи №922/928/15 до розгляду касаційної скарги Кабінету Міністрів України у Вищому адміністративному суду України по справі № 826/18327/14 за позовом ТОВ «ТАР Альянс» до Кабінету Міністрів України про визнання нечинним розпорядження КМУ № 1079-р. від 05.11.2014 р. "Про зупинення дії розпорядження КМ України від 30.10.2014 р. № 1053", а також клопотанням про зупинення провадження у даній справі до набрання сили постановою окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 826/18330/14 за позовом Адвокатського об"єднання "Головань і партнери" до Кабінету Міністрів України за участю третьої особи ТОВ "Укрспецмаш" про визнання нечинним того ж розпорядження КМУ, при цьому вказує на те, що розпорядженням КМУ від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до вказаного переліку включено с.Рафайлівка Антрацитівського району, і що пов'язано із тим, що згідно ст. 2 ЗУ України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», під час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014р. юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція.

Розглянувши вказані клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, суд відмовляє у його задоволенні, з огляду на наступне.

Ст. 79 ГПК України передбачає, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

В даному випадку підстав для застосування цієї норми немає, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що вирішення вказаної у клопотанні справи унеможливлює розгляд даної справи № 922/928/15.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази і таким чином з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, суд установив наступне.

08 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством «БАНК ФОРУМ» (Банк) та Спільним українсько-російсько-англійським товариством з обмеженою відповідальністю «СЛАВСАНТ» (Позичальник) укладено кредитний договір №1-0021/13/22-КL (а.с. 12-24).

Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, Банк, на умовах, визначених Кредитним договором, відкриває відновлювальну кредитну лінію, в рамках якої надає Позичальнику кредитні кошти (надалі - Кредит) окремими частинами (надалі - Вибірки), на засадах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, в межах визначеної Кредитним договором (п.1.2.) граничної суми коштів (надалі - Кредитний Ліміт), а Позичальник зобов'язується вчасно погашати Банку заборгованість за Кредитом, а також сплачувати на користь Банка проценти та комісії в розмірі, в строки (терміни) та на умовах, визначених Кредитним договором.

Умовами пункту 1.2. Кредитного договору визначено, що протягом всього періоду дії Кредити зго договору максимальна заборгованість Позичальника не може перевищувати Кредитний Ліміт в сумі 30 000 000 (тридцяти мільйонів) гривень 00 копійок.

Згідно п. 1.2.1 Кредитного договору сторони визначили, що в будь-який момент дг Кредитного договору загальна сума виданих та непогашених Вибірок за цим Кредитним договором, а також виданих та непогашених Вибірок за Кредитним договором №1-0002/13/22-КLR від 30.08.2013р. та за Кредитним договором №1-0003/13/22-КLR від 30.08.2013р., що укладені між Позичальником та Банком, не може перевищувати 42 000 000,00грн.

За змістом п. 1.4 Кредитного договору, кінцевий термін, до настання якого (включно) здійснюється надання Кредиту та має бути повністю погашена заборгованість за Кредитом, встановлюється 29.08.2014р.

Порядок надання Кредиту визначено п. 2.3.1 Кредитного договору, у відповідності до якого Кредит надається шляхом перерахування Банком коштів з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, відкритий у Банку, в сумі, що буде зазначена в Заявці на отримання Вибірки.

Відповідно до п. 2.4. Кредитного договору, днем (моментом) надання Вибірки вважається день перерахування Банком коштів з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, в сумі відповідної Вибірки.

Положеннями пункту 3.1. Кредитного договору визначено, що за користування Кредитом Позичальник сплачує Банку проценти, що нараховуються на суму фактичної заборгованою Позичальника за Кредитом за фактичний строк існування заборгованості за Кредитом з періодичністю, визначеною в п. 3.3. Кредитного договору. При розрахунку процентів враховується день надання Кредиту та не враховується день повного погашення заборгованості за Кредитом, використовується річна процентна ставка в розмірі, зазначеному в п. 3.2. Кредитного договору, та приймається рік. що складається з фактичної кількості календарних днів у відповідному році - 365 або 366 днів.

Згідно з п. 3.2 Кредитного договору, в період з дати укладення Кредитного договору по 08 грудня 2013 року за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти за процентною ставкою 17% річних.

Починаючи з 09 грудня 2013 року за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти за процентною ставкою 19% річних (додатковий договір від 09.12.2013 р. № 1, а.с. 26).

Додатковим договором №1 від 09.12.2013р. до Кредитного договору сторони виклали п.3.2 в новій редакції, а саме: встановили, що до 08 січня 2014 року за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти за процентною ставкою 17% річних, а починаючи з 09 січня 2014 року за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти за процентною ставкою 19% річних.

Додатковим договором №2 від 27.12.2013р. до Кредитного договору (а.с. 27), сторони виклали п.3.2 в новій редакції, а саме: встановили, що починаючи з 27 грудня 2013 року за користування Кредитом позичальник сплачує проценти за процентною ставкою 17% річних, а у випадку, якщо протягом дії цього Договору загальна сума коштів, розміщених позичальником на вкладних (депозитних) рахунках в Банку складе менше, ніж еквівалент 42 000 000,00грн, розмір процентної ставки за користування Кредитом збільшується до 19% річних та про факт збільшення розміру процентної ставки, а також дату, з якої остання вважається збільшеною, Банк письмово повідомляє Позичальника.

Додатковим договором №3 від 22.01.2014р. до Кредитного договору (а.с. 28), сторони виключили п.п.1.5.4 та п.п.1.5.7 з Кредитного договору та виклали п. 1.2 та п.п.3.1.2 в новій редакції, а саме: встановили, що починаючи з 22 січня 2014 року максимальна заборгованість Позичальника не може перевищувати Кредитний ліміт в сумі 15 000 000,00грн.; уточнили умови у випадку настання яких розмір фіксованої процентної ставки збільшується до 19% річних (сума коштів, розміщених позичальником на вкладних (депозитних) рахунках в Банку складе менше, ніж еквівалент 27 000 000,00грн.).

Додатковим договором №4 від 06.02.2014р. до Кредитного договору (а.с. 29), сторони виключили п.п. 1.5.2 з Кредитного договору та виклали п.п.1.2.1. в новій редакції, а саме: уточнили межи загальної суму Вибірок за Кредитним договором з урахуванням інших кредитних договорів укладених між сторонами (не може перевищувати 27 000 000.00грн).

Додатковим договором №5 від 21.02.2014р. до Кредитного договору (а.с. 30), сторони домовились про здійснення разової вибірки коштів по Кредитному договору в сумі 6 000 000.00грн. шляхом переказу Банком коштів з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника або поточний рахунок контрагента Позичальника, в сумі та реквізитами, що будуть зазначенні в Заявці на отримання Вибірки.

На виконання вимог чинного законодавства України та викладених умов Кредитного договору Позивач надавав Відповідачу кредитні кошти згідно з його заявками, що підтверджується відповідними меморіальними ордерами (копії заявок та меморіальних ордерів, банківські виписки а.с. 31-39, 40-43, 44-124).

Погашення заборгованості, як це передбачено п.2.3.4 Кредитного договору, здійснюється за кожною наданою Вибіркою в дату, зазначену в акцептовані Банком заявці, в межах 365 календарних днів, але в будь-якому випадку погашення має відбутися не пізніше кінцевого терміну кредиту як він визначений згідно п. 1.4 Кредитного договору.

Пунктом 4.3. Кредитного договору передбачено, що погашення вимог Банку за Кредитним договором, незалежно від призначення платежу, визначеного Позичальником у відповідному розрахунковому документі, здійснюється в наступній черговості: прострочені проценти, прострочені комісії, прострочена заборгованість за Кредитом, строкові проценти, строкові комісії, строкова заборгованість за Кредитом, неустойка (штраф, пеня).

Згідно п.2.7 Кредитного договору, у разі непогашення заборгованості за відповідною Вибіркою, фактична сума заборгованості за такою Вибіркою вважається простроченою та переноситься на відповідний рахунок обліку простроченої кредитної заборгованості.

Відповідно до п. 8.2 ст. 8 Кредитного договору, за несвоєчасне погашення заборгованості за Кредитом, несвоєчасну сплату процентів та/або комісій за Кредитним договором Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діятиме протягом відповідного порушення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня сплачується окремо від процентів, комісій та штрафу, що підлягають сплаті відповідно до цього Договору.

Як стверджує позивач у позовній заяві, Позичальник не виконав свої зобов'язання за Кредитним: договором, а саме не сплачував проценти за користування кредиту з березня 2014 року та не здійснював погашення заборгованості по Кредитному договору до 29 серпня 2014р., внаслідок чого станом на 14 січня 2015 р. у останнього перед позивачем утворилася заборгованість у розмірі 7.675.787,59 грн., яка складається з простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів у розмірі 6.000.000,00 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 1.003.068,51 грн. та суми пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за простроченим кредитом та процентами в розмірі 672.719,08 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог та заперечень проти них, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 530 ЦК України передбачено строк (термін) виконання зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

На підставі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до п.3, ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому ст.ст. 32, 33 ГПК України порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в сумі 7.675.787,59 грн. обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд критично оцінює твердження відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог за кредитним договором від 08.11.2013 року № 1-0021/13/22-KL із вимогами про відповідача до позивача про повернення депозитного вкладу на підставі договору банківського вкладу (депозиту) "строковий" від 07.11.2013р. №1-2200/259777/1/6.

Згідно ч. 1 ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Проте з матеріалів справи вбачається, що твердження відповідача про зарахування є юридично неспроможними, адже строк виконання за відповідними вимогами на момент подачі заяви про зарахування ще не настав.

Так заява про зарахування, як стверджує відповідач, подана позивачеві 06.03.2014р. Між тим обов"язок по сплаті процентів за кредитним договором від 08.11.2013 року № 1-0021/13/22-KL виник лише 31.03.2014р. Зустрічний же обов"язок же по поверненню депозиту виник лише 14.10.2014р. -- після закінчення строку депозиту визначеного п.1 договору банківського вкладу (депозиту) "строковий" від 07.11.2013р. №1-2200/259777/1/6. Дострокове повернення депозиту можливе лише на підставі відповідної заяви (п.7 депозитного договору). Проте, відповідач доказів подання такої заяви не надав.

Крім того, суд враховує, що в силу ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень) однією з необхідних умов визнання обґрунтованими тверджень відповідача про наявність у нього зустрічних вимог до позивача є доведення не тільки факту укладення депозитного договору, а й факту його виконання, а саме розміщення коштів на депозитному рахунку та їх наявності на ньому на момент подачі заяви про зарахування. Проте цей тягар доведення відповідачем не витриманий. Доказів зарахування коштів на депозитний рахунок , відкритий на підставі договору банківського вкладу (депозиту) "строковий" від 07.11.2013р. №1-2200/259777/1/6, як то платіжних доручень, квитанцій, прибуткових касових ордерів тощо, відповідачем не надано. Не надано також ні довідок, ні банківських виписок про рух коштів на рахунку, ні інших доказів, які б підтверджували наявність цих коштів на рахунку станом на 06.03.2014р.

Суд також враховує, що відповідачем не надано оригіналу примірнику заяви від 06.03.2014р. №242/02-24 про зарахування зустрічних однорідних вимог та припинення зобов"язань з відміткою позивача про її одержання. Між тим позивач заперечує одержання ним такої заяви. Стверджує, що у нього у книзі вхідної кореспонденції за 06.03.2014р. під №678 значиться зовсім інший документ. Світлокопія цієї заяви надана позивачем не відповідає вимогам ст.36 ГПК України. Згідно її приписів письмові докази подаються до суду в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. В разі подання копії документу вона повинна бути засвідчена відповідно до вимог чинного законодавства України (Закону України "Про нотаріат", Закону України "Про адвокатуру" або ін. Відповідно до п. 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів „Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки підприємства, установи, організації іншої юридичної особи. Подана відповідачем світлокопія (т.І а.с. 208, 209) крім відтиску штампу "згідно з оригіналом" іншої інформації не містить. Не зазначено ні назви посади, ні особистого підпису особи, яка засвідчує копію, ні її ініціалів та прізвища, ні дати засвідчення копії. Такі обставини унеможливлюють визнання її допустими доказом у справі.

В підсумку наведене спростовує твердження відповідача про зарахування зустрічних вимог та припинення його зобов"язань за кредитним договором від 08.11.2013 року № 1-0021/13/22-KL, та відповідно, до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Судові витрати у даній справі, які складаються з 73.080,00 грн. судового збору, у відповідності до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Враховуючи те, що позивач, на підставі п.22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", звільнений від сплати судового збору, - підлягають стягненню на користь Державного бюджету України.

Керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 560, 567, 610, 629, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193,200 ГК України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Спільного українсько-російсько-англійського товариства з обмеженою відповідальністю «СЛАВСАНТ» (94682, Луганська обл., Антрацитівський район, с. Рафайлівка, вул. Шевченко, 8; ідентифікаційний код 14338180) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (02100, м. Київ, бульвар Верховної Ради, 7; ідентифікаційний код 21574573) заборгованість кредитним договором №1-0021/13/22-КГ від 08.11.2013 року в розмірі 7 675 787 (сім мільйонів шістсот сімдесят п'ять тисяч сімсот вісімдесят сім) гривень 59 копійок.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Спільного українсько-російсько-англійського товариства з обмеженою відповідальністю «СЛАВСАНТ» (94682, Луганська обл., Антрацитівський район, с. Рафайлівка, вул. Шевченко, 8; ідентифікаційний код 14338180) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби України у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна, 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківський області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) - 73.080,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15.05.2015 р.

Головуючий суддя О.В. Бринцев

Суддя С.А. Прохоров

Суддя Т.В. Інте

/Справа № 922/928/15/