ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2015 р. Справа № 911/356/15

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера», м.Миколаїв

до Приватного акціонерного товариства «Березанський завод залізобетонних виробів», м.Березань

про стягнення 245763,61 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: Нестеренко О.А.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» (далі - позивач) до Приватного акціонерного товариства «Березанський завод залізобетонних виробів» (далі - відповідач) про стягнення 245763,61 грн.

Провадження у справі №911/356/15 порушено відповідно до ухвали суду від 03.02.2015 року та призначено справу до розгляду на 17.02.2015 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 17.02.2015 року не з'явився та 16.02.2015 року надіслав до суду телеграмму про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладався на 03.03.2015 року.

Представник відповідача у судовому засіданні 03.03.2015 року заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладався на 02.04.2015 року.

Представник відповідача у судовому засіданні 02.04.2015 року подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Крім того, представник відповідача подав клопотання про продовження процесуального строку розгляду справи №911/356/15 у відповідності до ч. 3 ст. 69 ГПК України, яке було задоволено судом та продовжено строк розглду справи до 17.04.2015 року. Розгляд справи відкладався до 16.04.2015 року.

В судовому засіданні 16.04.2015 року поивач пзовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання 16.04.2015 року не з'явився.

На підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази та пояснення, судом встановлено наступне.

04.02.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» (далі - ТОВ «МСП Ніка-Тера») та Приватним акціонерним товариством «Березанський завод залізобетонних виробів» (далі - ПАТ «БЗЗВ») було укладено Договір поставки № 3 (далі - Договір).

Згідно зі Специфікацією № 2 від 05.06.2014 року, яка є невід'ємною частиною цього Договору (далі - Специфікація № 2) ПАТ «БЗЗВ» мало поставити ТОВ «МСП Ніка-Тера» ланки квадратних труб ЗТП 20-20-2 (далі - Продукція) на загальну суму 223680,00 грн.

На виконання Специфікації № 2 ТОВ «МСП Ніка-Тера» платіжним дорученням № 47227 від 17.06.2014 року згідно з рахунком-фактурою № 140 від 05.06.2014 року було перераховано відповідачу 223680,00 грн.

Згідно з видатковою накладною № БЗ-0000599 від 02.07.2014 року відповідачем поставлено на територію ТОВ «МСП Ніка-Тера» Продукцію на загальну суму 55920,00 грн., яка не була прийнята представниками позивача у зв'язку з ненаданням технічного паспорту на продукцію та виникненням сумнівів щодо якості переданої продукції.

Відповідно до п. 5.2. Договору приймання Товару за кількістю та якістю у всіх випадках, не врегульованих договором, здійснюється у відповідності до вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарі народного вжитку за кількістю, затвердженої постановою Державного арбітражу при Раді Міністрів СРСР № П-6 від 15.06.1965 року, та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарі народного вжитку за якістю, затвердженої постановою Державного арбітражу при Раді Міністрів СРСР № П-7 від 25.04.1966 року, з наступними змінами та доповненнями та іншими нормативними актами України, які будуть прийняті з даного питання.

В процесі приймання Продукції на підставі підпункту б) пункту 2 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарі народного вжитку за якістю, затвердженої постановою Державного арбітражу при Раді Міністрів СРСР № П-7 від 25.04.1966 року зобов'язано було забезпечити чітке та правильне оформлення документів, що посвідчують якість та комплектність продукції, що поставляється (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення про якість), відвантажувальних та розрахункових документів, відповідність зазначених в них даних про якість та комплектність продукції фактичній якості та комплектності.

Процедура сертифікації зазначеної продукції не є обов'язковою (відсутня у Переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні, затвердженого Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики 01.02.2005 N 28), відтак її якість має підтверджуватися паспортом на продукцію наданим ПАТ «БЗЗВ», який всупереч вищезазначеним нормам станом на дату поставки (02.07.2014 року) був відсутній. Крім того, при візуальному огляді у спеціалістів ТОВ «МСП Ніка-Тера» виникли сумніви щодо якості поставленої Продукції.

Представники ТОВ «МСП Ніка-Тера» звертались до ПАТ «БЗЗВ» щодо надання паспорту на продукцію, але позитивної відповіді не отримали (паспорт на продукцію за № 44 складено лише 16.10.2014 року після чого надіслано ТОВ «МСП Ніка-Тера»).

Згідно з п. 6.2.4. Договору продавець зобов'язаний за свій рахунок усунути недоліки Товару, виявлені протягом гарантійного терміну, який згідно з п. 5.5. Договору становить 12 місяців.

Враховуючи небажання ПАТ «БЗЗВ» надавати документацію, що підтверджує якість продукції або вирішувати питання усунення дефектів чи заміни продукції ТОВ «МСП Ніка-Тера» листом № 1451/НК-08 від 18.08.2014 року, отриманим ПАТ «БЗЗВ» 23.08.2014 року, просило останнього повернути перераховані кошти.

У листі-відповіді № 78 від 01.09.2014 року ПАТ «БЗЗВ» зазначає, що виготовлена продукція повністю відповідає ДСТУ та вважає, що ТОВ «МСП Ніка-Тера» безпідставно відмовилось від Договору.

Відповідно до пункту 6.2.5. Договору передбачено, що якщо при прийомці товару Покупець та Продавець не дійдуть згоди відносно якості товару, то для визначення якості (проведення розслідування товару сторони запрошують експерта ТПП України. Висновок експерта є обов'язковим для виконання обома сторонами. Витрати на оплату вартості експертизи покладаються на обидві сторони в рівних частках, а після встановлення якості сторона, позиція якої не підтвердилась експертизою, відшкодовує іншій стороні відповідну частину витрат.

На виконання вищевказаної умови Договору ТОВ «МСП Ніка-Тера» замовлено експертизу в Регіональній Торгово-промисловій палаті Миколаївської області.

Крім того, враховуючи, що на базі Регіональної Торгово-промислової палати Миколаївської області відсутня будівельна лабораторія із відповідним обладнанням, з метою встановлення всіх необхідних показників якості залізобетонної Продукції, ТОВ «МСП Ніка-Тера» була залучена акредитована лабораторія ТОВ «Будівельна лабораторія» (атестат акредитації НААУ № 2Н336 від 16.01.2012 року).

В результаті проведення випробувань були виявлені наступні дефекти: сліди недостатньо ущільненого бетону і тріщин в бетоні, велика кількість раковин розміром від 0,5-3 см, глибиною від 0,5-2 см, сколювання бетону, горизонтальні тріщини з розкриттям до 0,70 мм. (копія протоколу № 738 від 01.10.2014 року).

Таким чином, поставлена продукція не відповідає вимогам ДСТУ Б В.2.7.-43-96; ДСТУ Б В.2.7-220:2009; ДСТУ Б В.2.7-224:2009; ДСТУ Б В.2.6-2:2009; ДСТУ-Н Б В.13-1:2009.

Листом № 1814/нк-10 від 13.10.2014 року позивач звертався до відповідача з пропозицією направити представника на 10.00 годину 17.10.2014 року за адресою: м. Миколаїв, вул. Айвазовського, 23, для прийняття участі у проведенні експертизи поставленої продукції фахівцем Регіональної Торгово-промислової палати Миколаївської області. Представник ПАТ «БЗЗВ» у вказаний час та місце не з'явився. Разом з тим, від ПАТ «БЗЗВ» 16.10.2014 року надійшла телеграма де зазначено, що останній не довіряє проведення експертизи Регіональній торгово-промисловій палаті Миколаївської області.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислові палати створюються з метою сприяння розвиткові народного господарства та національної економіки, створенню сприятливих умов для підприємницької діяльності, всебічному розвиткові усіх видів підприємництва, не заборонених законодавством України тощо. Згідно з частиною 2 статті 5 цього Закону торгово-промислові палати створюються на території областей (регіональні торгово-промислові палати). У межах кожної з цих адміністративно-територіальних одиниць може бути створена лише одна торгово-промислова палата. На підставі статті 11 Закону торгово-промислові палати мають право проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість.

Отже Регіональна Торгово-промислова палата Миколаївської області згідно з частиною 1 статті 1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» є недержавною неприбутковою самоврядною організацією, якій статтею 11 цього Закону надано право на проведення експертизи якості товарів.

Таким чином, замовляючи проведення експертизи Регіональної Торгово-промислової палати Миколаївської області, ТОВ «МСП Ніка-Тера» керувалося пунктом 6.2.5. Договору та чинним законодавством України.

Враховуючи виявлені недоліки якості поставленої продукції, позивач надсилав відповідачу претензію № 1941/нк-11 від 03.11.2014 року про розірвання Договору поставки № 3 від 04.02.2014 року та стягнення передплачених коштів. Однак, 12.12.2014 року цінний лист з претензією ТОВ «МСП Ніка-Тера» повернуто відділенням Укрпошти за закінченням терміну зберігання.

Враховуючи, що претензія надсилалась на належну адресу відповідача і без поважних причин безпідставно не отримана ним в поштовому відділенні, відповідні дії відповідача свідчать про ухилення від отримання претензії. Від так, зі сторони позивача претензія вважається належно надісланою вимогою про розірвання Договору та повернення передплачених коштів.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином та відповідно до закону, інших правових актів, договору. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Як визначено ст. 673 Цивільного кодексу України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 675 Цивільного кодексу України договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк).

Відповідно до ст. 678 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

2. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

Враховуючи виявлені недоліки продукції: сліди недостатнього ущільненого бетону і тріщини в бетоні, велика кількість раковин розміром від 0,5-3 см, глибиною від 0,5-2 см, сколювання бетону, горизонтальні тріщини з розкриттям до 0,70 мм, з огляду на вид та призначення продукції та характер недоліків, їх не можливо усунути (необхідно виготовлювати нову продукцію з відповідними якісними показниками).

Таким чином з огляду на норму ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України позивач має право за своїм вибором відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми, про що і заявлено в позові.

Щодо викладених відповідачем у відзиві заперечень проти позову, суд зазначає про їх безпідставність. Зокрема, відповідач вдаючись до припущень, посилається на помилку позивача у виборі продукції, однак під час перевірки якості продукції виявлено її невідповідність законодавчо встановленим державним стандартам.

Також, суд вважає безпідставним заперечення відповідачем достовірності проведеної експертної перевірки якості продукції, оскільки відповідача було запрошено прийняти участь у проведенні експертизи, від чого відповідач безпідставно ухилився. Якісь продукції встановлена у відповідності до п. 6.2.5. Договору.

Судом встановлено, що вимога про розірвання договору та повернення коштів у зв'язку недоліками товару заявлені позивачем в межах визначених законодавством строків з моменту встановлення недоліків продукції відповідним експертним дослідженням, що також відбулось в межах гарантійного строку на продукцію.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. І ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки, відповідачем не повернуто суму передплачених позивачем коштів, на які не поставлено продукцію належної якості, позивач просить стягнути з відповідача на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України суму боргу з врахування 3% річних в сумі 2426,77 грн. та інфляційні в сумі 16488,84 грн. за період з 31.08.2014 року по 09.01.2015 року.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Обґрунтовуючи період нарахування позивач зазначає, що строк для виконання вимоги про повернення передплачених коштів настав через сім днів від моменту надіслання претензії № 1451/НК-08 від 18.08.2014 року (яка отримана відповідачем згідно поштового повідомлення 23.08.2014 року), що припадає на 31.08.2014 року.

Однак, суд не погоджується з таким твердженням позивача, оскільки недоліки поставленої продукції були встановлені лише в жовтні 2014 року, після чого надсилалась правомірна вимога про розірвання Договору та повернення передплачених коштів (претензія № 1941/нк-11 від 03.11.2014 року, надіслана 04.11.2014 року, що підтверджується чеком про поштове відправлення), тому семиденний строк виконання вимоги припадає на 12.11.2014 року.

Від так, вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних підлягають задоволенню в межах строку з 12.11.2014 року по заявлений в позові - 09.01.2015 року, що за розрахунком суду складає 1084,69 3% річних та 11184,00 грн. інфляційних.

Статтею 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За приписами статті 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відшкодування відповідачем витрат на оплату вартості експертизи передбачено також п. 6.2.5. Договору.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача витрат на проведення експертиз якості поставленої продукції в сумі 3168,00 грн., з яких 2268,00 грн. (незалежна експертиза ТОВ «Будівельна лабораторія»), 900,00 (експертиза Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області), правомірні і підлягають задоволенню як збитки, пов'язані з відновленням порушеного права. Доказами оплати експертиз є платіжні доручення № 54272 від 01.10.2014 року та № 55870 від 24.10.2014 року. Також позивачем надано суду засвідчені копії рахунків ТОВ «Будівельна лабораторія» № 230 від 29.09.2014 року та РТПП Миколаївської області № 120-1074 від 21.10.2014 року, акти виконаних робіт № 230 від 07.10.2014 року та приймання-передачі наданих послуг № 120-1074 від 24.10.2014 року.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 223680 грн. повернення коштів, 1084,69 3% річних, 11184,00 грн. інфляційних та 3168,00 грн. збитків у вигляді витрат на проведення експертиз. В решті позов задоволенню не підлягає.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Березанський завод залізобетонних виробів», (07541, Київська область, м. Березань, вул. Маяковського, 40, код 01033473) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» (54052, м. Миколаїв, вул. Айвазовського, 23, а/с 1003, код 22439446) 223680 грн. повернення коштів, 1084,69 3% річних, 11184,00 грн. інфляційних, 3168,00 грн. збитків у вигляді витрат на проведення експертиз та 4782,33 грн. витрат по сплаті судових витрат.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

3. В задоволенні решти позову відмовити.

Суддя А.Ю. Кошик