ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2015 р. Справа № 911/792/15

Господарський суд Київської області у складі судді Лопатіна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Макролаб ЛТД", м. Київ

до Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильська АЕС", м. Славутич

про стягнення 47963,41 грн.

за участю представників: згідно з протоколом судового засідання.

Обставини справи:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Макролаб ЛТД" (надалі позивач) заявлено позов до Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильська АЕС" (надалі відповідач) про стягнення 47963,41 грн., з яких: 44226,00 грн. основного боргу, 229,01 грн. 3% річних, 1371,01 грн. інфляційних втрат та 2137,39 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору від 17.10.2014 р. №14-0208-2 поставки товару, укладеного на підставі проведення закупівлі №2-035-14, у частині оплати поставленого позивачем товару.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.03.2015 р. порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 25.03.2015 р.

23.03.2015 р. через канцелярію господарського суду Київської області представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог до 48356,59 грн., з яких: 44226,00 грн. основний борг, 327,15 грн. 3% річних та 3803,44 грн. інфляційні втрати.

25.03.2015 р. через канцелярію господарського Київської області представник відповідача подав відзив на позовну заяву у якому відповідач просить відмовити у задоволенні пені, 3% річних та інфляційних втрат. Крім того, представником відповідача подано клопотання про відстрочення сплати суми боргу, яке залишено судом без задоволення як необґрунтоване.

У судовому засіданні 25.03.2015 р. судом оголошено перерву до 22.04.2015 р. про що представниками сторін підписано відповідне повідомлення.

Розглянувши у судовому засіданні матеріали справи, суд

встановив:

17 жовтня 2014 року між ТОВ "Макролаб ЛТД" (постачальник, позивач у справі) та ДСП "Чорнобильська АЕС" (покупець, відповідач у справі) було укладено договір №14-0208-2 поставки товару, укладеного на підставі проведення закупівлі №2-035-14 (надалі договір), відповідно до п. 1.1. якого, постачальник зобов'язується передати у встановлені умовами договору строки покупцеві товар, а покупець зобов'язується прийняти товар, поставка якого є предметом договору і сплатити за нього грошову суму в розмірі та на умовах, встановлених цим договором

Основні вимоги до товар: його назва, одиниці виміру, вартість, в тому числі за одиницю, строк поставки, вимоги щодо кількості, якості, року виготовлення, гарантійних зобов'язань постачальника, терміну придатності, технічні вимоги тощо - зазначені в специфікації (п. 1.3. договору).

Пунктом 5.10 сторони погодили, що товар вважається прийнятим покупцем з дати затвердження в порядку, встановленому відповідно до п. 5.6. договору, актів приймання товарів за якістю та кількістю.

Відповідно до п. 3.1. договору планова ціна даного договору становить 44226,00 грн. у тому числі ПДВ 7371,00 грн.

Згідно з п. 4.1. договору розрахунки за даним договором проводяться шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 20 банківських днів з дати переходу права власності на товар, відповідно до пункту 5.12 даного договору.

Згідно з п. 11.1. договору останній вважається укладеним після підписання сторонами та скріплення печатками, з дати підписання останньою стороною і діє до 25.12.2014 р., в часині фінансових зобов'язань - до повного їх виконання сторонами.

На виконання умов договору поставки та специфікації до вказаного договору поставки (додаток №1), позивачем було поставлено відповідачеві товар на суму 44226,00 грн., що підтверджується підписаними представниками сторін актом №23 від 14.11.2014р. приймання товару по кількості та актом №23 від 26.11.2014 р. приймання товару по якості. Крім того факт поставки товару підтверджено відповідачем у відзиві на позовну заяву.

З п. 4.1. договору вбачається, що відповідач мав здійснити розрахунок з позивачем за поставлений товар протягом 20 банківських днів з дати переходу права власності на товар, відповідно до пункту 5.12 даного договору, тобто у термін до 25.12.2014 р.

У свою чергу, як зазначає позивач, відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаним вище договором поставки у частині оплати вартості поставленого позивачем товару не виконав, у зв'язку з чим за ДСП "Чорнобильська АЕС" рахується заборгованість перед ТОВ "Макролаб ЛТД" у розмірі 44226,00 грн. Факт наявності вказаної заборгованості визнано і самим відповідачем у відзиві на позовну заяву

З огляду на вищевказані обставини, у відповідача рахується заборгованість перед позивачем у розмірі 44226,00 грн.

Врахувавши вищезазначені обставини, судом встановлено факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо сплати коштів, за поставлений позивачем за договором поставки товар в розмірі 44226,00 грн.

Згідно частини першої та частини сьомої статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем дотримано вимог даних норм процесуального законодавства і подано всі докази на підтвердження своїх позовних вимог, в той час як відповідачем не спростовано існування заборгованості перед ТОВ "Макролаб ЛТД" у розмірі 44226,00 грн.

Оскільки заборгованість відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 44226,00 грн. боргу за поставлений товар підлягає задоволенню.

Крім основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 327,15 грн. 3% річних та 3803,44 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зробивши розрахунок 3% річних по заборгованості за поставлений товар, за період з 26.12.2014 р. по 25.03.2015р. (вказаний у розрахунку позивача), суд вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 327,15 грн. задовольняє повністю, оскільки аналогічний розрахунок виконано позивачем арифметично вірно.

Зробивши розрахунок інфляційних втрат по заборгованості за поставлений товар, за період з 26.12.2014 р. по 25.03.2015р. (вказаний у розрахунку позивача), суд вимоги позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 3803,44 грн. задовольняє повністю, оскільки сума розрахунку суду більша суми заявленої до стягнення позивачем.

До заперечення відповідача щодо неоплати продукції за відсутності бюджетних коштів на реєстраційному рахунку відповідача суд ставиться критично, оскільки на підставі частини другої статті 617 ЦК, частини другої статті 218 ГК та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18 жовтня 2005 року відсутність бюджетних коштів передбачених у видатках Державного бюджету України на 2014 рік не виправдовує бездіяльність відповідача і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 15.05.2012 р. у справі №11/446.

За таких обставин суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 44226,00 грн. боргу, 327,15 грн. 3% річних та 3803,44 грн. пені, загалом 48356,59 грн.

Судові витрати, відповідно до частини п'ятої статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судом покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильська АЕС" (07100, Київська область, м. Славутич, вул. 77-ї Гвардійської дивізії, буд. 7/1; код ЄДРПО України 14310862) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Макролаб ЛТД" (03127, м. Київ, Голосіївський район, проспект 40-річчя Жовтня, буд. 122, корпус 1, кв. 91; код ЄДРПО Україна 35138569) - 44226 (сорок чотири тисячі двісті двадцять шість) гривень 00 коп. боргу, 3803 (три тисячі вісімсот три) гривні 44 коп. інфляційних втрат, 327 (триста двадцять сім) гривень 15 коп. 3% річних та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) гривень 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 19.05.2015 року.

Суддя А.В. Лопатін