ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А
14 травня 2015 р. Справа № 902/371/15

Суддя господарського суду Тварковський А.А., розглянувши без виклику представників сторін заяву малого приватного підприємства фірми "Альфа-М" (вх. №06-52/4586/15 від 12.05.2015р.) про виправлення описок в ухвалі господарського суду Вінницької області від 24.03.2015р. у справі:

за позовом: малого приватного підприємства фірми "Альфа-М" (вул. Героїв Дніпра, 5, кв.45, м.Київ-209, 04209; вул. Артема, 59А, к.37, м.Київ-53, 04053)

до: військової частини НОМЕР_1 (м. Вінниця-7, НОМЕР_2 )

про стягнення 36794 грн 65 коп. штрафних санкцій,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою суду від 24 березня 2015 року (суддя Банасько О.О.) на підставі пункту 6 частини 1 ст.63 ГПК України малому приватному підприємству «Фірма «Альфа-М» повернуто позовну заяву № 70/3 від 19.03.2015 р. на 3-х аркушах разом з матеріалами на 8-х аркушах та конверт. Разом із тим у відповідності до приписів п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VI вiд 08.07.2011 року приватному підприємству «Фірма «Альфа-М» повернуто також сплачений ним судовий збір в сумі 1 827 грн.

12 травня 2015 року до господарського суду Вінницької області від приватного підприємства «Фірма «Альфа-М» надійшла заява (вх. № 06-52/4586/15 від 12.05.2015 р.) про виправлення описок, допущених при оформленні тексту ухвали господарського суду Вінницької області від 24.03.2015р. у справі № 902/371/15, з урахуванням виправленої у цій заяві описки щодо банківських реквізитів заявника.

Згідно автоматичного розподілу документообігу суду від 12.05.2015 р., дану заяву передано на розгляд судді ТварковськомуА.А.

Суд, визначаючись щодо поданої заяви, виходив із наступного.

Частиною 1 ст.89 ГПК України визначено, що суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз`яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому її змісту, а також за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року №6 «Про судове рішення» вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номеру і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо), або мають технічний характер (тобто виникли у виготовленні тексту рішення). Однак якщо неправильне визначення стягуваної суми, розміру присудженого до стягнення майна було наслідком застосування норм матеріального права, які не підлягали застосуванню, то про арифметичну помилку не йдеться, і підстави для виправлення такої помилки відсутні. Виправлення рішення може бути здійснене як до, так і після набрання відповідним рішенням законної сили, - в тому числі й після перегляду його в апеляційному та в касаційному порядку, але лише в тій частині, в якій дане рішення залишено без змін. Вирішення питань, пов`язаних з виправленням описок чи арифметичних помилок, не потребує обов`язкового розгляду в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідні процесуальні дії оформлюються ухвалами, які надсилаються учасникам судового процесу у встановленому законом порядку.

З системного аналізу викладеного слідує, що якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, господарський суд відмовляє у виправленні описок в рішенні.

Дослідивши подану заяву та ухвалу господарського суду Вінницької області від 24.03.2015р. у справі № 902/371/15, суд дійшов висновків щодо відсутності у ній описок.

Так, заявником зазначено, що ухвала про повернення судового збору є виконавчим документом, а відтак має відповідати вимогам, які визначені ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, в ухвалі має бути зазначено: повне найменування заявника, його ідентифікаційний номер, юридичну адресу, банківські рахунки.

Проте, проаналізований текст ухвали суду від 24.03.2015р. згадані вище заявником реквізити, в тому числі і номера банківського рахунку, не містив і не містить, а тому його доповнення запропонованою заявником інформацією є нічим іншим, як внесення додаткових даних, що слугуватиме зміною змісту самої ухвали. Відтак запропоновані заявником зміни до тексту ухвали не можуть вважатися судом описками, що підлягають виправленню.

Що стосується посилань заявника на те, що ухвала про повернення судового збору як виконавчий документ має відповідати вимогам, пред`явленим до виконавчих документів ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», то суд вважає за необхідне зазначити таке.

Так, перелік виконавчих документів міститься у ст.17 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до п.2 ч.2 ст.17 цього Закону до них, зокрема, належать такі виконавчі документи: ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Законом у даному випадку, що регулює правові відносини, пов`язані із судовим збором, є Закону України «Про судовий збір», за приписами ч.1 ст.7 якого у певних випадках сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду. Частиною 3 ст.7 вказаного Закону визначено, що повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. У свою чергу на виконання вказаних положень ст. 7 Закону Міністерством фінансів України прийнято Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.

Таким чином, оскільки ні Господарський процесуальний кодекс України, ні закони України «Про виконавче провадження» та «Про судовий збір» не вказують на те, що ухвала про повернення судового збору є виконавчим документом, остання ним не є. Відтак положення ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» до неї не застосовуються і за вказаною ухвалою не відкривається виконавче провадження, так як вона не є виконавчим документом у розумінні положень чинного законодавства. Більше того, не йдеться про ухвалу як виконавчий документ ані в п.5, ані в будь-якому іншому положенні Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 в редакції від 03.04.2015р.

Натомість в п.5 Порядку, який безпосередньо регулює правовідносини з повернення судового збору на підставі ухвали, передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. При цьому у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до органу Казначейства подається оригінал або належним чином засвідчена копія ухвали суду. Ухвала суду подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету (у разі знаходження оригіналу документа на переказ, який підтверджує зарахування судового збору до бюджету, в матеріалах судової справи та зазначення про це в ухвалі суду). Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи готівкою. У заяві платник може визначити довірену особу для отримання коштів, що мають бути повернені йому з бюджету. У такому разі до заяви про повернення коштів з бюджету додаються довіреність на отримання коштів довіреною особою, засвідчена згідно з вимогами Цивільного кодексу України, та копія паспорта довіреної особи.

На підставі усього вищевикладеного, заява про виправлення описки задоволенню не підлягає, оскільки наведене у ній заявником не є описками у розумінні положень ч.1 ст.89 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 86, 87, 89, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :
У задоволенні заяви малого приватного підприємства фірми "Альфа-М" (вх. №06-52/4586/15 від 12.05.2015р.) про виправлення описок в ухвалі господарського суду Вінницької області від 24.03.2015р. у справі №902/371/15 відмовити.

Копію ухвалам надіслати згідно переліку рекомендованим листом.

Суддя Тварковський А.А.

віддрук. 4 прим.:
1 - до справи.
2,3 - позивачу - вул. Героїв Дніпра, 5, кв.45, м.Київ-209, 04209; вул. Артема, 59А, к.37, м.Київ-53, 04053.
4 - відповідачу - м.Вінниця-7, 21007.