ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року Справа № 918/1586/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіГончарука П.А.,
суддіКондратової І.Д. (доповідач),
суддіСтратієнко Л.В.,
за участю представника
позивачаПоліщука Р.М.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл-П"
на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.03.2015 року та рішення Господарського суду Рівненської області від 22.01.2015 року
у справі № 918/1586/14 Господарського суду Рівненської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл-П"
до1. Приватного акціонерного товариства "Рівнебуд" (відповідач 1), 2. Управління капітального будівництва Рівненського міськвиконкому (відповідач 2);
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:
1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія" (третя особа 1), 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційні системи" (третя особа 2);
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:
1. Концерна "Східно-Європейський Будівельний Альянс" (третя особа 3), 2. Рівненської міської ради (третя особа 4), 3. Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ" (третя особа 5);
провизнання майнового права на нежитлові приміщення,
ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю (надалі - ТОВ "Інтеграл-П", позивач) звернулося до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Рівнебуд" (надалі - ПрАТ "Рівнебуд", відповідач 1), Управління капітального будівництва Рівненського міськвиконкому (надалі - Управління капітального будівництва, відповідач 2) з позовом, в якому, посилаючись на набуте право вимоги за договорами №№ 3/16-06, 2/16-06, 1/16-06 купівлі-продажу права вимоги підприємства-банкрута від 18.06.2014 року, просило суд визнати за ним майнове право на нежитлові приміщення, а саме:- нежитлове приміщення № 6, загальною площею 217,04 кв.м., що розташоване у під'їзді № 5 на 1 (першому) поверсі будинку;- нежитлове приміщення № 4, загальною площею 108,40 кв.м., що розташоване у під'їзді № 4 на 1 (першому) поверсі будинку;- нежитлове приміщення № 1, загальною площею 69,22 кв.м., що розташоване у під'їзді № 3 на 1 (першому) поверсі будинку, які є об'єктами інвестування за договорами №№ 1, 2, 3 від 27.10.2006 року, що були укладені між ТОВ "Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія" та ТОВ "Інвестиційні системи".

Відповідач 1 просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що він вибув із спірних правовідносин, оскільки відповідно до договору про заміну сторони "замовника" в договорі № 1-РнБ про організацію будівництва житлового будинку на розі вул. Соборної та вул. Корольова у м. Рівне від 13.07.2006 року всі права та обов'язки за договором були передані Концерну "Східно-Європейський Будівельний Альянс".

ТОВ "Інвестиційні системи" позов підтримало.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 22.01.2015 року (суддя Качур А.М.), залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.03.2015 року (судді: Мамченко Ю.А., Дужич С.П., Саврій В.А.), у позові відмовлено повністю.

У касаційній скарзі позивач порушує питання про скасування оскаржуваних рішень суду із ухваленням нового рішення про задоволення прозову, мотивуючи свою скаргу тим, що судами порушено норми ст. 24 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), оскільки не розглянуто клопотання про залучення іншого відповідача -Концерну "Східно-Європейський Будівельний Альянс", а також порушено норми ст. 55 Конституції України, рішення Конституційного суду України № 18-рп/2004 від 01.12.2004 року, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.ст. 12, 16 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), оскільки встановлено, що у позивача на момент звернення з позовом виникли майнові права на спірні квартири, проте не здійснено захист невизнаних прав та охоронюваного законом інтересу позивача шляхом застосування ефективного способу захисту цивільних прав та інтересів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача та пояснення представника позивача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій встановили, що 13.07.2006 року між Управлінням капітального будівництва (забудовник) та ТОВ "Перша Українська Індустріально-інвестиційна Компанія" (замовник) було укладено договір про організацію будівництва житлового будинку № 1-РнБ по вул. Соборна 283 у м. Рівне, відповідно до якого сторони домовились направляти свої сили на здійснення організації та фінансування будівництва на земельній ділянці, що знаходиться на вул. Соборна 283 у м. Рівне, 7-9 поверхового житлового будинку із вбудованими приміщеннями громадського призначення (надалі об'єкт), введення його в експлуатацію та передачею об'єктів інвестування у власність юридичним та фізичним особам.

Відповідно до підп. 2.1 п. 2.1, п. 2.2 цього договору сторони погодили, що для досягнення мети цього договору забудовник передає, а замовник приймає на себе виконання "функцій замовника будівництва" об'єкта, зокрема, здійснювати необхідні заходи для оформлення права власності фізичних та юридичних осіб на проінвестовані ними об'єкти інвестування, що знаходяться в об'єкті. З метою виконання зобов'язань за цим договором забудовник дає згоду на укладання замовником відповідної угоди з фінансовою установою для залучення коштів від фізичних та юридичних осіб - майбутніх власників об'єктів інвестування, а також на укладання інших не заборонених договорів і угод.

27.10.2006 року між ТОВ "Перша Українська Індустріально-інвестиційна Компанія" та ТОВ "Інвестиційні системи" (інвестор) були укладено договори пайової участі у фінансуванні будівництва житлового будинку №№ 1,2,3 (далі - інвестиційні договори). 10.11.2006 року, 09.11.2007 року та 30.04.2009 року до договорів вносили зміни та доповнення. Відповідно до умов договорів сторони погодили, що інвестор здійснює інвестування будівництва таких об'єктів: 1) під'їзд № 5, нежитлове приміщення № 6, загальна площа - 217,04 м.кв. (під загальною площею сторони розуміють суму площ основних та допоміжних приміщень); розташоване на 1 (першому) поверсі у будинку за адресою: м.Рівне, вул. Соборна № 283. Плановий термін уведення об'єкта будівництва в експлуатацію - квітень 2008 року. Вартість об'єкта інвестування на день заключення договору складає: 661972,00 грн, в тому числі ПДВ 110328,67 грн; 2) під'їзд № 4; нежитлове приміщення № 4; загальна площа - 108,40 м.кв. (під загальною площею сторони розуміють суму площ основних та допоміжних приміщень); розташоване на 1 (першому) поверсі у будинку за адресою: м. Рівне, вул. Соборна № 283. Плановий термін уведення об'єкта будівництва в експлуатацію - квітень 2008 року. Вартість об'єкта інвестування на день укладання договору складає: 330620,00 грн, в тому числі ПДВ 55103,33 грн; 3) під'їзд № 3; нежитлове приміщення № 1; загальна площа - 69,22 м.кв. (під загальною площею сторони розуміють суму площ основних та допоміжних приміщень), розташоване на 1 (першому) поверсі у будинку за адресою: м. Рівне, вул. Соборна № 283; плановий термін уведення в об'єкта будівництва в експлуатацію - квітень 2008 року; вартість об'єкта інвестування на день заключення договору складає: 211121,00 грн, в тому числі ПДВ 35186,83 грн, і після здачі об'єктів інвестування в експлуатацію підприємство передає інвестору нежитлове приміщення № 6, площею 217,04 кв.м. (під'їзд № 5, на першому поверсі будинку); нежитлове приміщення № 4, площею 108,40 кв.м. (під'їзд № 4, на першому поверсі будинку); нежитлове приміщення № 1, площею 69,22 кв.м. (під'їзд № 3, на першому поверсі будинку).

Також судами встановлено, що 29.03.2012 року між ТОВ "Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія" (старий замовник), Управлянням капітального будівництва Рівненського міськвиконкому (забудовник) та ПрАТ "Рівнебуд" (новий замовник) було укладено договір про заміну в договорі № 1-РнБ про організацію будівництва житлового будинку на розі вул. Соборної та вул. Корольова у м. Рівне від 13.07.2006 року сторони "Замовник" - ТОВ "Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія" на ПрАТ "Рівнебуд".

23.04.2013 року між ПрАТ "Рівнебуд", Управлінням капітального будівництва Рівненського міськвиконкому (забудовник) та Концерном "Східно-Європейський Будівельний Альянс" (наступний замовник) було укладено договір про заміну в договорі № 1-РнБ про організацію будівництва житлового будинку на розі вул. Соборної та вул. Корольова у м. Рівне від 13.07.2006 року сторони "Замовник" - ПрАТ "Рівнебуд" на Концерн "Східно-Європейський Будівельний Альянс".

18.06.2014 року між ТОВ "Інвестиційні системи", в особі ліквідатора-арбітражного керуючого Бойка А.І., та ТОВ "Інтеграл-П" були укладені договори купівлі-продажу права вимоги підприємства -банкрута № 1/16-06, № 2/16-06, № 3/16-06, відповідно до яких ТОВ "Інвестиційні системи" передало ТОВ "Інтеграл-П" право вимоги боржника (дебіторська заборгованість) до ТОВ "Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія" на суму 1203713,00 грн: 1) 211121,00 грн, що виникла на підставі договору № 3 пайової участі у фінансуванні будівництва житлового будинку від 27.10.2006 року; 2) 330620,00 грн, що виникла на підставі договору № 2 пайової участі у фінансуванні будівництва житлового будинку від 27.10.2006 року; 3) 661972,00 грн, що виникла на підставі договору № 1 пайової участі у фінансуванні будівництва житлового будинку від 27.10.2006 року.

Оскільки ТОВ "Інвестиційні системи" набуло майнові права на відповідні нежитлові приміщення в незавершеному будівництвом жилому будинку, повністю сплативши вартість об'єктів будівництва, і до ТОВ "Інтеграл-П" на підставі договорів купівлі-продажу права вимоги підприємства -банкрута перейшли права інвестора за інвестиційними договорами, позивач просив визнати майнові права на проінвестовані приміщення в незавершеному будівництвом жилому будинку, посилаючись на те, що його права порушуються через недотримання відповідачами строку прийняття об'єктів фінансування в експлуатацію та передачі їх позивачеві.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволені позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що ПрАТ "Рівнебуд", до якого позивачем пред'явлено позов, не відповідає за порушення строку прийняття об'єктів фінансування в експлуатацію та передачі їх позивачеві, оскільки відповідно до договору від 23.04.2013 року про заміну замовника в договорі № 1-РнБ про організацію будівництва житлового будинку на розі вул. Соборної та вул. Корольова у м. Рівне вже не є стороною цього договору, а в Управління капітального будівництва, до якого позивачем також пред'явлено позов, ще не виник обов'язок забезпечувати скликання та роботи робочих і державних комісій по введенню об'єктів в експлуатацію, участі у прийнятті спорудженого об'єкту в експлуатацію та передачі їх на баланс експлуатуючій організації, оскільки роботи з будівництва об'єкту на момент розгляду справи не завершені. Крім того, суд дійшов висновку, що майнове право позивача на нежитлові приміщення, що виникло на підставі договорів № 1/16-06, № 2/16-06, № 3/16-06 купівлі-продажу права вимоги підприємства банкрута від 18.06.2014 року, відповідачами не порушені, оскільки останні не оспорюють та не заперечують вказане право позивача, і плановий термін введення об'єкта будівництва в експлуатацію - квітень 2008 року, що визначений у договорах № 1, № 2, та № 3 пайової участі у фінансуванні будівництва житлового будинку від 27.10.2006 року, відповідачами не погоджувався.

Вищий господарський суд України вважає такі висновки судів передчасними, оскільки, встановивши обставини щодо наявності у позивача майнового права на нежитлові приміщення, що виникло на підставі договорів № 1/16-06, № 2/16-06, № 3/16-06 купівлі-продажу права вимоги підприємства банкрута від 18.06.2014 року, яке за висновками судів не порушується та не оспорюється відповідачами, суди не врахували, що відповідно до ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суди попередніх інстанцій належним чином не з'ясували та не обґрунтували свої висновки щодо обсягу прав первісного кредитора, які позивач набув на підставі договорів № 1/16-06, № 2/16-06, № 3/16-06 купівлі-продажу права вимоги підприємства - банкрута від 18.06.2014 року. Вищий господарський суд України вважає, що дослідження обставин наявності такого права у позивача має істотне значення для правильного вирішення спору, зважаючи на те, ще позивачем заявлений позов про захист майнового права - набуття в майбутньому права власності на нерухоме майно (об'єкти інвестицій), обумовленого в інвестиційних договорах права, учасником яких позивач не був. Суди ці обставини залишили без належної правової оцінки. Висновки судів про непорушення майнового права позивача на нежитлові приміщення відповідачами без встановлення обставин наявності у позивача цього права є передчасними.

Крім того, встановивши, що ПрАТ "Рівнебуд" не повинно відповідати за позовом, оскільки відповідно до договору від 23.04.2013 року про заміну замовника в договорі № 1-РнБ про організацію будівництва житлового будинку на розі вул. Соборної та вул. Корольова у м. Рівне його було замінено на Концерн "Східно-Європейський Будівельний Альянс", суди не використали при вирішенні спору повноваження, передбачені, зокрема, ст.ст. 24, 25 ГПК України щодо заміни сторони у зв'язку із заміною боржника в зобов'язанні або залучення за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача, якщо позивач заперечує проти заміни. Посилання суду апеляційної інстанції на те, що позивач не заявляв клопотання про залучення Концерна "Східно-Європейський Будівельний Альянс" як відповідача у справі, є безпідставними, оскільки такі процесуальні дії суд має право вчинити за своєю ініціативою, і відповідно до ч. 3 ст. 43 ГПК України господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Крім того, судам слід було вирішити питання про залучення до участі у справі ТОВ "Перша Українська Індустріально-інвестиційна Компанія" у процесуальному статусі відповідача. Зважаючи на предмет та підстави позову, відповідати за позовом має ТОВ "Перша Українська Індустріально-інвестиційна Компанія", оскільки саме ця юридична особа брала на себе зобов'язання перед інвестором та отримала кошти на будівництво приміщень, як сторона інвестиційних договорів, на підставі яких, за твердженням позивача, у нього виникло майнове право на об'єкти інвестиції.

Зважаючи на викладене, судові рішення, які ухвалені при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, та з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства, підлягають скасуванню, а справа - передачі до місцевого господарського суду на новий розгляд, під час якого суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати та перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, встановити дійсні права та обов'язки сторін і, в залежності від встановленого, правильно застосувати норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст. ст. 49, 1115, 1117, п. 3 ст. 1119, ч. 1 ст. 11110, ст.ст. 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл-П" задовольнити частково.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.03.2015 року та рішення Господарського суду Рівненської області від 22.01.2015 року у справі № 918/1586/14 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Гончарук П.А.
Суддя Кондратова І.Д.
Суддя Стратієнко Л.В.