ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2015 р. Справа№ 914/46/15

За позовом:товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Компанія "Енергомонтаж", м. Боярка,
до відповідача:товариства з обмеженою відповідальністю "Техносервіс ЛТД", м. Львів
третя особа:дочірнє підприємство "Укравтогаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ,
про: розірвання договору та стягнення збитків.

Суддя Р. Матвіїв при секретарі судового засідання Д.Зубкович
За участю представників:
позивача:не з'явився,
відповідача:не з'явився.
третя особа: Мельничук Г.В. - довіреність від 26.12.2014 р.
На розгляд господарського суду Львівської області подано позов товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Компанія "Енергомонтаж" до товариства з обмеженою відповідальністю "Техносервіс ЛТД" про розірвання договору та стягнення заборгованості. Ухвалою від 13.01.2015 р. провадження у справі порушено, позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи призначено на 03.02.2015 р. Рух справи відображено у попередніх ухвалах суду. Ухвалою суду від 26.03.2014 р. призначено колегіальний розгляд справи. Згідно з довідкою про автоматичний розподіл справи від 27.03.2015 р. до складу колегії включено суддів Мазовіту А.Б. та Мороз Н.В. Ухвалою господарського суду Львівської області від27.03.2015 р. залучено до участі у справі дочірнє підприємство "Укравтогаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" як третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Позовні вимоги обґрунтовуються наступним. Між сторонами укладено договір №12.012.1 від 26.11.2012 р. На виконання своїх зобов'язань позивач перерахував відповідачу авансовий платіж у сумі 300.000,00 грн. Відповідач не виконав у повному обсязі робіт та у строк, визначений договором, частково повернув авансовий платіж у сумі 30.000,00 грн. У зв'язку з наведеним, в силу положень статті 651 Цивільного кодексу України позивач просить розірвати договір та стягнути 270.000,00 грн. збитків.

Відповідач у поданому відзиві заперечив проти позовних вимог з огляду на те, що кредитор не вчинив дій, до вчинення якого боржник не міг виконати свого зобов'язання.

Третя особа у поданому поясненні зазначив, що рішення господарського суду Київської області від 22.01.2015 р. вирішено розірвати договір №79/12-У від 18.09.2012 р. між ним та товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Компанія "Енергомонтаж" щодо підрядних робіт на автомобільній газонаповнювальній компресорній станції Львів-2. Крім того, сторонами названого договору укладено угоду про повернення виконаного замовником за договором та оплати підряником на рахунок замовника не використані кошти.

Вислухавши представників сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд установив таке.

Між сторонами у справі укладено договір №12.012.1 від 26.11.2012 р. (надалі - Договір). За умовами цього договору замовник (позивач у справі) доручає, а підрядник (відповідач у справі) зобов'язується на власний ризик та з використанням власних матеріалів відповідно до проектної документації та умов договору, виконати будівельні, монтажні та інші роботи, пов'язані з будівництвом об'єкта, у тому числі провести випробування змонтованого обладнання та устаткування у передбачених регламентом режимах роботи і здати об'єкт будівництва замовнику у встановлений цим договором строк, а також разом із замовником ввести об'єкт будівництва в експлуатацію шляхом отримання у встановленому законодавством України порядку сертифіката, що видається Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю за місцем знаходження об'єкта будівництва.

Замовник зобов'язується передати підряднику затверджену проектну документацію, забезпечити своєчасне фінансування будівництва, прийняти завершений будівництвом об'єкт і повністю сплатити вартість виконаних робіт у порядку і в розмірах, передбачених цим договором та додатками до нього (пункт 1.2 Договору) .

Сторони домовились, що цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.06.2013 р., але в будь-якому випадку до моменту отримання замовником сертифікату. Термін виконання робіт за цим договором : з дати підписання договору до 18.06.2013 р. (пункт 1.2 Договору).

Позивач передав, а відповідач прийняв затверджену проектну документацію "Технічне переоснащення АГНКС Львів-2", про що свідчить акт приймання-передачі від 26.11.2012 р. (додаток №1 до Договору).

Відповідачем виставлено позивачу рахунок №28/11-1 від 28.11.2012 р. про здійснення попередньої оплати у сумі 300.000,00 грн. за умовами Договору.

Позивачем сплачено на користь відповідача 300.000,00 грн. попередньої оплати за умовами виконання Договору, про що свідчить банківська виписка від 28.11.2012 р.

Представниками РВУ "Львіватогаз" та ТзОВ "Техносервіс ЛТД" складено протокол технічної наради №1 від 11.02.2013 р., в якому ухвалили почати роботи з демонтажу та монтажу електротехнічної частини та КВПіА на об'єкті АГНКС Львів-2 після монтажу нового технологічного обладнання. РВУ "Львівавтогаз" має повідомити ТзОВ "Енергомонтаж" про неможливість початку виконання робіт на об'єкті АГНКС Львів-2 за умовами Договору.

Відповідачем скеровано на адресу позивача лист від 20.02.2013 р. №20/02-3, в якому повідомлено, що виконання умов Договору є неможливим з незалежних від нього причин, оскільки АГНКС-2 немає можливості допустити підрядника до виконання робіт.

Позивачем скеровано на адресу відповідача лист від 26.12.2013 р. №89, в якому повідомлено, що у зв'язку з відсутністю фінансування замовника та браком власних коштів генпідрядника, роботи на вищевказаному об'єкті фактично призупинені. Враховуючи, що отримані відповідачем кошти спрямовані на закупівлю матеріалів для виконання будівельно-монтажних робіт частково, запропонував повернути на розрахунковий рахунок частину отриманої передплати у загальній сумі 200.000,00 грн. за двома договорами. Перерахування здійснити до 30.01.2014 р. включно.

Позивачем скеровано на адресу відповідача претензію №01 від 28.02.2014 р., в якій зазначив, про повернення авансових платежів та сплату неустойки.

У відповіді від 08.04.2014 р. на претензію відповідач вказав на те, що позивач не вчинив дій, до вчинення якого боржник не міг виконати свого зобов'язання.

Відповідачем частково повернуто суму авансового платежу у розмірі 30.000,00 грн., про що свідчить банківська виписка від 09.04.2014 р., долучена до матеріалів справи.

Рішенням господарського суду Київської області від 22.01.2015 р. розірвано договір №79/12-У від 18.09.2012 р., укладений між дочірним підприємством "Укравтогаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Компанія "Енергомонтаж" щодо підрядних робіт на автомобільній газонаповнювальній компресорній станції Львів-2. Крім того, як убачається із названого рішення у поданих поясненнях ТзОВ компанія "Енергомонтаж" вказує на те, що в процесі виконання взятих на себе за договором зобов'язань будівництво об'єкту припинялось у зв'язку з виробничою необхідністю. ДП "Укравтогаз" неодноразово вчинялись дії, що унеможливлювали своєчасне виконання ТзОВ "Компанія "Енергомонтаж" своїх договірних зобов'язань, що полягали у систематичному недопущенні працівників останнього на об'єкт будівництва, про що повідомлялось листами №06 від 09.01.2013 р. "Про допуск на об'єкт будівництва АГНКС Львів-2", №19/12-01 від 19.12.2012 р. "Стосовно ходу виконання БМР об'єкту АГНКС Львів-2".

При ухваленні рішення суд керувався таким.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові зобов'язання на підставі договору підряду в силу пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено частиною 1 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України: суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За умовами Договору відповідач зобов'язується виконати будівельні, монтажні та інші роботи, пов'язані з будівництвом об'єкта, у тому числі провести випробування змонтованого обладнання та устаткування у передбачених регламентом режимах роботи і здати об'єкт будівництва замовнику у встановлений цим договором строк, а також разом із замовником ввести об'єкт будівництва в експлуатацію.

До матеріалів справи долучено докази, з яких вбачається невиконання позивачем обов'язку щодо передачі будівельного майданчика відповідачу, про що свідчать протокол технічної наради №1 від 11.02.2013 р. представників РВУ "Львіватогаз" та ТзОВ "Техносервіс ЛТД", лист відповідача від 20.02.2013 р. №20/02-3, в якому повідомлено, що виконання умов Договору є неможливим з незалежних від нього причин, оскільки АГНКС-2 немає можливості допустити підрядника до виконання робіт. Більше того, сам позивач звертався до відповідача із листом від 26.12.2013 р. №89, в якому повідомляв, що у зв'язку з відсутністю фінансування замовника та браком власних коштів генпідрядника, роботи на вищевказаному об'єкті фактично призупинені.

Як убачається із позовної заяви, позивач обґрунтовує позовну вимогу про розірвання договору істотним порушенням відповідачем умов договору.

Частиною другою статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинно вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Указане відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 18.09.2013 у справі № 6-75цс13.

Враховуючи ту обставину, що закон покладає на замовника (позивач у справі) обов'язок надати підрядникові (відповідач у справі) будівельний майданчик (фронт робіт). Натомість невиконання такого обов'язку створює перешкоди підряднику до виконання кореспондуючих зобов'язань щодо здійснення будівельних робіт за умовами Договору. Відтак суд не вбачає у діях відповідача істотного порушення умов Договору.

За іншою позовною вимогою заявник просить стягнути з відповідача 270.000,00 грн. збитки завдані порушенням Договору.

Згідно із статтями 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. З аналогічної позиції виходить і Верховний Суд України у постанові від 22.01.2013 р. №3-72гс12.

За обставин, коли підрядник не приступив до виконання своїх зобов'язань за умовами Договору у зв'язку з невиконанням зобов'язань замовником, у діях відповідача суд не вбачає складу цивільного правопорушення. Таким чином, немає правових підстав для стягнення з нього збитків. Відтак, у задоволенні цієї вимоги суд відмовляє позивачу.

Відповідно до статей 33, 38 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 43 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

В ході судового розгляду, позивач не спростував доводів відповідача, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а матеріалами справи не підтверджується виконання позивачем своїх обов'язків.

Судові витрати на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, коли у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати залишаються за позивачем.

Разом з тим, відповідно пукнту 1 частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Згідно з пукнту 1 частини першої статті 7 цього Закону сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Як убачається із доданого до позову платіжного доручення від 26.12.2014 р. №565 відповідачем сплачено судовий збір у сумі 9.420,00 грн., в той час як достатньо було сплатити 6.618,00 грн. (5.400,00 грн. за майнову вимогу та 1.218,00 грн. за немайнову вимогу). Тобто сума переплати по судовому збору становить 2.802,00 грн. За таких обставин, зайво сплачена сума судового збору підлягає поверненню заявнику.

Враховуючи наведене, керуючись статтею 193 Господарського кодексу України, статтями 11, 22, 526, 546, 530, 610, 611, 629, 875 Цивільного кодексу України, статтями 1, 49, 80, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Енергомонтаж" (адреса: вулиця Богдана Хмельницького, будинок 98, місто Боярка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08151; ідентифікаційний код 35411867) вулиця 2.802,00 грн. зайво сплаченого судового збору за платіжним дорученням №565 від 26.12.2014 р.

Повне рішення складено 12.05.2015 р.

Суддя Матвіїв Р.І.