Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

?19? травня 2015 року справа № 927/604/15

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Підприємство матеріально - технічного забезпечення «Інженерний Центр «Реагент», вул. Трудових Резервів, буд. 6, м. Дніпропетровськ, Дніпропетровська область, 49041

Відповідач: Дочірнє підприємство «Пластмас» Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Пластмас - Прилуки», вул. 1 Козача, буд. 56, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500

Предмет спору: про стягнення заборгованості в сумі 684807,19 грн.

Суддя І.Г.Мурашко

Представники сторін:

від позивача : Зінухова Л.М. - керівник

Годованець Є.О. довіреність № 664 від 09.07.2014 р., представник

від відповідача : не з'явився

В судовому засіданні 19.05.2015 р., на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Підприємство матеріально-технічного забезпечення «Інженерний Центр «Реагент», з урахуванням заяви від 12.05.2015р. про допущену описку (а.с.81-83), подано позов до Дочірнього підприємства «Пластмас» Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Пластмас - Прилуки» про стягнення 684807,19 грн. заборгованості, з якої 584140,90 грн. основного боргу, 97369,32 грн. інфляційних втрат за період з 30.01.2015 р. по 14.04.2015 р. включно, 3296,97 грн. трьох відсотків річних за той же період Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 752/13 від 14.10.2013 р. та додаткових угод до нього.

Відповідач відзив на позов не надав, проти позовних вимог не заперечив, у судові засідання 29.04.2015 р., 19.05.2015 р. не з'явився, уповноваженого представника не направив, про дату, час та місце судового засідання був двічі повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 74, 79).

29.04.2015 р. на адресу суду від відповідача надійшла факсограма, що містить клопотання від 23.04.2015 р. за № 601 про відкладення розгляду справи, що обґрунтовано неможливістю явки повноважного представника у судове засідання (а.с. 75). Заявлене відповідачем клопотання було задоволено ухвалою суду від 29.04.2015 р., розгляд справи відкладено на 19.05.2015 р. на 10:00 та попереджено відповідача про те, що останній, як юридична особа, має право направити іншого представника у судове засідання для представництва інтересів у відповідності до ст. 28 Господарського процесуального кодексу України, нез'явлення в судове засідання повноважного представника не є перешкодою для розгляду справи по суті,а в разі неможливості прибути в судове засідання, сторони повинні виконати ухвалу суду, шляхом направлення поштовим зв'язком на адресу суду документів, що витребовувались судом (а.с.77-78).

Відповідач вимоги ухвали суду від 29.04.2015 р. не виконав, відзив на позов не надав, проти позовних вимог не заперечив. Натомість, 19.05.2015 р. на адресу суду від відповідача надійшла факсограма, що містить повторне клопотання від 19.05.2015 р. за № 669 про відкладення розгляду справи, у зв'язку із хворобою представника (а.с. 87).

Позивач проти заявленого клопотання заперечив, зазначивши про зловживання відповідачем своїми процесуальними правами та про умисне затягування судового розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене та те, що судом надавався достатній час для направлення відповідачем відзиву на позов та документів до матеріалів справи, суд повторне клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відхилив.

Позивач у судовому засіданні 19.05.2015 р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Зважаючи на те, що згідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, неявка представника відповідача у судове засідання та неподання ним відзиву на позов, не є перешкодами для розгляду справи за наявними доказами у порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши повноважного представника позивача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд , -

в с т а н о в и в:

14.10.2013 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Підприємство матеріально - технічного забезпечення «Інженерний Центр «Реагент» (позивач, продавець) та Дочірнім підприємством «Пластмас» Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Пластмас - Прилуки» (відповідач, покупець), укладено договір поставки № 752/13, відповідно до якого продавець зобов'язався передати у власність покупця хімічну продукцію, перераховану у видаткових накладних, надалі - товар, згідно виставлених документів, а покупець - оплатити та прийняти її (п.п. 1.1 договору).

Вартість товару визначена у відповідній видатковій накладній, яка є невід'ємною частиною договору. Загальна сума договору визначається сумою видаткових накладних, які є невід'ємною частиною договору (п.п.2.1-2.2 договору). Право власності на товар згідно даного договору переходить від продавця до покупця в момент поставки товару та супровідних документів на нього ( п.3.5).

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Згідно з ч.ч. 2,3 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 525 вказаного Кодексу визначає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На виконання умов договору позивачем, відповідно до видаткових накладних № 7320 від 05.11.2013 р. на суму 12696,00 грн., № 1905 від 03.03.2014 р. на суму 259875,00 грн., № 4505 від 26.06.2014 р. на суму 355162,50 грн., № 7096 від 02.07.2014 р. на суму 355162,50 грн., № 7669 від 16.07.2014 р. на суму 359370,00 грн., № 7715 від 29.08.2014 р. на суму 402187,50 грн., № 8827 від 24.09.2014 р. на суму 90000,00 грн., № 10823 від 13.10.2014 р. на суму 36000,00 грн., № 10972 від 13.10.2014 р. на суму 302016,00 грн., № 10504 від 26.11.2014 р. на суму 449641,50 грн., № 12626 від 27.11.2014 р. на суму 396742,50 грн., № 12914 від 04.12.2014 р. на суму 396742,50 грн., № 13127 від 19.12.2014 р. на суму 404167,50 грн., № 13532 від 22.12.2014 р. на суму 245025,00 грн., № 13485 від 29.12.2014 р. на суму 271200,00 грн., № 387 від 16.01.2015 р. на суму 397223,40 грн., № 828 від 23.01.2015 р. на суму 388125,00 грн. (а.с. 13-29), поставлено, а відповідачем, в особі Куліш С.В., Яковенко А.С., Глух О.В., на підставі довіреностей № 1121 від 30.10.2013 р., № 115 від 28.02.2014 р., № 496 від 25.06.2014 р., № 515 від 02.07.2014 р., № 584 від 15.07.2014 р., № 780 від 29.08.2014 р., № 913 від 23.09.2014 р., № 1012 від 13.10.2014 р., № 1011 від 13.10.2014 р., № 1208 від 25.11.2014 р., № 1221 від 27.11.2014 р., № 1255 від 04.12.2014 р., № 1317 від 19.12.2014 р., № 1323 від 22.12.2014 р., № 1351 від 25.12.2014 р., № 21 від 15.01.2015 р., № 20 від 23.01.2015 р. (а.с. 30-46), отримано товар на загальну суму 5121336,90 грн.

У відповідності до п. 2.3 договору покупець оплачує вартість товару шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця на протязі 14 календарних днів після поставки товару.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач порушив умови договору - вартість поставленого товару оплатив частково, на суму 4537196,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, що містяться в матеріалах справи (а.с. 47-56, 84-85). Решту вартості поставленого товару не сплатив.

Позивачем були виставлені претензії № 132 від 04.02.2015 р. та № 233 від 04.03.2015 р. з вимогами про погашення наявної заборгованості (а.с. 57 - 58). Відповідач листом від 13.02.2015 р. надав відповідь на претензію від 04.02.2015 р., та зазначив про намір погашення наявної заборгованості в майбутньому (а.с.59).

На день подання позову до суду відповідач вартість поставленого товару в сумі 584140,90 грн. (5121336,90 грн. - 4537196,00 грн.) не оплатив. Доказів сплати до суду не надав.

В судовому засіданні 19.05.2015 р. позивач зазначив про часткове погашення відповідачем, після порушення провадження по справі (21.04.2015 р.), - основного боргу на суму 30000,00 грн., що підтверджується банківською випискою від 15.05.2015 р. по рахунку позивача (а.с.88-89).

У відповідності до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі за відсутністю предмета спору. За приписами п. 4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» припинення провадження у справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК можливе лише у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив своє існування в процесі розгляду справи. Таким чином, провадження по справі в частині стягнення основного боргу в сумі 30000,00 грн. підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Судом встановлено, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 554140,90 грн. є обґрунтованими, правомірними та такими, що підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано та пред'явлено до стягнення 97369,32 грн. інфляційних втрат за період 30.01.2015 р. по 14.04.2015 р., включно, та 3296,97 грн. трьох відсотків річних за той же період.

Перевіривши розрахунок позивача (а.с. 63-64, 82-83), суд прийшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат в межах заявлених вимог в сумі 97369,32 грн., та про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення трьох відсотків річних в сумі 3281,55 грн., оскільки позивачем невірно визначено прострочку з оплати вартості поставленого товару згідно видаткової накладної № 387 від 16.01.2015 р., що настала 31.01.2015 р., з урахуванням вимог п. 2.3 спірного договору та ст. 253 Цивільного кодексу України, замість 30.01.2015 р., як зазначено позивачем,.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам з урахуванням вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 49, 75, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Провадження по справі в частині стягнення основного боргу в сумі 30000,00 грн. припинити.

2. В іншій частині позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Пластмас» Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Пластмас - Прилуки» (17500, Чернігівська область, м. Прилуки, вул. 1 Козача, буд. 56, р/р 0185 в Чернігівському КБ «ПриватБанк», МФО 353586, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство матеріально - технічного забезпечення «Інженерний Центр «Реагент» (49041, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, Жовтневий район, вул. Трудових резервів, буд. 6, р/р 1905 у КБ «ПриватБанк» м. Дніпропетровськ, МФО 305299, ) - 554140,90 грн. основного боргу, 97369,32 грн. інфляційних втрат, 3281,55 грн. трьох відсотків річних, 13694,78 грн. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення оформлено відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 20.05.2015р.

Cуддя І.Г.Мурашко

.