КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"05" травня 2015 р. Справа №15/80

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Лобаня О.І.

суддів: Федорчука Р.В.

Майданевича А.Г.

розглядаючи апеляційну скаргу Військового прокурора Київського гарнізону на ухвалу господарського суду міста Києва від 27.01.2015 року

у справі № 15/80 (суддя Пасько М.В.)

за заявою закритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний

промислово - інвестиційний банк» в особі Лівобережного відділення

міста Києва

до відкритого акціонерного товариства «Завод «Квант»

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою арбітражного суду міста Києва від 12.07.1996 року порушено провадження у справі № 15/80 про банкрутство Київського заводу «Квант» за заявою закритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» в особі Лівобережного відділення в порядку норм Закону України «Про банкрутство».

Постановою арбітражного суду м. Києва від 27.03.1998 року Київський завод «Квант» визнано банкрутом та введено щодо нього ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 07.04.2005 року збільшені кредиторські вимоги філії «Лівобережне відділення Промінвестбанку в м. Київ» до Київського заводу «Квант» на суму 1 018 424 грн. 93 коп., які включені до реєстру вимог кредиторів боржника.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 25.04.2005 року здійснено заміну боржника його правонаступником - відкритим акціонерним товариством «Завод «Квант».

Постановою Вищого господарського суду України від 22.09.2010 року касаційні скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву, Управління з питань банкрутства у м. Києві та Київській області та касаційне подання Першого заступника прокурора м. Києва задоволено частково, ухвалу господарського суду м. Києва від 07.04.2005 року скасовано, а справу в частині розгляду заяви філії «Лівобережне відділення» промінвестбанку про збільшення кредиторських вимог до ВАТ «Завод «Квант» передано на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

При новому розгляді справи ухвалою господарського суду м. Києва від 03.11.2011 року, залишеною без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 12.11.2012 року та Вищого господарського суду України від 30.01.2013 року, відмовлено закритому акціонерному товариству «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі Лівобережного відділення філії у задоволенні заяви про збільшення кредиторських вимог, також, замінено кредитора у справі - дочірнє підприємство «Київтрансгаз АТ «Укргазпром» на його правонаступника - дочірню компанію «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.10.2014 року справу № 15/80 призначено до розгляду у зв'язку з тим, що станом на 06.10.2014 року закінчився строк ліквідаційної процедури по справі № 15/80 та повноважень ліквідатора боржника, а арбітражним керуючим Стадником Д.В. не надано суду для затвердження звіту та ліквідаційного балансу боржника.

27.01.2015 року ліквідатором боржника арбітражним керуючим Зубковою А.М. заявлено клопотання про продовження строку ліквідаційної процедури по справі № 15/80 та повноважень ліквідатора боржника на шість місяців, тобто, до 27.07.2015 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.01.2015 року по справі № 15/80 задоволено клопотання ліквідатора боржника, продовжено строк ліквідаційної процедури по справі № 15/80 на шість місяців та продовжено повноваження ліквідатора боржника арбітражного керуючого Зубкової А.М. на шість місяців, тобто, до 27.07.2015 року. Крім того, розгляд даної справи відкладено, витребувано від Лівобережного відділення закритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» додаткові документи, зобов'язано ліквідатора боржника надати суду звіт та ліквідаційний баланс банкрута на затвердження.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 27.01.2015 року, Військовий прокурор Київського гарнізону звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 27.01.2015 року у справі № 15/80 в частині задоволення клопотання про продовження строку ліквідаційної процедури по справі № 15/80 на шість місяців до 27.07.2015 року та повноважень ліквідатора боржника на шість місяців, тобто, до 27.07.2015 року. Також, в апеляційній скарзі Військовий прокурор Київського гарнізону просить суд поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції від 27.01.2015 року.

Перевіривши матеріали справи, розглянувши доводи Військового прокурора Київського гарнізону про причини пропуску процесуального строку на подання апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає відсутніми підстави для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 93 ГПК України апеляційна скарга подається на ухвалу місцевого господарського суду протягом п'яти днів з дня її оголошення місцевим господарським судом.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.01.2015 року судом першої інстанції було оголошено ухвалу, якою задоволено клопотання ліквідатора боржника, продовжено строк ліквідаційної процедури по справі № 15/80 на шість місяців та продовжено повноваження ліквідатора боржника арбітражного керуючого Зубкової А.М. на шість місяців, тобто, до 27.07.2015 року, розгляд даної справи відкладено.

Тобто, останній день оскарження ухвали від 27.01.2015 року з урахуванням вихідних днів (субота, неділя) припадає на понеділок - 02.02.2015 року. З апеляційною скаргою скаржник звернувся до суду лише 07.04.2015 року, що підтверджується відтиском поштового штемпеля на конверті, більше ніж 2 місяці після підписання оскаржуваної ухвали, тобто з пропуском п'ятиденного строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, встановленого статтею 93 ГПК України.

В обґрунтування причин пропуску строку подання апеляційної скарги, скаржник зазначає наступне. Військовою прокуратурою Київського гарнізону 27.01.2015 року було здійснено вступ у справу № 15/80. Під час розгляду 02.04.2015 року господарським судом м. Києва справи № 15/80 за участі представника військової прокуратури Київського гарнізону стало відомо про обставини, що викладені в апеляційній скарзі. За таких обставин апелянт вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду м. Києва пропущено з поважних причин.

Відповідно до ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту наведеної статті, поважними визнаються ті обставини, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними труднощами чи перешкодами для своєчасного вчинення сторонами справи процесуальних дій.

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи ст.53 ГПК України повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Як вбачається з матеріалів справи, у судових засіданнях у суді першої інстанції, які відбулись 27.01.2015 року, 03.03.2015 року та 02.04.2015 року, були присутні представники Київської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері, що підтверджується протоколами судового засідання від 27.01.2015 року, 03.03.2015 року та 02.04.2015 року. Отже, Військовій прокуратурі Київського гарнізону з 27.01.2015 року було відомо про прийняту місцевим господарським судом оскаржувану ухвалу.

Натомість, скаржник в обґрунтування поважності пропуску строку на подання апеляційної скарги зазначає, що про оскаржувану ухвалу Військовій прокуратурі Київського гарнізону стало відомо лише 02.04.2015 року, що не відповідає дійсним обставинам справи.

При цьому, скаржник не зазначив поважність причин пропуску строку на подання апеляційної скарги к передбачений законом термін та не надав апеляційному суду відповідних доказів, які б підтверджували поважність таких причин.

В зв'язку з чим, доводи скаржника про пропуск ним процесуального строку на апеляційне оскарження, не можна визнати поважними причинами пропуску такого строку, оскільки можливість своєчасного подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду міста Києва від 27.01.2015 року, в даному випадку, залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер.

У відповідності до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Згідно з вимогами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З вищенаведеного слідує, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Апеляційний господарський суд зазначає, що подання стороною клопотання про відновлення строку не кореспондується з автоматичним обов'язком суду відновити цей строк, оскільки клопотання про відновлення строку для подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску цього строку з наданням відповідних доказів.

Приписами ч.2 ст.93 ГПК України встановлено, що апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Оскільки, клопотання скаржника не містить обґрунтувань та посилань, які б свідчили про наявність об'єктивних обставин, які б завадили подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк, то скаржником не надано доказів того, що Військова прокуратура Київського гарнізону не мала можливості вчасно здійснити відповідні процесуальні дії, судова колегія не вбачає підстав для задоволення клопотання про відновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду міста Києва від 27.01.2015 року у справі № 15/80, а тому вважає що клопотання слід відхилити, а апеляційну скаргу повернути заявнику.

Керуючись ст. ст. 53, 86, ч. 2 ст. 93, п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Військового прокурора Київського гарнізону про відновлення строку для подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду міста Києва від 27.01.2015 року у справі № 15/80 - відхилити.

2. Апеляційну скаргу Військового прокурора Київського гарнізону на ухвалу господарського суду міста Києва від 27.01.2015 року у справі № 15/80 та додані до неї документи повернути скаржнику.

3. Копію ухвали надіслати сторонам.

4. Матеріали справи № 15/80 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.І. Лобань

Судді Р.В. Федорчук

А.Г. Майданевич