УХВАЛА

15.05.2015Справа № 910/9677/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

до Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик»

про стягнення 1199043 грн. 96 коп.

Суддя: Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Левченко В.І. (довіреність №91/2014/09/05-4 від 05.09.2014),

від відповідача - Войтенко О.В. (довіреність № 391-13 від 24.03.2015)

в с т а н о в и в:

15.04.2015 позивач звернувс ядо суду із позовною заявою, в якій просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» інфляційні нарахування на суму заборгованості в розмірі 1081568 грн. 36 коп., 3% річних у сумі 117475 грн. 60 коп.

У судовому засіданні представник позивача надав уточнення до позовної заяви, у якому просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» інфляційні нарахування на суму заборгованості в розмірі 2373244 грн. 36 коп., 3% річних у сумі 126769 грн. 64 коп.

Представник відповідача заперечував проти прийняття судом уточнення до позовної заяви.

Суд вважає, що подане позивачем уточнення до позовної заяви є фактично заявою про збільшення позовних вимог.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

За таких обставин подане позивачем збільшення позовних вимог відповідає положенням ст. 22 Господарського процесуального кодексу України та приймається судом до розгляду.

У судовому засіданні представник відповідача подав клопотання про призначення судово-економічної експертизи по справі, яке обгрунтовує тим, що у позовній заяві вказані позивачем розрахунки суми штрафних санкцій з усередненням індексу інфляції за різні періоди. Даний вид розрахунків значно завищує розмір штрафних санкцій і, як наслідок, необгрунтовано збільшує ціну позову. Таким чином, позивач вважає вказаний розрахунок таким, що не відповідає дійсності. Для повного та вичерпного з'ясування обставин, що мають істотне значення для справи та потребують спеціальних знань, відповідач просив призначити судову економічну експертизу для вирішення питань щодо правильності нарахованої суми штрафних санкцій, 3% річних, індексу інфляції за періоди, вказані позивачем у позовній заяві. Відповідно до приписів ст. 43 ГПК України, суд зобов'язаний всебічно, повно та об'єктивно досліджувати обставини справи, для вирішення справи по суті.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Так, відповідно до приписів ст. ст. 41, 42 ГПК України призначення експертизи на вимогу учасників процесу не є обов'язком суду, а є його правом; висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за загальними правилами, встановленими статтею 43 ГПК України.

Зокрема, суд звертає увагу на те, що судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

З системного аналізу положень ст. 34 ГПК України слідує, що допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

При цьому, відповідач, яким ставиться питання про призначення експертизи, не звертався до суду з доказами, які б ставили б під сумнів надані позивачем докази, не надав контррозрахунку ціни позову та документів на підтвердження своїх заперечень, а мотиви у вказаному клопотанні ґрунтуються лише на припущеннях.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні зазначеного клопотання у зв'язку із його необгрунтованістю.

З метою повного та всебічного розгляду справи по суті від учасників судового процесу слід витребувати додаткові докази.

Враховуючи викладене, по справі слід оголосити перерву.

Керуючись ст.ст. 69, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1. Оголосити перерву на 09.06.15 о 10:30 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44-В, зал № 11 .

2. Позивачу надати:

- письмовий чіткий обгрунтований розрахунок суми заборгованості, на яку нараховані 3% річних та інфляційні нарахування, з посиланням на відповідні докази, зокрема, рішення суду, за якими з відповідача підлягає стягненню заборгованість, а також докази, що підтверджують часткову оплату заборгованості відповідачем; письмовий чіткий та нормативно обгрунтований розрахунок 3% річних та інфляційних нарахувань на суму заборгованості;

- у підтвердження статусу юридичної особи і повного найменування оригінал і належним чином засвідчену копію витягу від Державного реєстратора про включення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на день розгляду справи;

- витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо відповідача станом на день розгляду справи;

- оригінали документів, доданих до позовної заяви в копіях - для огляду в засіданні;

- докази сплати відповідачем заявленої до стягнення суми у випадку їх наявності (в оригіналах - для огляду в судовому засіданні, у засвідчених копіях -до матеріалів справи);

- письмові пояснення на відзив відповідача, документальне підтвердження і нормативне обґрунтування доводів викладених у запереченні.

3. Відповідачу надати:

- у підтвердження статусу юридичної особи і повного найменування оригінал і належним чином засвідчені копії статуту (положення), свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на день розгляду справи;

- у разі сплати заявленої до стягнення суми надати суду відповідні докази (в оригіналах - для огляду в судовому засіданні, у засвідчених копіях - до матеріалів справи);

- у разі незгоди з сумою позову надати контррозрахунок із його нормативним обґрунтуванням та документальним підтвердженням;

- письмовий відзив на позов з наданням доказів, що підтверджують викладені в ньому обставини та нормативно-правове обґрунтування своїх заперечень; забезпечити надіслання позивачу копії відзиву у порядку, передбаченому ст. 59 Господарського процесуального кодексу України.

- власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору.

4. Попередити сторони, що за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону, до них можуть бути застосовані заходи, передбачені п. 5 ст. 83 ГПК України, а саме штраф у доход Державного бюджету України у розмірі до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суддя В.О. Демидов

.