РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2015Справа №910/4461/15-г
За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»

до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова

компанія»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Довлетов Шохрат Джораєвич

про стягнення 9601 грн. 30 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: Цілик А.В. - представник за довіреністю № 167 від 29.12.2014;

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

25.02.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» з вимогами до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення 9601 грн. 30 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності не виконав зобов'язання щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну власника автотранспортного засобу Сітроен, державний номер ВН1203ЕО, водієм транспортного засобу Опель, державний номер В3759РВ, цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована відповідачем відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8565980, та право вимоги за якою перейшло до позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2015 порушено провадження у справі № 910/4461/15-г та справу призначено до розгляду на 20.03.2015.

20.03.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що позивачем не подано повного тексту Договору добровільного страхування на транспорті № 016351/4017/0000013 від 27.09.2013. Крім того, відповідач зазначив, що Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8565980 застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу Опель, державний номер В3755РП, а не автомобіля Опель, державний номер В3759РВ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2015 залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Довлетова Шохрата Джораєвича; вирішено звернутись до Приморського районного суду міста Одеси із запитом про надання копій матеріалів справи № 522/5686/14-п (провадження № 3/522/2129/14) про притягнення до адміністративної відповідальності Довлетова Шохрата Джораєвича; розгляд справи відкладено на 24.04.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва, відповідно до статті 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 12.05.2015; вирішено повторно звернутись до Приморського районного суду міста Одеси із запитом про надання копії матеріалів справи № 522/5686/14-п (провадження № 3/522/2129/14) про притягнення до адміністративної відповідальності Довлетова Шохрата Джораєвича.

Представник відповідача у судовому засіданні 12.05.2015 надав усні пояснення по суті спору; проти задоволення позову заперечив.

Представник позивача у судове засідання 12.05.2015 не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи у судове засідання 12.05.2015 не з'явився, вимоги ухвал суду не виконав, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином за адресою, яка зазначена у постанові Приморського районного суду міста Одеси від 23.05.2014 у справі № 522/5686/14-п (провадження № 3/522/2129/14), що підтверджується наявною в матеріалах справи копією реєстру поштових відправлень суду та витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувається з урахуванням положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 12.05.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Відомостей про дорожньо-транспортну пригоду б/н, сформованих 09.04.2014, та постанови Приморського районного суду міста Одеси від 23.05.2014 у справі № 522/5686/14-п (провадження № 3/522/2129/14) встановлено, що 27.03.2014 Довлетов Ш.Д., керуючи транспортним засобом Опель, державний номер В3759РВ, порушив п. 16.12 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Сітроен, державний номер ВН1203ЕО, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Вищевказаною постановою Довлетова Ш.Д. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

27.09.2013 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» (страховик), Савчуком Ю.О. (страхувальник) та Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» (вигодонабувач) укладено Договір добровільного страхування на транспорті № 016351/4017/0000013, яким передбачено страхування майнових інтересів, пов'язаних з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Сітроен, державний номер ВН1203ЕО.

Відповідно до п. 1.4 Договору, строк його дії встановлений з 28.09.2013 до 27.09.2014.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до Висновку № 2191 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, від 05.04.2014, складеного Фізичною особою-підприємцем Лузановим О.П. (свідоцтво судового експерта № 1217 від 29.02.2008) на підставі ремонтної калькуляції № 2191 від 02.04.2014 (система Audatex), вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (який дорівнює нулю) автомобіля Сітроен, державний номер ВН1203ЕО, становить 10839 грн. 95 коп.

Згідно з нарядом-замовленням № від 27.05.2014 (який є актом виконаних робіт), складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Автомир-техно», фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля Сітроен, державний номер ВН1203ЕО, становить 10844 грн. 25 коп.

Судом встановлено, що наведені в наряді-замовленні № від 27.05.2014 роботи знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку із тими пошкодженнями, що зазначені у первинній довідці про дорожньо-транспортну пригоду, складеній за обставинами ДТП, виданій ВДАІ ГУМВС України, та протоколі огляду транспортного засобу від 31.03.2014.

Згідно зі страховим актом № 00139811 від 15.04.2014, складеним позивачем, загальний розмір страхового відшкодування за Договором добровільного страхування на транспорті № 016351/4017/0000013 від 27.09.2013 складає 10101 грн. 30 коп.

Судом встановлено, 13.02.2013 позивач перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю «Автомир-техно» грошові кошти у розмірі 800000 грн. 00 коп. (призначення платежу - авансова оплата по ремонту транспортних засобів згідно з договором від 31.01.2013), що підтверджується платіжним дорученням № 005019 від 13.02.2013, належним чином засвідчена копія якого знаходиться в матеріалах справи.

На підставі листа вигодонабувача (Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк») вих. № 12608/3387БТ від 09.04.2014, позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомир-техно» із повідомленням вих. № 00139811 від 15.04.2014 про надання згоди на списання грошових коштів у розмірі 10101 грн. 30 коп. для здійснення відновлювального ремонту автомобіля Сітроен, державний номер ВН1203ЕО, із суми авансового платежу, перерахованого за платіжним дорученням № 005019 від 13.02.2013.

Списання вказаних коштів підтверджується, зокрема, фактом здійснення ремонту автомобіля Сітроен, державний номер ВН1203ЕО, на підставі наряду-замовлення № від 27.05.2014.

Як встановлено судом, на момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Опель, державний номер В3759РВ, була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія» відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8565980 з встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 50000 грн 00 коп., франшизи - 500 грн. 00 коп.

Однак, заперечуючи на позовні вимоги, відповідач зазначив, що за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8565980 застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу Опель, державний номер В3755РП, а не Опель, державний номер В3759РВ.

Втім, суд не приймає до уваги такі заперечення відповідача з огляду на наступне.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 20.03.2015 та 24.04.2015 з метою всебічного, повного та об'єктивного розгляду справи судом вирішено звернутись до Приморського районного суду міста Одеси із запитом про надання копій матеріалів справи № 522/5686/14-п (провадження № 3/522/2129/14) про притягнення до адміністративної відповідальності Довлетова Шохрата Джораєвича.

Проте, в межах встановленого статтею 69 Господарського процесуального кодексу України строку розгляду спору, матеріали справи № 522/5686/14-п (провадження № 3/522/2129/14) про притягнення до адміністративної відповідальності Довлетова Шохрата Джораєвича до Господарського суду міста Києва не надійшли, з огляду на що суд розглядає даний спір за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається із Відомостей про дорожньо-транспортну пригоду б/н, сформованих 09.04.2014, та постанови Приморського районного суду міста Одеси від 23.05.2014 у справі № 522/5686/14-п (провадження № 3/522/2129/14), винним у ДТП, яка сталась 27.03.2014, є Довлетов Ш.Д., який керував транспортним засобом Опель, державний номер В3759РВ.

При цьому, у Відомостях про дорожньо-транспортну пригоду, сформованих 09.04.2014, зазначено, що цивільно-правова відповідальність Довлетова Ш.Д. застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія» відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8565980.

Крім того, враховуючи, що і в Полісі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8565980 і у витягах з Єдиної централізованої бази МТСБУ (долученого до позовної заяви та поданого представником позивача у судовому засіданні 24.04.2015) зазначено один і той самий VIN-код (унікальний ідентифікаційний номер автомобіля, який присвоюється йому заводом-виробником при випуску машини з конвеєра) автомобіля - W0L000038T5254304, суд дійшов висновку, що це є один і той самий транспортний засіб - Опель, державний номер В3759РВ.

При цьому, суд зазначає, що інформація, яка зазначена у витязі з Єдиної централізованої бази МТСБУ (зокрема, що за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8565980 застраховано цивільно-правову відповідальність власника автомобіля Опель, державний номер В3755РП) є вторинною (похідною) інформацією по відношенню до інформації, яка зазначена у Полісі АС/8565980, оскільки вона вноситься на підставі даних, вказаних у Полісі, та яка надається страховиком.

Отже, враховуючи вищевикладене та дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що станом на дату ДТП (27.03.2014) за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8565980 було застраховано цивільно-правову відповідальність власника саме автомобіля Опель, державний номер В3759РВ, у зв'язку з чим суд вважає необґрунтованими твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву.

При цьому, суд також не приймає до уваги твердження відповідача щодо відсутності в матеріалах справи повного тексту Договору добровільного страхування на транспорті № 016351/4017/0000013 від 27.09.2013, оскільки у судовому засіданні 24.04.2015 позивачем долучено до матеріалів справи належним чином засвідчену копію всього договору.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування вих. № 07050 від 03.10.2014 у розмірі 10101 грн. 30 коп., яка була отримана відповідачем 13.10.2014, що підтверджується вхідним реєстраційним штампом відповідача № 3299 від 13.10.2014.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до пункту 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до частини 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право вимоги до особи відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Так як цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Опель, державний номер В3759РВ, станом на дату ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія» за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8565980, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок щодо відшкодування збитку, завданого внаслідок ДТП водієм транспортного засобу Опель, державний номер В3759РВ, власнику автотранспортного засобу Сітроен, державний номер ВН1203ЕО, покладається на відповідача (в межах страхової суми та за вирахуванням франшизи).

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що проведення оцінки майна є обов'язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Водночас, Законом України «Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов'язкового проведення професійної оцінки шкоди, завданої при ДТП транспортному засобу, суб'єктами оціночної діяльності та необхідність відшкодування шкоди не ставиться у залежність від проведення такої оцінки. Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, у якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, яку необхідно витратити на відновлення транспортного засобу.

Суд приходить до висновку, що проведення оцінки завданої шкоди є необхідним лише у випадку наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу у випадках і порядку передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395).

Відповідно до пункту 7.38 вказаної Методики значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Згідно з п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092, строк експлуатації - період часу від дати виготовлення КТЗ до дати його оцінки.

Зі свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля Сітроен, державний номер ВН1203ЕО, (копія якого міститься у матеріалах справи) вбачається, що рік випуску автомобіля - 2013, а отже на момент ДТП строк його експлуатації не перевищував семи років.

Судом також враховано, що у пункті 7.39 вищезазначеної Методики наведені винятки стосовно використання зазначених у пункті 7.38 Методики вимог, однак доказів щодо існування вказаних обставин відповідачем суду надано не було.

Крім того, суд звертає увагу на те, що наряд-замовлення № від 27.05.2014 є фактичним доказом вартості відновлювального ремонту автомобіля Сітроен, державний номер ВН1203ЕО, з огляду на відсутність доказів наявності коефіцієнта фізичного зносу автомобіля Сітроен, державний номер ВН1203ЕО, (що, зокрема, встановлено у Висновку № 2191 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, від 05.04.2014).

З урахуванням того, що до позивача переходить право вимоги щодо виплати страхового відшкодування за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8565980 у межах фактично здійснених ним витрат (10101 грн. 30 коп.) з урахуванням франшизи у розмірі 500 грн. 00 коп., суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення 9601 грн. 30 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 77; ідентифікаційний код: 22945712) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (01032. м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А; ідентифікаційний код: 20033533) грошові кошти у розмірі 9601 (дев'ять тисяч шістсот одна) грн. 30 коп. та судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання протягом 10 днів з дня складання повного рішення апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 14.05.2015

Суддя І.М. Отрош