ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2015 р. Справа № 907/46/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Гнатюк Г.М.

Мирутенка О.Л.

розглянувши апеляційну скаргу заступника прокурора Закарпатської області за вих. № 05/2-389вих-15 від 06.04.2015р. (вх. № ЛАГС 01-05/1662/15 від 14.04.2015р.)

на ухвалу господарського суду Закарпатської області про залишення позову без розгляду від 01.04.2015р.

у справі № 907/46/15

за позовом: прокурора Тячівського району в інтересах держави в особі Тячівського міжрайонного управління водного господарства, м. Тячів, Закарпатська область

до відповідача-1: Тячівської районної державної адміністрації, м.Тячів, Закарпатська область

до відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю „Одаров" (надалі ТзОВ „Одаров"), с. Кричово, Тячівський район, Закарпатська область

про скасування розпорядження голови Тячівської РДА №127 від 13.03.2008р. „Про затвердження проекту землеустрою та укладання договору оренди", визнання недійсним договору оренди землі від 26.05.2008 та скасування його державної реєстрації, повернення земельної ділянки, яка знаходиться на території Кричівської сільської ради в урочищі „Одаров" загальною площею 4,8789 га, нормативно-грошовою оцінкою 14 780,14 грн., у власність держави.

за участю учасників судового процесу:

від прокуратури: Макогон І.Ю.;

від позивача: не з'явився ;

від відповідача-1: не з'явився ;

від відповідача-2: не з'явився

Прокурору роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22, 28, 29 ГПК України. Заяв про відвід суддів та клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу від сторін не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 01.04.2015р. у справі №907/46/15 (суддя Якимчук Л.М.) позов залишено без розгляду.

Приймаючи ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що у даному спорі права чи законні інтереси Тячівського міжрайонного управління водного господарства не порушено, відповідно, позивач, визначений прокурором, є "неналежним позивачем", тобто суб'єктом, права якого у даних спірних відносинах не можуть бути порушені (або не порушуються).

Не погодившись з даною ухвалою господарського суду, заступник прокурора Закарпатської області звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій ухвалу суду першої інстанції вважає незаконною, такою що підлягає скасуванню та прийнятою з порушенням норм процесуального права. Зокрема, скаржник зазначає, що згідно з ст.2 ГПК України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві. Відтак, на думку скаржника, судом не враховано, що при врегулюванні спірних земельних правовідносин, прокурор, в силу ст.29 ГПК України, виступає самостійно як позивач саме через збіг в одній особі відповідача та позивача.

Згідно довідки про автоматичний розподіл справ між суддями від 14.04.2015р. дану справу розподілено до розгляду судді-доповідачу Кравчук Н.М., склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. - головуючий суддя, Гнатюк Г.М. та Мирутенко О.Л.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 17.04.2015р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 30.04.2015р.

Прокурор в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав повністю.

Позивач участі уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, надіслав лист, в якому зазначає, що повністю підтримує апеляційну скаргу прокурора Закарпатської області та просить скасувати ухвалу місцевого господарського суду.

Відповідач-1 та відповідач-2 своїми конституційними правами на захист прав і охоронюваних законом інтересів не скористалися, в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення прокурора, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про скасування ухвали місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 121 Конституції України на прокуратуру покладається обов»язок представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом

Статтею 361 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

За наявності вищевказаних підстав, з метою представництва громадянина та держави, прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законодавством, звертатися до суду з позовом.

Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (ч. 3 ст. 2 ГПК України).

В силу ст. 29 ГПК України прокурор, який звертається до господарського суду вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності в нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві, і в такому випадку прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до рішення Конституційного суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 року у справі про представництво прокуратурою інтересів держави в господарському суді, визначено, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Як вбачається з матеріалів справи, прокурор Тячівського району Закарпатської області звернувся до господарського суду Закарпатської області з позовом в інтересах держави в особі Тячівського міжрайонного управління водного господарства про скасування розпорядження голови Тячівської РДА № 127 від 13.03.08 «Про затвердження проекту землеустрою та укладення договору оренди»; визнання недійсним договору оренди землі від 26.05.08 та скасування його державної реєстрації.

Обґрунтовучи свої вимоги, прокурор Тячівського району зазначив, що Тячівська районна державна адміністрація, як орган виконавчої влади, реалізовуючи свої повноваження в частині розпорядження земельними ділянками, допустила порушення вимог земельного, водного та природоохоронного законодавства, а саме: вийшла за межі своєї компетенції, надавши земельну ділянку у користування ТзОВ «Одаров» з грубим порушенням чинного законодавства. Земельну ділянку передано в оренду без проведення земельних торгів, без виконання всіх умов, визначених у висновку Закарпатського обласного виробничого управління по меліорації і водному господарству від 13.09.2006р.. Також прокурор зазначив, що об»єкт водного фонду місцевого значення загальною площею водного дзеркала 4,9 га передано без погодження із державними органами охорони навколишнього природного середовища та водного господарства. Вказане стало підставою звернення Тячівського міжрайонного управління водного господарства до прокуратури Тячівського району Закарпатської області про захист інтересів держави (а.с.14).

Згідно з ст.14 Конституції України та ст.1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, а незаконна передача у користування спірних земельних ділянок порушує інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, ефективного використання земельних ресурсів.

Статтею 6. Водного кодексу України передбачено, що води (водні об'єкти) є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Окремі повноваження щодо розпорядження водами (водними об'єктами) можуть надаватися відповідним органам виконавчої влади.

Відповідно до преамбули Водного кодексу України усі води (водні об'єкти) на території України є національним надбанням Українського народу, однією з природних основ його економічного розвитку і соціального добробуту.

Наказом Державного агентства водних ресурсів України від 20.04.2012р. № 212 затверджено положення про Тячівське міжрайонне управління водного господарства, яке є бюджетною не прибутковою організацією і належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади у галузі водного господарства і меліорації земель, управління, використання та відтворення поверхневих водних ресурсів - Державного агентства водних ресурсів України.

Даним положенням визначено основні завдання та компетенцію Тячівського міжрайонного управління водного господарства у сфері охорони та використання водних ресурсів, до яких, зокрема, відноситься: реалізація державної політики, спрямованої на впровадження нових технологій і передового досвіду зі збереження і відтворення поверхневих водних ресурсів на території Тячівського та Рухівського районів; забезпечення потреб населення та галузей економіки у водних ресурсах в межах своєї компетенції; забезпечення раціонального використання водних ресурсів; здійснення заходів із спостереженням за станом водних об'єктів.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу про залишення позову без розгляду та, керуючись п.1 ч. 1 ст.81 ГПК України, дійшов висновку, що в даному спорі права чи законні інтереси Тячівського міжрайонного управління водного господарства, як позивача, не порушено. Також зазначив, що позивач, визначений прокурором, є «неналежним позивачем».

Суд апеляційної інстанції з таким висновком місцевого господарського суду не погоджується та зазначає, що зі змісту оскаржуваної ухвали не вбачається: чому не порушуються/ чи порушуються права та законні інтереси Тячівського міжрайонного управління водного господарства та який же орган міг би бути належним позивачем у даній справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою посадове становище якої не вказане.

Відповідно до ст. 54 ГПК позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується прокурором.

З матеріалів справи вбачається, що прокурор Тячівського району підписав позовну заяву в межах повноважень, наданих йому п. 2 ст. 121 Конституції.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що прокурор Тячівського району, відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК, належним чином обґрунтував свої вимоги, у тому числі стосовно пред'явлення позову в інтересах держави; висновок суду першої інстанції щодо відсутності у прокурора доказів необхідності захисту державних інтересів суперечать матеріалам справи; обґрунтування залишення позову без розгляду мотивами відсутності Тячівського міжрайонного управління водного господарства ознак уповноваженого органу не можна визнати таким, що відповідає вищенаведеним вимогам процесуальних норм і стосується розгляду позовних вимог по суті.

Враховуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції вважає, що, залишивши позов без розгляду, місцевий господарський суд фактично ухилився від вирішення спору по суті, що суперечить ст.ст.124, 129 Конституції України.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала місцевого господарського суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, відтак її слід скасувати.

Керуючись, ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу заступника прокурора Закарпатської області задоволити.

2. Ухвалу господарського суду Закарпатської області від 01.04.2015р.у справі № 907/46/15 скасувати.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з розділом ХІІ-1 ГПК України.

4. Справу скерувати на розгляд до господарського суду Закарпатської області.

Головуючий суддя Кравчук Н.М.

судді Гнатюк Г.М.

Мирутенко О.Л.