номер провадження справи 10/79/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2015 Справа № 908/2120/15-г

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Східстройсервіс", м. Київ

до відповідача: Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа", м. Маріуполь

про стягнення 3 502 261, 62 грн.

Суддя: Алейникова Т.Г.

Представники сторін:

від позивача - Лещенко Е. Д., на підставі довіреності б/н від 01.04.2015 р.;

від відповідача - не з'явився.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До господарського суду Запорізької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Східстройсервіс", м. Київ до Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа", м. Маріуполь про стягнення заборгованості в розмірі 3 502 261, 62 грн.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010р., відповідно до довідки автоматичного розподілу справи між суддями від 31.03.2015 р., справу 908/2120/15-г передано на розгляд судді Алейниковій Т.Г.

Ухвалою господарського суду від 02.04.2015 р. порушено провадження у справі № 908/2120/15-г. Справі присвоєно номер провадження № 10/79/15, її розгляд призначено на 13.05.2015 р.

Представник позивача у судовому засіданні 13.05.2015 р. підтримав свої вимоги викладені в позові та надав до суду заяву про повернення зайве сплаченої суми судового збору. Відповідач у судове засідання 13.05.2015 р. не з'явився, на адресу суду надав відзив, в якому просить суд в задоволенні позову відмовити та розглядати справу без присутності їхнього представника. Про час та місце проведення судового засідання представник відповідача був повідомлений належним чином.

У відповідності до ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Статтею 64 ГПК України передбачено, що ухвала про порушення провадження у справі надсилається учасникам спору за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином. Таким чином, відповідач є повідомленим належним чином, про час і місце розгляду справи судом.

Згідно п. 3.6 Роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 р. № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" з наступними змінами та доповненнями, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

У судовому засіданні 13.05.2015 р., розгляд справи був закінчений, судом оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

Неявка представника відповідача не перешкоджала вирішенню спору, у судовому засіданні 13.05.2015 р., розгляд справи був закінчений, судом було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

Справа розглянута без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Вивчивши матеріали справи та проаналізувавши докази надані позивачем, суд

ВСТАНОВИВ:

Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що між ККП «Маріупольтепломережа» та ТОВ «Східстройсервіс» було укладено договір поставки № 70 від 24.12.2013 р., за яким ТОВ «Східстройсервіс» поставив ККП «Маріупольтепломережа» товар, а саме: МРН, муфти, перехідники, трійники, трубу, бурт, фланці, відводи, здвижки, колена.

Відповідно вищезазначеного договору «Поставщик на умовах, зазначених цим Договором, зобов'язаний передавати (поставлять) у власність Покупцю. а Покупець зобов'язується приймати та сплачувати в порядку встановленому чинним Договором товар». У відповідності до пунктів:

- 2.1 «Зобов'язання Поставщика по поставці (передачі) Товару за даним Договором вважаються виконаними після передачі Товару Покупцю та підписанні ним видаткових накладних. Датою поставки (передачі) Товару є дата підписання Покупцем видаткових накладних. Датою переходу права власності на Товар (партію Товару) вважається дата підписання сторонами видаткових накладних на товар»;

- 2.3 «Підписані Сторонами видаткові накладні є достатнім та допустимим доказом, підтверджуючим факт передання (поставки) Товару Покупцю за даним Договором»;

- 4.1 «Умови оплати за поставлений товар, зазначений в п. 1.1 даного договору є перерахування Покупцем на розрахунковий рахунок Поставщика 50 % передоплати. У випадку відсутності перерахунку Покупцем на розрахунковий рахунок Поставщика 50 % передоплати, Покупець зобов'язаний сплатити за Товар, отриманий відповідно до умов розділу 2 договору, на протязі 7 днів з моменту підписання видаткових накладних, що передбачено п. 2.1 Договору. Датою підписання видаткових накладних вважається дата виникнення заборгованості покупця перед поставщиком.

Датою виникнення заборгованості покупця перед поставщиком за товар, отриманий до підписання даної додаткової угоди, вважається 05 вересня 2014 р. - дата підписання додаткової угоди» (з урахуванням п. 1 додаткової угоди до договору № 2 від 05.09.2014 р.).

Відповідно до договору позивач поставив відповідачу товар в асортименті відповідно видаткових накладних, а відповідач сплатив товар частково в розмірі 27 614, 60 грн., у зв'язку з чим на момент подання позову до суду у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 3 502 261, 62 грн., яка підтверджується двостороннім актом звірки від 28.02.2015 р.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю, виходячи з наступного.

Згідно до ч. 1 ст. 199 ГК України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбачених цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення ЦК України.

Відповідно до ст. 173 Господарського Кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 692 Цивільного кодексу України (надалі - ЦКУ) встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити повну ціну товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Разом з тим, стаття 526 ЦКУ наголошує, що зобов'язання (в даному випадку - оплата вартості вугілля) має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦКУ.

Тому, Відповідач, отримавши у власність товар та не оплативши його вартість у повному обсязі, порушив своє зобов'язання по оплаті товару відповідно до п. 4.1. Договору та вимоги статей 692 і 526 ЦКУ.

Згідно з ч. 1 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

З огляду на те, що згадану статтю 625 ЦК України вміщено в розділі 1 книги 5 цього Кодексу - "Загальні положення про зобов'язання", ця стаття застосовується до всіх грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов'язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов'язань.

Згідно з ч. 1 ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання: нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Невиконанням своїх грошових зобов'язань Відповідач порушив вищевказані вимоги законодавства й умови діючого Договору.

Згідно п. 4 ст. 538 ЦК України, якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, не дивлячись на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Ст. 218 Господарського кодексу України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ст.ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач в судове засідання 13.05.2015 р. не з'явився, направив до суду письмовий відзив в якому проти позову заперечував та просив суд відмовити в задоволенні позову.

Заперечення відповідача не знайшли свого документального підтвердження та суперечать дійсності. Статтею 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити повну ціну товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо первинні документи, що стосуються товару, не були передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі - продажу та повернути товар продавцеві (ч. 2 ст. 666 ЦК України). При отриманні товару покупцем не подавалося жодних заперечень щодо неналежності виконання продавцем прийнятих за договором зобов'язань з поставки товару, право власності на який відповідач здобув, підписавши акти приймання - передачі продукції.

Разом з тим, стаття 526 ЦКУ наголошує, що зобов'язання (в даному випадку - оплата вартості вугілля) має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ст. 530 ЦКУ якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Тому, Відповідач, отримавши у власність товар та не оплативши його вартість у повному обсязі, порушив своє зобов'язання по оплаті товару відповідно до пунктів Договору та вимоги статей 692, 526 та 530 ЦКУ.

З огляду на зазначене, враховуючи вимоги чинного законодавства та умови Договору, зобов'язання відповідача, щодо оплати за отриманий товар, виникли після підписання сторонами видаткових накладних та мали бути виконані відповідачем в строк обумовлений Договором, а тому термін оплати відповідачем продукції на суму 3 502 261, 62 грн. вже настав.

Заперечення відповідача суд до уваги не приймає, так як твердження зазначені у відзиві не відповідають дійсності, оскільки: беручи до уваги вищезазначені факти, щодо повного виконання позивачем умов договору, у відповідача відсутні будь - які підстави застосовувати норми чинного законодавства, викладені в відзиві на позовну заяву.

Таким чином нарахування позивачем суми заборгованості в розмірі 3 502 261, 62 грн., є повністю обґрунтованими та такими, що відповідають умовам Договору та нормам чинного законодавства.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що матеріали справи містять повністю обґрунтовані докази для задоволення позовних вимог в повному обсязі, а відзив на позовну заяву відповідача є безпідставним, необґрунтованим та таким що суперечить нормам матеріального та процесуального права.

Наведені докази і доводи свідчать про те, що відповідач Комунальне комерційне підприємство Маріупольська міська рада "Маріупольтепломережа", м. Маріуполь в односторонньому порядку протиправно відмовився від виконання взятих на себе зобов'язань за умовами Договору поставки № 70 від 24.12.2013 року і добровільно не сплатив борг.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини, викладені у справі позивачем були підтверджені належними доказами.

Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши надані докази, суд задовольняє позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Східстройсервіс", м. Київ до Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа", м. Маріуполь про стягнення заборгованості в розмірі 3 502 261, 62 грн. за договором поставки № 70 від 24.12.2013 р.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подасться до суду; ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюється 2 % від ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається повністю на відповідача, внаслідок неправильних дій якого виник спір у суді.

Керуючись ст. 22, 44, 49, 82, 84, ГПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Східстройсервіс", м. Київ до Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа", м. Маріуполь задовольнити.

Стягнути з Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» (87534, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Гризодубової, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Східстройсервіс» (04212, м. Київ, вул. Маршала Тимошенко, буд. 2 л, ) - заборгованості в розмірі 3 502 261 (три мільйони п'ятсот дві тисячі двісті шістдесят одна) грн. 62 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 70 045 (сімдесят тисяч сорок п'ять) грн. 23 коп.

Видати наказ.

Суддя Т.Г. Алейникова

Рішення підписане 15.05.2015 р.