ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2015 р.Справа № 922/1053/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Омельченко К.А.

розглянувши справу

за позовом КП "Харківводоканал", м. Харків
до Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в особі АТ "Банк "Золоті ворота" м. Харків
про визнання припиненним зобов'язань
за участю сторін:

позивача -Котляр П.М.

відповідача - Цибулько О.І.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - КП "Харківводоканал" звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в особі Акціонерного товариства "Банк Золоті Ворота", в якому просить визнати припиненим зобов'язання: з 17.01.2015 року у зв'язку із поєднанням боржника в кредитора в одній особі за договором № 335 на кредитну лінію (відновлювальну) з усіма наступними змінами до нього КП "Харківводоканал" перед АТ "Банк Золоті Ворота" ( у стані ліквідації) в частині заборгованості за кредитом в сумі 203394,66 грн., в тому числі: сума простроченої заборгованості за кредитом 190000,00 грн.; сума простроченої заборгованості за відсотками 8818,08 грн.; пеня за простроченою заборгованістю за кредитом 4372,50 грн.; пеня за простроченою заборгованістю за відсотками 204,08 грн. та у зв'язку з повним виконанням зобов'язань за договором № 335 на кредитну лінію (відновлювальну) з усіма наступними змінами до нього, зняти заборони на відчуження майна № 1590, 916, 914 в реєстрі заборон відчуження майна, накладені третьою особою відповідно за договором іпотеки № 06-292 від 11.08.2006 року з усіма змінами до нього; іпотечним договором № 10-068 від 09.07.2010 року з усіма змінами до нього; іпотечним договором № 10-069 від 09.07.2010 року з усіма змінами до нього. Витрати по оплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

02.04.2015 року позивач надав заяву про зміну підстав позову та просить суд визнати припиненими зобов*язання : з 17.01.2015 року у зв*язку із поєднанням боржника і кредитора в одній особі за договором № 335 на кредитну лінію (відновлювальну) з усіма наступними змінами до нього КП "Харківводоканал" перед АК "Банк Золоті ворота" ( у стані ліквідації) ( п.Леніна,36 м. Харків, 61166, , МФО 351931накопичувальний рахунок 0 в Управління Національного банку України в Харківській області, МФО 351447) в часині заборгованості : за кредитом в сумі 190 000 грн. ( а.с.163-167). Ухвалою від 06.04.2015 року прийняті до розгляду ( а.с.188-189).

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору № 38/1 від 03.03.2012 року про використання системи "Клієнт-Банк" та ст.606 ЦК України.

Суд продовжує розгляд справи з урахуванням уточнених позовних вимог.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в особі АКБ банк "Золоті ворота", в свою чергу, заперечив проти зарахування зустрічних однорідних вимог, посилаючись на п. 4 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", яким заборонено здійснювати такі дії під час тимчасової адміністрації.

Внаслідок відмови банку у зарахуванні зустрічних однорідних вимог за договором банківського рахунку, КП "Харківодоканал" звернувся до суду з даним позовом. Позивач вважає, що вимоги, є зустрічними однорідними та мають однакову правову природу, оскільки у АКБ "Золоті ворота" існує заборгованість перед КП "Харківводоканал" у тій самій сумі, що і у останнього.

04.03.2015 року позивачем до суду була подана заява про забезпечення позову, в якій він просить суд тимчасово забезпечити позов до набрання законної сили рішенням у справі № 922/1053/15 та заборонити відповідачу здійснювати певні дії, передбачені п. п. 2.1.2 договору іпотеки № 06-292 від 11.08.2006 року, п. п. 2.1.2 іпотечного договору № 10-068 від 09.07.2010 року та п. п. 2.1.2 іпотечного договору № 10-069 від 09.07.2010 року, а саме: звертати стягнення на іпотечне майно, реалізацію іпотечного майна третім особам на підставі договорів купівлі-продажу ( а.с.104-105).

Відповідно до статті 66 ГПК України заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті як за заявою учасника судового процесу (сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов), так і за ініціативою господарського суду.

У першому із зазначених випадків заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України , обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заявник документально не обгрунтував заявлене клопотання.

Судом розглянуте клопотання щодо забезпечення позову та визнане таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

27.04.2015 року від відповідача по справі надійшло клопотання щодо зупинення провадження у справі в якому заявник просить суд зупинити провадження даної справи до вирішення по суті справи за № 922/1606/15 за позовом банку до КП"ХВК" про стягнення суми кредитної заборгованості ( а.с.192-194).

В обгрунтування заявленого клопотання, відповідач посилається на неможливість розгляду даної справи, оскільки судом вже розглядається справа за № 922/1606/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Золоті ворота" м. Харків до Комунального підприємства "Харківводоканал", про стягнення заборгованості в розмірі 222 711,46 грн., з яких: сума простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 190 000,00 грн., сума простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 19 353,97 грн., пеня: за прострочення повернення кредиту в розмірі 12 565,76 грн., за прострочення повернення відсотків в розмірі 791,73 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання покладених на відповідача обов'язків за договором на кредитну лінію (відновлювальну) № 335 від 11.08.2006 року, з урахуванням внесених додатковими угодами змін, в частині повного та своєчасного повернення кредитних коштів, у зв'язку з чим, просить суд стягнути з відповідача заявлену суму позову.

У відповідності до Пленуму Вищого господарського суду України , постанова від 26.12.2011 року за № 18 " Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції " статтею 79 ГПК встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Так, зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК) .

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Таких обставин, заявник не надав, на підставі чого, суд відмовляє в задоволені заяви про зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 27.04.2015 року до 05.05.2015 року до 10 год. 45 хв.

Згідно положень ст.ст. 4-3, 33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи достатність часу, наданого позивачеві та відповідачеві для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу статті 546 цього ж Кодексу виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

11.08.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений договір за № 335 на кредитну лінію (відновлювальну ) з наступними змінами до нього у вигляді укладених "договорів про зміну до договорів на мультивалютну кредитну лінію ( а.с.21-61). У відповідності до предмету договору банк надав позичальнику кредит у рамках відновлювальної кредитної лінії .

У забезпечення виконання майнових вимог відповідача, як кредитора до позивача-боржника було укладено договір іпотеки № 06-292 від 11.08.2006 року з усіма наступними змінами до нього ( а.с.55-

Станом на 26.01.2015 року за позивачем - боржником залишилася не сплачена сума простроченої заборгованості в сумі 203394,66 грн., в тому числі : за кредитом 190 000 грн., сума простроченої заборгованості за відсотками 8818,08 грн. Пеня за простроченою заборгованістю за кредитом 4372,50 грн., пеня за простроченою заборгованістю за відсотками 204,08 грн., що підтверджується письмовим повідомлення відповідача за вих. № 198 від 21.01.2015 року.

09.04.2009 року між АКБ "Золоті ворота" та КПКГ "Харківкомуночиствод" був укладений договір банківського рахунку № 09VVR000167 з додатками ( а.с.17-20).

У відповідності до предмету договору, банк відрив поточний рахунок в національні валюті України для зберігання і здійснення розрахунково - касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов даного договору та вимог законодавства України ( п.1. 1 договору). Банк відкрив клієнту рахунок ( п.2.1 договору). Станом на 25.12.2014 року на розрахунковому рахунку № 5522 у АТ "Золоті ворота " знаходиться 218 878,07 грн. належних позивачу коштів.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 04.12.2014 № 781 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 05.12.2014 № 142 «Про початок процедури ліквідації АТ «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» Єрмака Валерія Олександровича строком на 1 рік з 05.12.2014 по 04.12.2015 включно.

На підставі викладеного, суд зазначає про неможливість таких дій в період ліквідаційної процедури ПАТ "Банк Золоті ворота ", який, в свою чергу, повідомляв позивача про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію, внаслідок віднесення його до категорії неплатоспроможних на підставі постанови Правління Національного банку України від 04.12.2014 № 781 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Золоті ворота ».

Частиною 4 статті 110 ЦК України передбачено, що особливості ліквідації банків встановлюються законом про банки і банківську діяльність.

Відповідно до пунктів 3 та 8 статті 91 Закону України "Про банки і банківську діяльність" з дня прийняття рішення про відкликання ліцензії та призначення ліквідатора, строк виконання всіх грошових зобов'язань банку вважається таким, що настав, а вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Статтею 93 цього ж Закону визначено порядок здійснення ліквідатором заходів щодо підготовки задоволення вимог кредиторів, яким передбачено, зокрема, складання переліку акцептованих банком вимог кредиторів для затвердження Національним банком України. Після затвердження переліку вимог кредиторів, їх задоволення здійснюється в порядку, передбаченому статтею 96 вищевказаного Закону, яким встановлено черговість і порядок задоволення вимог до банку, оплату витрат та здійснення платежів. Отже, в процесі ліквідаційної процедури банку визначається заборгованість кожному кредитору банку та встановлюється черговість погашення вимог кредиторів, що унеможливлює індивідуальне задоволення вимог окремого кредитора позачергово, зокрема шляхом проведення зарахування вимог.

Відповідно до статті 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Статтею 602 Цивільного кодексу України встановлено, що не допускається зарахування зустрічних вимог: 1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю; 2) про стягнення аліментів; 3) щодо довічного утримання (догляду); 4) у разі спливу позовної давності; 5) в інших випадках, встановлених договором або законом.

Водночас, відповідно до частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів); зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим законом, нарахування відсотків за зобов'язанням банку перед кредиторами.

Також відповідно до статей 37, 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку має серед інших, такі повноваження: відмовлятися від виконання або розривати в порядку, встановленому законодавством України, будь-які договори (правочини) за участю банку, які є збитковими чи непотрібними для банку або виконання яких має негативний вплив на фінансовий стан банку.

Згідно статі 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду: припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку; банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав; припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку, а також не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю; укладення правочинів, пов'язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону; втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

В силу частини 3 статті 47 цього Закону вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до ст. 52 цього Закону.

Відтак, в період здійснення ліквідаційної процедури ПАТ банку "Меркурій", задоволення вимог позивача має здійснюватись у порядку задоволення вимог кредиторів до банку та черговості, передбачених статтею 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", що не припускає задоволення вимог окремих кредиторів поза межами ліквідаційної процедури.

Відтак, зарахування однорідних зустрічних вимог до банка, відносно якого відкрита ліквідаційна процедура, з посиланням позивача на статтю 602 ЦК, є не обґрунтованим і не законним, внаслідок чого відсутні підстави для припинення зобов"язань позивача перед відповідачем за кредитним договором в обраний останнім спосіб.

Такої позиції притримується Вищий господарський суд України, про що свідчить постанова від 01.04.2015 року у справі за № 922/2266/14 .

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.1,2,33,44,82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Повне рішення складено 05.05.2015 р.

Суддя Л.С. Лаврова