ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.05.15р. Справа № 904/2264/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО - ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 946 255,08 грн.

Суддя Бєлік В.Г.

Представники:

від позивача: Дмитренко О.О. - дов. № 52-16/247 від 26.12.2014р., представник;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО - ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" про стягнення заборгованості у загальному розмірі 946 255,08 грн., яка складається з сум: 727 060,59 грн. - основний борг, 15 892,58 грн. - 3% річних, 88 834,00 - пеня, 114 467,91 грн. - інфляційні.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за укладеним між позивачем та відповідачем договором № 1451/12 про закупівлю теплової енергії від 13.08.2013р., щодо своєчасної оплати вартості наданих послуг у встановленому договором строку.

Позивач позовні вимоги, викладені у позовній заяві, підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, 30.04.2015р. надав клопотання, в якому просить позов задовольнити частково, стягнути суму основного боргу у розмірі 727 060,59 грн., пені - 88 800,29 грн., інфляційних втрат - 114 467,91 грн., 3% річних - 15 499,55 грн. Та просить зменшити суму пені на 50% до 44 400,14 грн.

21.04.2015р. у судовому засіданні розгляд справи відкладався до 12.05.2015р.

Клопотання про використання засобів технічної фіксації судового процесу при розгляді цієї справи не заявлялись.

В судовому засіданні 12.05.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Відкритим акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яке в подальшому змінило назву на Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - постачальник, постачальник) та Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" (далі - покупець, відповідач) 13.08.2013 року укладено договір № 1451/12 про постачання теплової енергії (далі - договір).

Відповідно до п. 1 Договору постачальник зобов'язується поставляти товар зазначений у п. 1.2. цього договору в обсягах потрібних покупцю, а покупець приймати його та сплачувати в строки та на умовах передбачених даним договором.

Згідно п. 1.2. Договору найменування товару: теплова енергія. Обсяг теплової енергії, що поставлятиметься, згідно цього договору складає 9 100 Гкал.

Постачальник повинен поставляти покупцю теплову енергію, якість якої відповідає технічним нормам, затвердженим чинним законодавством України (п. 2.1. Договору).

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що ціна цього договору орієнтовно складає 3 066 776,80 грн.. в тому числі ПДВ 511 129,47 грн.

Ціна цього договору може бути змінена за взаємною згодою сторін (п. 3.2. Договору).

Відповідно п. 4.1. Договору розрахунки проводяться шляхом оплати покупцем вартості спожитого обсягу теплової енергії, а також вартості послуг централізованого водопостачання та водовідведення, наданих постачальнику КП "Кривбасводоканал" та необхідних для забезпечення постачання теплової енергії покупцю, до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі рахунків, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 4.2. Договору).

Згідно п. 4.3. Договору до рахунку додається акт приймання-передачі теплової енергії.

У відповідності до п. 4.4. Договору сторони щомісячно підписують акт приймання-передачі теплової енергії за звітній місяць. Акт приймання-передачі теплової енергії складається постачальником до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Пунктом 4.5. Договору встановлено, що покупець зобов'язаний до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, направити свого представника за місцем знаходження постачальника для отримання акта приймання-передачі теплової енергії та рахунків для оплати за неї.

Згідно п. 6.1. Договору постачальник має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлену теплову енергію.

Сторони відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України встановили, що умови цього договору застосовуються до правовідносин сторін з приводу постачання теплової енергії, що виникли до моменту його укладення, а саме з 01.10.2012р. Договір діє в частині постачання теплової енергії з 01.10.2012р. до 31.12.2013р., а в частині оплати - до повного виконання зобов'язань за цим договором (п. 10.1. Договору).

Відповідно п. 10.2. Договору він вважається пролонгованим на один рік, якщо за 1 місяць до закінчення терміну його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Як слідує з матеріалів справи, позивач виконав умови договору у повному обсязі, здійснив поставку теплової енергії відповідачу, що підтверджується актами здачі -приймання послуг за період з 01.04.2014р. по 31.07.2014р. на загальну суму 727 060,59 грн. (а.с. 26-31), які підписані повноважними представниками сторін без заперечень та скріплені печатками сторін.

Позивачем відповідачеві були виставлені рахунки на оплату на загальну суму 727 060,59 грн. (а.с. 20-25).

Відповідачем зобов'язання по договору не виконано, суму боргу не сплачено, що і стало причиною спору.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд прийшов до висновку про часткове задоволення спору на підставі наступного.

П.2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Доказів погашення заборгованості за поставку теплової енергії на суму 727 060,59 грн., на момент розгляду спору, відповідач не надав, доводи позивача не спростував, у зв'язку з чим сума основного боргу заявлена позивачем у розмірі 727 060,59грн. є обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи та підлягає до стягнення.

Крім основного боргу позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 88 834,00грн. за період з 16.05.2014р. по 16.05.2015р., 3 % річних - 15 892,58 грн. та інфляційні втрати - 114 467,91 грн. за період з 16.05.2014р. по 01.03.2015р.

Відповідно до п. 7.1. Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законом та цим договором.

Згідно п. 7.3. Договору покупець несе відповідальність за порушення строків оплати спожитої теплової енергії, передбачених п. 4.1 цього договору, покупець, сплачує на користь постачальника пеню у розмірі 0,5 % від суми платежу за кожен день прострочення, енергії але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Перевіривши розрахунки, судом встановлено, що пеня за період прострочення16.05.2014р. по 16.01.2015р. становить 89 187,90грн., однак суд не може вийти за межі позовних вимог, у зв'язку з чим, стягненню підлягає сума, заявлена до стягнення позивачем, а саме 88 834,00 грн.

В ході судового розгляду справи відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру пені, яке обґрунтоване тим, що споживачі здійснюють несистематичну оплату за отримані послуги, на підставі чого за 1 квартал 2015р. дебіторська заборгованість відповідача становить 452 156,6 млн. грн., у тому числі населення - 288 109,0 тис. грн., бюджетні організації - 82 950,8 тис. грн., госпрозрахункові організації - 81 075,0 тис. грн. Крім того, станом на 29.04.2015р. відповідачем пред'явленодо виконання до ВДВС 37 647 виконавчих документів на суму 131 557 871,88 грн. Стягнення всієї суми нарахованої пені, спричинить застосування до відповідача заходів примусового характеру з боку ДВС, а саме арешту грошових коштів та майна боржника, що блокуватиме діяльність компанії.

Суд з цього приводу зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК господарський суд, приймаючи рішення, має право у виняткових випадках зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, яка порушила зобов'язання.

Згідно до ч. 1 ст. 233 ГК України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

На підставі викладеного та відповідно до того, що підприємство відповідача не є прибутковою організацією, суд вважає можливим зменшити розмір пені на 30 % та стягнути з відповідача 70% пені в розмірі 62 183,80 грн.

В частині стягнення пені в розмірі 26 650,20 грн. слід відмовити.

В силу п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки інфляційних втрат, судом встановлено, що інфляційні втрати з урахуванням індексу інфляції за період прострочення з 06.2014р. по 01.2015р. включно становлять114 657,55 грн., однак суд не може вийти за межі позовних вимог, тому до стягнення з відповідача підлягає суму заявлена позивачем - 114 467,91 грн.

3% річних розраховано не вірно, тому розмір 3% річних з 16.05.2014р. по 01.03.2015р. включно становлять15 823,71 грн.

В частині стягнення 68,87 грн. 3% річних слід відмовити.

Отже, з врахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з стягненням з Відповідача суми основного боргу - 727 060,59 грн., пені - 62 183,80 грн., інфляційні втрати - 114 467,91 грн., 3% річних - 15 823,71 грн.

В частині стягнення пені в розмірі 26 650,20 грн. та 3% річних у сумі 68,87 грн. слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір слід покласти на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 87, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» (50099, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО - ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (50026, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, ) основний борг в розмірі 727 060,59 грн., пені - 62 183,80 грн., інфляційні втрати - 114 467,91 грн., 3% річних - 15 823,71 грн., витрати по сплаті судового збору - 18 923,72 грн., про що видати наказ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено

13.05.2015р.

Суддя В.Г. Бєлік