ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2015 року Справа № 904/13/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Герасименко І.М. (доповідач)

судді: Сизько І.А., Антонік С.Г.

секретар судового засідання: Мацекос І.М.

за участю представників сторін:

представник відповідача: Козятинський І.П.

представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи попереджений належним чином;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м. Дніпропетровськ,

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2015 р. у справі № 904/13/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкон-Сервіс ЛТД", м.Дніпропетровськ,

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м.Дніпропетровськ,

про визнання договору про постачання електричної енергії частково недійсним,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юкон-Сервіс ЛТД" звернулось з позовом до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", в якому просить господарський суд визнати недійсним п.п. 3 п. 6.1.4 ст. 6.1 Договору про постачання електричної енергії №1795/34-402 від 21.05.2003 року зі змінами, внесеними Додатковою угодою №1/618 від 11.06.2008 року, який передбачає право постачальника електричної енергії на припинення або обмеження постачання електроенергії у разі несплати рахунків, в тому числі - на авансовий платіж.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2015р. по справі №904/13/15 (суддя -Кеся Н.Б.) позов задоволено. Визнано недійсним п.п. 3 п. 6.1.4 ст. 6.1 Договору про постачання електричної енергії №1795/34-402 від 21.05.2013 року зі змінами, внесеними Додатковою угодою №1/618 від 11.06.2008 року. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкон-Сервіс ЛТД" суму судового збору в розмірі 1218,00 грн.

Не погодившись з рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2015р. у справі № 904/13/15, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції винесене з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням норм матеріального права. Просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/13/15 від 18.02.2015р. та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову ТОВ «Юкон - Сервіс ЛТД» відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.03.2015р. справу №904/13/15 прийнято до розгляду колегією суддів у складі: головуючий суддя Герасименко І.М. (доповідач), судді: Прудніков В.В, Чус О.В. Розгляд справи призначено на 09.04.2015р.

В судовому засіданні Дніпропетровського апеляційного господарського суду 09.04.2015р. представник відповідача підтримав апеляційну скаргу; представник позивача просить рішення суду залишити без змін. По справі оголошено перерву до 07.05.2015р.

Зміна складу судової колегії відбулась на підставі розпорядження в.о. голови суду Паруснікова Ю.Б. від 06.05.2015р., справу передано колегії суддів у складі: головуючий суддя - Герасименко І.М. (доповідач), суддів: Сизько І.А., Антонік С.Г.

В судовому засіданні Дніпропетровського апеляційного господарського суду 07.05.2015р. представник відповідача підтримав апеляційну скаргу; представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи попереджений належним чином.

Колегія суддів, дослідивши докази по справі, в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юкон-Сервіс ЛТД" (далі-Споживач) та Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпрообленерго"(далі-Енергопостачальник) укладено Договір №1795 від 21.05.2003р. про постачання електричної енергії ВАТ "ЕК "Дніпрообленерго" (далі-Договір).

11.06.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юкон-Сервіс ЛТД" та Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпрообленерго" було укладено Додаткову угоду №1/618 до Договору про постачання електричної енергії від 21.05.2003р. №1795/34-402, відповідно до якої Договір №1795 від 21.05.2003р. про постачання електричної енергії ВАТ "ЕК "Дніпрообленерго" викладено в новій редакції.

Зі змісту підпункту 3 пункту 6.1.4 ст. 6.1 Договору вбачається, що Постачальник обмежує або припиняє електропостачання споживача з повідомленням Споживача не пізніше ніж за три робочих дні у разі, зокрема, несплати рахунків, відповідно до умов цього Договору, та договорів, укладених між сторонами цього договору, наявність яких передбачена ПКЕЕ(а.с.18).

Так, пунктом 2 додатку 3 "Порядок розрахунків", що є невід'ємною частиною Договору, було передбачено виставлення Енергопостачальником та обов'язок Споживача оплатити рахунки, в тому числі - на авансовий платіж, тобто за ще неспожиту електроенергію.

Відповідно до п.9.8 Додаткової угоди №1/618 до Договору про постачання електричної енергії від 21.05.2003р. №1795/34-402, договір було укладено на строк до 31.12.2008р. та вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов(а.с.20)

Підставою звернення позивача з позовом є невідповідність п.п.3 п. 6.1.4 ст. 6.1 договору положенням частини 2 статті 24 Закону України "Про електроенергетику", оскільки право постачальника обмежувати споживачів в електроспоживанні можливо лише за умови неповної оплати спожитої електроенергії, проти чого заперечує відповідач, що і є причиною спору.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину (його частини) є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу; якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Стаття 203 ЦК України встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, згідно ч.ч.1,2 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Згідно з ч.1 ст. 207 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

За загальним правилом статті 217 ЦК України правочин не може бути визнаний недійсним, якщо закону не відповідають лише окремі його частини і обставини справи свідчать про те, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної його частини.

Зі змісту ч.1 ст. 275 Господарського кодексу України вбачається, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає, зокрема, електричну енергію споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується; окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу; особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та "Про електроенергетику".

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається (ч.2 ст.275 ГК України).

Пунктом 5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. №28 (у редакції постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.02.2010 р. № 105, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.1996р.) передбачено, що договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Відповідно до абзацу четвертого частини четвертої статті 179 ГК України, при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Умови договору про постачання електричної енергії, зазначені у додатку 3 та пунктах 5.5, 5.6 та 5.7 цих Правил, є істотними та обов'язковими для сторін під час укладення договору про постачання електричної енергії.

Відповідно до п.6.1.4. Типового договору на електропостачання споживача може бути обмежено або припинено постачальником з повідомленням споживача не пізніше ніж за три робочих дні у разі, зокрема, несплати споживачем відповідних платежів у терміни, встановлені додатком "Порядок розрахунків".

При укладанні договору №1795/34-402 сторони узгодили підпункт 3 пункту 6.1.4., згідно якого постачальник обмежує або припиняє електропостачання споживача з повідомленням не пізніше ніж за три робочі дні у разі несплати рахунків, відповідно до умов цього договору, наявність яких передбачена ПКЕЕ, тобто будь-яких рахунків на оплату, які передбачені діючими Правилами користування електричною енергією.

Правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці, відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України визначає Закон України "Про електроенергетику" від 16.10.1997р. № 575/97-ВР.

Цей Закон є спеціальним законодавчим актом у сфері електропостачання.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону України "Про електроенергетику", енергопостачальники мають право за умови неповної оплати споживачем спожитої електричної енергії обмежити його електроспоживання до рівня екологічної броні електропостачання або за відсутності такої повністю припинити електропостачання споживачу.

Отже, зі змісту наведеної норми вбачається, що право енергопостачальника обмежувати споживачів в електроспоживанні передбачено лише за умови неповної оплати спожитої електроенергії.

Разом з тим, частиною восьмою статті 26 цього ж Закону встановлено обов'язок споживача обмежити власне електроспоживання до рівня екологічної броні електропостачання або повністю припинити електроспоживання у разі неповної оплати саме спожитої електроенергії. Цей обов'язок кореспондується із правом енергопостачальника, закріпленим в частині другій статті 24 Закону України "Про електроенергетику".

Також, за змістом частини першої статті 275 Господарського кодексу України за договором електропостачання споживач зобов'язаний оплатити саме прийняту, тобто спожиту електроенергію.

Таким чином, обов'язковою умовою, яка надає право енергопостачальнику обмежити споживачу електроспоживання до рівня екологічної броні електропостачання або припинити йому електропостачання, є несплата або неповна оплата останнім рахунків за фактично спожиту електричну енергію.

Вказану правову позицію підтримує Верховний Суд України у постанові від 08.10.2013р., висновки якого є остаточними.

Відповідно до частин 1, 2 ст.111-28 ГПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України; невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Таким чином, включення до договору про постачання електричної енергії пункту, який передбачає право постачальника електроенергії обмежити або припинити електропостачання за умови несплати будь-яких рахунків, у тому числі й у разі несплати рахунків, виставлених на оплату авансових платежів за електроенергію, яка буде спожита у майбутньому, суперечить наведеним вище положенням чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, господарським судом правомірно задоволено позовні вимоги та визнано недійсним підпункт 3 пункту 6.1.4 ст. 6.1 договору №1795/34-402 від 21.05.2003р., зі змінами, внесеними Додатковою угодою №1/618 від 11.06.2008р.

Щодо посилань скаржника на абзац 11 п.7.5 вищевказаних Правил користування електричною енергією, в якому зазначено, що у разі, якщо договором про постачання електричної енергії передбачена попередня оплата або авансові платежі, припинення повністю або частково постачання електричної енергії за несплату передбачених договором рахунків на попередню оплату або авансових платежів не може застосовуватись раніше початку розрахункового або планового періоду, на який має здійснюватись відповідна оплата, не приймаються в силу положень ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; господарський суд не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України.

Таким чином, підстави для зміни або скасування рішення суду, передбачені статтею 104 ГПК України, відсутні, а в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.99,101,103,105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м. Дніпропетровськ, - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2015 року по справі №904/13/15, - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України на протязі 20 днів.

Повний текст постанови підписано 12.05.2015р.

Головуючий І.М. Герасименко

Судді С.Г. Антонік

І.А. Сизько