ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2015 року Справа № 904/9544/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Величко Н.Л. (доповідач)

суддів: Березкіна О.В.,Сизько І.А.

секретар судового засідання: Назаренко С.Г.

за участю представників сторін

від позивача -1: Дейчман Т.М. представник, довіреність № б/н від 1.02.15р.

від позивача -2 : Дейчман Т.М. представник, довіреність № б/н від 1.02.15р.

від відповідача : Хмелюк Ю.Ю. ,довіреність № 6000-05-59-793/0/297-15 від 5.05.15р.

від третьої особи -1: Волкозуб В.В., довіреність №б/н від 5.05.15р.

від третьої особи-2: Гурський В.С., довіреність №б/н від 26.01.15р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Фермерського господарства "ЯЛИНКА" та Фермерського господарства "КАЛИНА"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2015 року

у справі № 904/9544/14

За позовом

Позивача-1: Фермерського господарства "ЯЛИНКА"

Позивача-2: Фермерського господарства "КАЛИНА"

до Криничанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області

про поновлення строку позовної давності та скасування розпорядження

за участю: Третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Покровська сільська рада Криничанського району Дніпропетровської області;

Третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Селянське фермерське господарство "Каріна"

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2015 року у справі № 904/9544/14 ( суддя Юзіков С.Г. ) у позові відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що матеріали справи містять (рішення арбітражного суду, рішення №1 від 20.03.02р. двадцятої сесії двадцять третього скликання Покровської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, витяг з протоколу № 1 засідання районної земельної комісії від 28.05.02р.), пояснення сторін свідчать, що Позивачі не подавали протягом року до органів державної податкової служби податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, на підставі яких нараховується розмір земельного податку і, відповідно, систематично не сплачували земельного податку, що згідно зі ст. 141 Земельного кодексу України є підставою припинення права користування земельною ділянкою.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд рішення.

Не погодившись з зазначеним рішенням господарського суду Фермерське господарство "ЯЛИНКА" та Фермерське господарство "КАЛИНА", звернулись до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвали ти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги.

Зокрема, як стверджують скаржники, суд першої інстанції зазначив, що розпорядженням голови Криничанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 10-р від 04.01.03р. припинено право постійного користування земельними ділянками на території Покровської сільської ради у зв'язку з систематичною несплатою земельного податку, що згідно ст. 141 Земельного кодексу України є підставою для прийняття такого розпорядження. Проте, скаржники не погоджуються з цим, оскільки з 1995 року дев'ять фермерських господарств в тому числі і позивачі об'єднались в фермерську асоціацію «Злука». Кожен із членів ФО «Злука» обробляв свою ділянку, а бухгалтерськими звітами і сплатою земельного податку займався голова асоціації Поп Є.Ф. Вказана обставина не була предметом дослідження під час судового засідання, у зв'язку з чим судом не було витребувано з відповідних організацій і установ бухгалтерські і податкові документи на підтвердження або спростування посилань позивачів.

Крім того, в рішення двадцятої сесії двадцять третього скликання Покровської сільради Криничанського району Дніпропетровської області від 23.03.2002р. вказано, що на сесії був розглянутий акт обстеження земельних ділянок селянських фермерських господарств комісією від 18.03.2002, який був складений за відсутності фермерів, що є грубим порушенням фермерських прав скаржників.

До того ж, скаржник наголошує, що третя особо -1 передчасно і безпідставно звернулась до районної держадміністрації про підготовку рішення про вилучення земельних ділянок та ліквідацію селянських фермерських господарств. Оскільки третьою особою - 1 був порушений порядок припинення користування земельними ділянками, які використовуються з порушенням земельного законодавства, передбачений приписами ст. 144 Земельного Кодексу України. Суд першої інстанції також не взяв цей факт до уваги.

Також судом першої інстанції безпідставно не прийнято до уваги той факт, що позивача достовірно не було відомо про те, що рішенням відповідача було припинено їх право користування спірними земельними ділянками. Також, позивачі (скаржники) зазначають, про те, що землевпорядник Покровської сільської ради Волкозуб В.В. в 2003-2004 роках лише в усній формі повідомив про припинення права користування позивачів спірними земельними ділянками та не надав ані письмових документів, ані роз'яснив підстави прийняття такого рішення, хоча і мусив це зробити як посадова особа, а тому його слова не було позивачами прийнято за дійсність. Крім того, скаржники зазначають, що лише у 2013 році відділ Держземагенства надав відповідь на запит депутата обласної ради Філімонової Г.Ф., в якій було вказано, про оскаржуване рішення відповідача, а до часу отримання відповіді позивачі не мали можливості отримати розпорядження, так як його їм на їх звернення не видавали. Тому позивачі вважають, що достовірно дізнались про порушення їх права лише у 2013 році.

3. Доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Третя особа Селянське фермерське господарство "Каріна" у своєму відзиві на апеляційну скаргу вважає її такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

По перше, повідомлення землевпорядником Волкозубом В.В. позивачів у 2003 році є часом коли позивачі дізналися про існування оспорюваного розпорядження відповідача та в розумінні ст. 256 Цивільного кодексу України почався перебіг строку позовної давності. Крім того, твердження позивачів стосовно того, що вони не сприйняли слова землевпорядника Волкозуба В.В. за дійсність не спростовує самого факту отримання інформації про існування оспорюваного розпорядження, а лише характеризує ставлення особи-підприємця до інформації, що є складовою частиною ризику ведення господарської діяльності.

По друге, в підтвердження своїх тверджень, щодо асоціації «Злука» позивачами не було надано жодних документів, своїм правом на отримання доказів на підставі ст.38 Господарського процесуального кодексу України у судовому порядку позивачі також не скористались.

З огляду на вищевикладене, відношення позивачів до асоціації «Злука» було предметом дослідження в судовому засіданні але не знайшло свого документального підтвердження.

Крім того, є безпідставними твердження скаржників щодо не здійснення судом запиту відносно податкової звітності асоціації «Злука», з огляду на таке. Інформація відносно позивачів в податкових органах відсутня за 1999р.-2001р. оскільки термін зберігання виписок установ банків про надходження платежів до бюджету складає 5 років, а податкова звітність обліковується в електронних базах починаючи з 2002 року то можливо дійти логічного висновку, що податкова звітність асоціації «Злука» про яку твердять позивачі також відсутня, оскільки мова йде про 1995 рік.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.03.2015р. апеляційну скаргу було прийнято до провадження .

Розпорядженням №163 від 5.05.2015р. в.о. голови суду Парусніковим Ю.Б., у зв'язку з перебуванням суддів Подобєда І.М. та Іванова О.Г.- членів постійно діючої колегії суддів, визначеної наказом №50 від 20.10.2014р. у відпустці, на підставі ст.4-6 Господарського процесуального кодексу України, п.п 2.3.23,2.3.25 розділу 11 Положення про особливості автоматичного розподілу судових справ у Дніпропетровському апеляційному господарському суді, визначено колегію суддів у складі: головуючий Величко Н.Л. - доповідач, судді Сизько І.А., Березкіна О.В.

У судовому засіданні 06.05.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

4. Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський встановив наступні обставини:

Згідно відомостей наданих Головним управлінням статистики у Дніпропетровській області листами від 2.09.2014р. № 05.0-74/2700 та від 24.09.2014р. № 05-25/2881 Фермерське господарство «Ялинка» ідентифікаційний код 21913259 та Фермерське господарство «Калина» ідентифікаційний код 21913012 значаться в ЄДРПОУ і є юридичними особами, первинна реєстрація яких здійснена 11.11.1994р., вид діяльності вирощування зернових та технічних культур (а.с.15-16).

Рішенням Арбітражного суду Дніпропетровської області від 17.05.2001р. у справі № 2-1136 за позовом Прокурора Криничанського району в інтересах держави в особі Криничанської райдержадміністрації, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог - Криничанська МДПІ до відповідача Селянського (фермерського) господарства « Ялинка» код 21913259 позов прокурора задоволено. Скасовано державну реєстрацію Селянського (фермерського) господарства « Ялинка» код 21913259,зобов'язано відповідача у місячний термін здійснити ліквідацію підприємства у встановленому Законом порядку. Рішенням суду встановлено , що відповідач не представляв протягом року в органи державної податкової служби податкові декларації та документи бухгалтерської звітності.

Рішенням Арбітражного суду Дніпропетровської області від 17.05.2001р. у справі № 2-1137 за позовом Прокурора Криничанського району в інтересах держави в особі Криничанської райдержадміністрації, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог - Криничанська МДПІ до відповідача Селянського (фермерського) господарства « Калина» код 21913012 позов прокурора задоволено. Скасовано державну реєстрацію Селянського (фермерського) господарства « Калина» код 21913012,зобов'язано відповідача у місячний термін здійснити ліквідацію підприємства у встановленому Законом порядку. Рішенням суду встановлено, що відповідач не представляв протягом року в органи державної податкової служби податкові декларації та документи бухгалтерської звітності

Двадцятою сесією двадцять третього скликання Покровської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області прийнято рішення №1 від 20.03.02р., про припинення права користування земельними ділянками селянськими (фермерськими) господарствами, у тому числі СФГ «Ялинка» площею 51,7га та СФГ «Калина» площею 50,4га. та про звернення до райдержадміністрації про підготовку висновків про вилучення земельних ділянок та ліквідацію даних селянських (фермерських) господарств. Рішення прийняте з посиланням на акт обстеження земельних ділянок селянських (фермерських) господарств комісією від 18.03.02р., інформації спеціаліста-землевпорядника Волкозуба В.В., секретаря Покровської сільської ради Волкозуб О.А. та рішень арбітражного суду від 17.05.,17.06.01р., ст. 141 Земельного кодексу України.(а.с.41)

Згідно витягу з протоколу №1 від 28.05.2002р. засідання земельної комісії Криничанської райдержадміністрації Дніпропетровської області, п.7 порядку денного якого розглянуте питання щодо припинення права користування земельними ділянками на території Покровської сільської ради на підставі рішення двадцятої сесії ХХ111 скликання від 20.03.2002р.. З зазначеного питання комісією прийнято рішення пропонувати райдержадміністрації прийняти розпорядження про припинення права користування землею землекористувачів у т.ч. СФГ «Ялинка» та СФГ « Калина».

Розпорядженням голови Криничанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 10-р від 04.01.03р. припинено право постійного користування земельними ділянками на території Покровської сільської ради фермерських господарств "Ялинка" (голова Кошук М.М.) загальною площею 51,7 га, "Калина" (голова Кошук І.І.) загальною площею 50,4 га. Земельні ділянки на території Покровської сільської ради загальною площею 300,50га віднести до земель державної власності категорії запасу.

Оскаржуване розпорядження прийняте на підставі витягу з протоколу № 1 засідання районної земельної комісії від 28.05.02р., клопотання Криничанського районного відділу земельних ресурсів від 30.10.2002р. №4/08-413, ст. 141, ст. 144 Земельного кодексу України.(а.с.12)

На підставі розпорядження Криничанської райдержадміністрації №520-р10 від 10.06.10р. було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду СФГ «Карина» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Покровської сільської ради, та укладені договори оренди землі №1012 від 14.06.10р. , №1019 від 14.06.10р., №1020 від 14.06.10р.(а.с.57-85)

Як стверджують позивачі, до складу земель, які передані СФГ «Каріна» в оренду, входять спірні земельні ділянки, щодо яких припинено право користування оскаржуваним рішенням.

5. Мотиви, з яких виходила апеляційна інстанція при винесенні постанови:

Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Підставами припинення права користування земельною ділянкою відповідно до ст.141 Земельного кодексу України (у редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Відповідно до ч. 3 ст. 144 Земельного кодексу України рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про припинення права користування земельною ділянкою може бути оскаржене у судовому порядку.

Стаття 14 Закону України "Про плату за землю" (у редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) передбачає, що юридичні особи самостійно обчислюють суму земельного податку в порядку, визначеному цим Законом, за формою, встановленою Головною державною податковою інспекцією України, щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого подають дані відповідній державній податковій інспекції.

Податок це обов'язковий платіж, що справляється з юридичних і фізичних осіб за користування земельними ділянками. Використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати. Розмір земельного податку не залежить від результатів господарської діяльності власників землі та землекористувачів (ст.1, 2, 4 Закону України "Про плату за землю" (у редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного розпорядження).

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про плату за землю" за порушення Закону України "Про плату за землю" платники несуть відповідальність, передбачену Земельним кодексом України, та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 18 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» від 20 грудня 1991 року N 2009-XII, який був чинним на момент прийняття спірного рішення, у разі систематичного невнесення земельного податку в терміни, встановлені законодавством України, а також орендної плати в терміни, визначені договором оренди, право власності і користування земельною ділянкою чи її частиною припиняється.

Враховуючи, що позивачі належними та допустимими доказами не довели, що на момент прийняття спірного розпорядження головою Криничанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 10-р від 04.01.03р., яким припинено право постійного користування земельними ділянками на території Покровської сільської ради фермерських господарств "Ялинка" (голова Кошук М.М.) загальною площею 51,7 га, "Калина" (голова Кошук І.І.) загальною площею 50,4 га., ними виконувався обов'язок щодо сплати земельного податку;

позивачами не подавалася податкова звітність щодо нарахування цього податку, що встановлено рішеннями арбітражного суду Дніпропетровської області від 17.05.2001р., факти встановлені рішенням суду звільнені від доказування відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу, - судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Посилання апелянтів на те, що у порушення ч.3 ст.4-3 Господарського процесуального кодексу господарський суд не сприяв створенню необхідних умов для встановлення фактичних обставин, судом не витребувано докази утворення у 1995р. фермерської асоціації «Злука», до членів якої входили позивачі, що саме на асоціацію фермерів було покладено обов'язок щодо ведення бухгалтерського обліку та сплати земельного податку, судовою колегією не приймаються оскільки відповідно до ст. 38 Господарського процесуального кодексу України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено, який доказ витребовується, обставини, що перешкоджають його наданню, підстави з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація, обставини, які може підтвердити цей доказ.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі відповідного клопотання з зазначенням необхідної інформації згідно ст.38 ГПК не заявляли.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачі не надали відповідних доказів на підтвердження обставин утворення фермерської асоціації «Злука» та входження позивачів до її членів, правового статусу асоціації, виникнення прав та обов'язків між асоціацією та її членами, тому відсутні підстави вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи не повно з'ясовані обставини справи.

Посилання апелянтів, що судом не обґрунтовано не прийнятий до уваги той факт, що позивачам достовірно не було відомо про те, що Криничанська районна державна адміністрація своїм розпорядженням № 10-р від 4.01 2003р. припинила їх право постійного користування земельними ділянками, то ці посилання судовою колегією відхиляються з огляду на зміст протоколу судового засідання від 2.02.2015р., яким зафіксовано пояснення голови ФГ «Калина», згідно яким його було поінформовано про припинення права постійного користування земельними ділянками обох фермерських господарств ще у 2003-2004р, про що він повідомив голову ФГ «Ялинка», яка є його дружиною. Приблизно з цього часу обидва фермерських господарства зазначені земельні ділянки не використовували для ведення фермерського господарства (а.с.93).

Позовна давність, відповідно до ст. 256 ЦК України - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Стаття 267 ЦК України передбачає, що заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Згідно п.2.2 постанови Пленуму ВГСУ від 29 травня 2013 року N 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Як вбачається з рішення суду позивачам у позові було відмовлено судом у зв'язку з тим, що право або охоронюваний законом інтерес позивачів, за захистом якого вони звернулися до суду не були порушені, а не у зв'язку зі спливом позовної давності.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору по суті судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "ЯЛИНКА" та Фермерського господарства "КАЛИНА" - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2015 року у справі № 904/9544/14 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено 08.05.2015р.

Головуючий суддя Н.Л. Величко

Суддя О.В. Березкіна

Суддя І.А. Сизько