ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2015 р. Справа № 918/168/15

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Щербині С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармпланета"

до Фізичної особи - підприємець ОСОБА_1

про стягнення грошових коштів в сумі 32 981 грн. 10 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - Беспалова Т.В., довіреність №19/03/15 від 19.03.2015 р.;

від відповідача - не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фармпланета" (далі - ТОВ "Фармпланета", позивач) звернулося до господарського суду Рівненської області із позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1, відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 32 981 грн. 10 коп..

Ухвалою господарського суду Рівненської області (суддя Бережнюк В.В.) від 27.02.2015 року порушено провадження у справі та призначено розгляд на 30.03.2015 року з викликом сторін по справі.

Ухвалою суду від 13.03.2015 року виправлено описку в ухвалі суду від 27.02.2015р. та призначено розгляд на 16 квітня 2015 року.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Рівненської області № 01-04/23/2015 від 16.04.2015 року у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності суддею Бережнюк В.В. та на підставі пунктів 2.3.50-2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл справи №918/168/15 та передано для розгляду по суті судді Політиці Н.А..

Ухвалою суду від 16.04.2015 року справу прийнято до провадження судді Політики Н.А..

Ухвалою суду 16 квітня 2015 року слухання справи відкладено на 05 травня 2015 року, в зв'язку із неявкою відповідача.

05 травня 2015 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду позивачем подано клопотання про залучення доказів (а.с.124-126).

Як вбачається з довідки №1182/ІІІ від 30.04.2015 р. ПАТ "Міжнародний Інвестиційний Банк" поданої позивачем, відповідачем частково сплачено суму основного боргу в сумі 7 072 грн. 56 коп. (а.с.126).

Відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 05 травня 2015 року провадження у даній справі в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 7 072 грн. 56 коп. припинено.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав із підстав викладених у позовній заяві та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач у судові засідання 16 квітня та 05 травня 2015 року не забезпечив явку свого повноважного представника, витребуваних судом документів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи 05 травня 2015 року із зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив.

Відповідно до статті 64 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Ухвали суду про порушення провадження у даній справі та про відкладення розгляду справи були надіслані відповідачу за адресою, вказаною у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а саме: 3300, АДРЕСА_1 Проте вказані поштові відправлення були повернуті підприємством поштового зв'язку з посиланням на закінчення терміну їх зберігання. (а.с.103, 109, 119)

Отже, за змістом вищезазначеної норми відповідач завчасно та належним чином був повідомлений про місце, дату та час судового засідання, крім того, останньому надавалося достатньо часу для подання відзиву на позовну заяву, письмових пояснень та додаткових документів.

Така сама правова позиція знайшла своє відображення в пункті 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" яким роз'яснено, що за змістом цієї норми (статті 64 ГПК України), зокрема, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Нез'явлення Відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, відповідач не скористався своїм процесуальним правом на надання відзиву та направлення представника для участі в судові засідання, матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2013 року між ТОВ "Фармпланета" (далі - Постачальник) та ФОП ОСОБА_1 (далі - Покупець) укладено Договір поставки № 295/К/03 (далі - Договір) (а.с.86-89).

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставляти та передавати у власність Покупцю, а Покупець приймати та оплачувати лікарські засоби та вироби медичного призначення (в подальшому - Товар), асортимент, кількість та ціна якого, зазначені в накладних, які є його невід'ємною частиною.

Пунктами 2.1. та 2.2. Договору передбачено, що поставка Товару здійснюється окремими партіями, кількість та асортимент Товару в яких, визначається Сторонами шляхом оформлення Заявок відповідно до умов, викладених в розділі 3 ("Умови поставки") цього Договору. Загальна кількість та асортимент Товару, що поставляється за Договором, складається з кількості та асортименту Товару, погоджених Сторонами та вказаних в підписаних накладних на передачу Товару.

Згідно п.3.1. Договору, поставка Товару здійснюється окремими товарними партіями, відповідно до поданих Покупцем та погоджених Постачальником Заявок на поставку Товару.

У відповідності до п.3.1.1. Договору, асортимент, кількість, ціну Товару, строк придатності, умови оплати кожної партії Товару та умови поставки (DDP чи EXW) з вказівкою адреси поставки Покупець вказує в Заявці на поставку відповідної партії Товару.

Пунктом 3.9. Договору передбачено, що доказом передачі Товару Покупцю є накладна на поставку окремої партії Товару, що підписана уповноваженою особою Покупця та містить відбиток печатки (штампу) Покупця.

Відповідно до п. 5.4. Договору оплата Покупцем Товару за цим договором здійснюється шляхом попередньої оплати або з відстроченням платежу. При цьому порядок оплати Товару за цим Договором (попередня оплата чи оплата з відстроченням платежу) обирається Покупцем при поданні Заявки на поставку.

Згідно п.5.5. Договору при здійсненні Покупцем оплати Товару за цим Договором з відстроченням платежу строк, протягом якого Покупець зобов'язаний здійснити оплату за Товар на користь Постачальника, вказується Постачальником у накладній на Товар, який поставляється. При цьому перебіг такого строку починається від дати поставки Товару Покупцю, що вказана у накладній.

Відповідно до п.9.2. Договору, даний Договір набирає чинності з моменту підписання його обома Сторонами і діє протягом двох календарних років, а в частині розрахунків - до повного виконання умов Договору.

Вказаний договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками юридичних осіб.

Позивач на виконання взятих на себе за Договором зобов'язань на підставі видаткових накладних: №7856487 від 04.11.2014 р., №7856488 від 04.11.2014 р., №7856842 від 05.11.2014 р., №7856841 від 05.11.2014 р., №7856763 від 05.11.2014 р., №7856764 від 05.11.2014 р., №7857195 від 06.11.2014 р., №7857388 від 07.11.2014 р., №7857387 від 07.11.2014 р., №7858041 від 10.11.2014 р., №7858042 від 10.11.2014 р., №7858245 від 11.11.2014 р., №7858244 від 11.11.2014 р., №7858039 від 11.11.2014 р., №7858040 від 11.11.2014 р., №7858434 від 13.11.2014 р., №7858435 від 13.11.2014 р., №7859187 від 14.11.2014 р., №7859186 від 14.11.2014 р., №7859185 від 14.11.2014 р., №7859184 від 14.11.2014 р., №7859651 від 17.11.2014 р., №7859657 від 17.11.2014 р., №7859656 від 17.11.2014 р., №7859652 від 17.11.2014 р., №7860151 від 19.11.2014 р., №7860150 від 19.11.2014 р., №7860688 від 20.11.2014 р., №7860687 від 20.11.2014 р., №7860947 від 21.11.2014 р., №7860930 від 21.11.2014 р., №7860931 від 21.11.2014 р., №7861376 від 25.11.2014 р., №7861377 від 25.11.2014 р., №7861380 від 25.11.2014 р., №7861379 від 25.11.2014 р., №7863770 від 03.12.2014 р., №7867069 від 16.12.2014 р., №7867068 від 16.12.2014 р. поставив відповідачу товар на загальну суму 29 387 грн. 06 коп. (а.с.12-85).

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за цим договором також свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення постачальником умов даного договору.

Відповідач після порушення провадження у справі частково розрахувався з позивачем в сумі 7 072 грн. 56 коп., унаслідок чого борг Покупця становить 22 314 грн. 50 коп.. (а.с.126). Ухвалою господарського суду Рівненської області від 05 травня 2015 року провадження у даній справі в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 7 072 грн. 56 коп. припинено.

В матеріалах справи відсутні докази погашення відповідачем боргу в розмірі 22 314 грн. 50 коп.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші право чини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1, 7 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 691 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до частин 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення 22 314 грн. 50 коп. основного боргу за поставлення товару є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, за несвоєчасне виконання відповідачем зобов'язань щодо оплати поставленого товару позивачем нараховано та заявлено до стягнення 1 461 грн. 24 коп. - пені, 143 грн. 28 коп. - 3% річних, 1 034 грн. 23 коп. - інфляційних витрат, 955 грн. 29 коп. - 20 % за користування чужими грошовими коштами.

Пунктами 6.3., 6.5. Договору передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати Товару Покупець, сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня від несплаченої суми за кожен день прострочення. За умови прострочення Покупцем строків оплати за Товар за цим Договором понад 30 (тридцять) календарних днів, він повинен сплатити Постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі двадцять відсотків від простроченої суми оплати.

Відповідно до статті 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ч.2 ст.218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Згідно статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 статті 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Неустойкою (штрафом, пенею), згідно ст. 549 ЦК України, - є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Суб'єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 231 ГК України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Врахувавши наведені правові норми та перевіривши правильність розрахунку заявлених до стягнення 1 461 грн. 24 коп. - пені, 143 грн. 28 коп. - 3% річних, 1 034 грн. 23 коп. - інфляційних витрат, 955 грн. 29 коп. - 20 % за користування чужими грошовими коштами, суд дійшов висновку про їх обґрунтованість.

У відповідності до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ "Фармпланет" до ФОП ОСОБА_1 підлягають задоволенню в частині стягнення 22 314 грн. 50 коп.. - основного боргу, 1 461 грн. 24 коп. - пені, 143 грн. 28 коп. - 3% річних, 1 034 грн. 23 коп. - інфляційних втрат, 955 грн. 29 коп. 20% за користування чужими коштами.

Відповідно до ст.49 ГПК України оплата судових витрат покладається на відповідача у зв'язку із задоволенням позову

Керуючись статтями 1, 12, 22, 32-34, 43, 49, 75, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (33000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармпланета" (03148, м.Київ, вул.Картвелішвілі,72, ) заборгованість в сумі 22 314 (двадцять дві тисячі триста чотирнадцять) грн. 50 коп., пені в сумі 1 461 (одно тисяча чотириста шістдесят одна) грн. 24 коп., інфляційних в сумі 1 034 (одна тисяча тридцять чотири) грн. 23 коп., 3% річних в сумі 143 (сто сорок три) грн. 28 коп., 20% за користування чужими грошовими коштами в сумі 955 (дев'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 29 коп..

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено та підписано 07.05.2015 р.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 4 примірники:

1- до справи;

2-3- позивачу рекомендованим (03148, м. Київ, вул. Картвелішвілі, буд. 7/2;

08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Чайки, буд. 4);

3- відповідачу рекомендованим (33000, АДРЕСА_1).