ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2015 р. Справа №917/437/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Біном-Груп", вул. Фрунзе, 21, к. 305, м. Полтава, 36000

до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, площа Перемоги, 2, м. Кременчук, 39600

про стягнення грошових коштів

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: Филь С.В., директор

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено про дату складання повного рішення.

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості по договору № 40 на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки від 06.03.2014р. у розмірі 4 948,53 грн, з них: сума основного боргу - 4 206,61 грн; інфляційні втрати - 652,02 грн; 3% річних - 89,90 грн.

Відповідач у відзиві проти позову заперечує, посилаючись на те, що претензія про виконання грошового зобов'язання, направлена на його адресу, не оформлена відповідно до вимог законодавства, тому досудового врегулювання спору у даних господарських договірних відносинах не відбулося.

Також, зазначає, що позивачем не пред'явлено йому рахунок на оплату для здійснення перерахування коштів.

Крім того, відповідач вказує, що звіт про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки на даний час не затверджено сесією міської ради, оскільки відповідно до Висновку Державної експертизи землевпорядної документації № 85 від 08.10.2014р., наданий виконавцем робіт з експертної грошової оцінки земельної ділянки ТОВ "Біном-Груп" Звіт не відповідає вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

06 березня 2014 року між Виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області та ТОВ "Біном-Груп" укладено Договір № 40 на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 8).

Згідно умов укладеного Договору ТОВ "Біном-груп" зобов'язувалося виконати експертну грошову оцінку земельної ділянки розміром 55999 м. кв. для будівництва та обслуговування об'єктів фізичної культури і спорту, спортивно-оздоровчого комплексу по вул. Флотській, 3 в м. Кременчуці (п. 1.1. Договору), а Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області оплатити вартість робіт у розмірі 4206,61 грн (п. 2.1. Договору).

Відповідно до п. 2.2. Договору вартість робіт оплачується протягом 30 календарних днів з моменту підписання сторонами акту приймання передачі виконаних робіт.

16 квітня 2014 року згідно Акту приймання - передачі виконаних робіт по Договору, ТОВ "Біном-Груп" передано, а Виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області прийнято звіт з експертної грошової оцінки земельної ділянки розміром 55999 м. кв. для будівництва та обслуговування об'єктів фізичної культури і спорту, спортивно-оздоровчого комплексу по вул. Флотській, 3 в м. Кременчуці (а.с. 10).

У п. 3 даного акту зазначено, що роботи виконані в повному обсязі і Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області повинен перерахувати кошти на рахунок ТОВ "Біном-Груп" згідно п. 2.2. Договору.

Проте, Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області умови Договору щодо оплати виконаних робіт не виконав - до 16.05.2014 р. розрахунків не здійснив, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 4 206,61 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.01.2015р. за вих. № 7 ТОВ "Біном-Груп", Виконавчому комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області направлено претензію.

Однак, як зазначає позивач, вказана претензія залишена без відповіді.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у даному випадку мало місце порушення договірних зобов'язань з боку відповідача щодо оплати наданих послуг і позовні вимоги в частині стягнення боргу в сумі 4 206,61 грн є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредиторів від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримання ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов'язання.

За розрахунком, здійсненим позивачем та перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 652,02 грн інфляційних за період червень 2014року - січень 2015 року та 89,90 грн - 3% річних за період з 17.05.2014 р. по 31.01.2015р.

Посилання відповідача на те, що претензія про виконання грошового зобов'язання не оформлена відповідно до вимог законодавства, тому досудового врегулювання спору у даних господарських договірних відносинах не відбулося, суд вважає безпідставним, виходячи з наступного:

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002 (справа про досудове врегулювання спорів) визначено, що положення ч. 2 ст. 124 Конституції України стосовно поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

Отже, надіслання відповідачу претензії про сплату заборгованості є виключно правом, а не обов'язком позивача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 20.11.2012р. у справі №28/5005/640/2012, яка відповідно до приписів статті 111-28 Господарського процесуального кодексу України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень та всіх судів України, а суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Посилання відповідача на те, що позивач не пред'являв йому рахунок на оплату судом також відхиляється, оскільки зазначене не передбачено умовами договору та виставлення рахунку не ставиться в залежність від оплати відповідачем виконаних робіт.

Крім того, слід зазначити що акт приймання-передачі виконаних робіт від 16.04.2014р. підписаний відповідачем без будь-яких зауважень.

Згідно ст. 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 32 - 33, 43 - 44, 49, 82 - 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, площа Перемоги, 2, м. Кременчук, 39600 (ідентифікаційний код 04057287) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Біном-Груп", вул. Фрунзе, 21, к. 305, м. Полтава, 36000 (р/р 7409 в ПГРУ КБ "Приватбанк", МФО 331401, код 38377892) 4206,61 грн основного боргу, 89,90 грн - 3% річних, 652,02 грн - інфляційних, 1827,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 20.04.2015р.

Суддя Сірош Д.М.