ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2015 р. Справа№ 914/796/15

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашко М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Державного підприємства "Донецька залізниця", м.Донецьк

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Галич-Брухт", м.Львів

про стягнення штрафу в розмірі 110 915,00 грн.

За участю представників сторін:

від позивача не з'явився;

від відповідача не з'явився.

Заяви про відвід судді не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позов заявлено Державного підприємства "Донецька залізниця" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Галич-Брухт" про стягнення штрафу в розмірі 110 915,00 грн.

Ухвалою суду від 16.03.2015р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 01.04.2015р. Ухвалою суду від 01.04.2015р. розгляд справи відкладено на 22.04.2015р. В судовому засіданні 22.04.2015р. оголошено перерву до 06.05.2015р.

Сторони явку повноважних представників в судове засідання не забезпечили, однак належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд -

встановив:

18.04.2013 зі станції Дрогобич Львівської залізниці на станцію Єнакієво Донецької залізниці Товариством з обмеженою відповідальністю "Галич-Брухт" (відповідачем) згідно накладної №36926699 було відправлено вагон №60652906 на адресу вантажоодержувача - Публічного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод».

26.04.2014р. зазначений вагон прибув на станцію Єнакієво Донецької залізниці з комерційним актом попутної станції - Красноармійськ, на якій було встановлено невідповідність маси вантажу, зазначеної у перевізному документі.

На станції призначення - Єнакієво, у зв'язку з невірним зазначенням в накладній маси вантажу працівниками станції Єнакієво було складено комерційний акт №728585/104 від 02.05.2014р., відповідно до якого встановлено невідповідність даних вказаних в перевізному документі, а саме менше на 660 кг.

У зв'язку із вказаним позивач звернувся до господарського суду Львівської області та просить стягнути з відповідача штраф у п'ятикратному розмірі провізної плати за неправильне зазначення маси вантажу у накладній, передбачений Статутом залізниць України. Зокрема позивач просить стягнути з відповідача 110 915,00 грн. штрафу.

Відповідач проти позову заперечив, подавши відзив на позовну заяву. Зокрема відповідач зазначив, що зважування вагону №60652906 здійснювалося у присутності представника Львівської залізниці. При цьому відповідачем до відзиву долучено виписку з книги переважування вантажів на вагонних терезах станції Дрогобич. Відповідач зазначив, що участь вказаного представника залізниці обумовлена тим, що жоден працівник Товариства з обмеженою відповідальністю "Галич-Брухт" не володіє в повному обсязі знаннями та навичками роботи з вагоновимірювальними засобами та пристроями у даному випадку для визначення маси у вагоні. Таким чином, відповідач вніс дані щодо маси вантажу в перевізний документ на підставі даних, зазначених представником залізниці.

За таких обставин відповідач вважає, що позивачем не доведений факт неправильного зазначення відправником у накладній маси вантажу, а тому, як стверджує відповідач, у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Частиною 2 статті 908 Цивільного кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 5 ст. 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Законом України "Про залізничний транспорт'", а саме ст.3 визначається, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", Закону України "Про залізничний транспорт", Статуту залізниць України (Статут) та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст.5 Статуту).

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

У відповідності до ст. 23 Статуту залізниць України відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Статтею 24 Статуту встановлено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Відповідно до п. 5.5. «Правил оформлення перевізних документів», затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Згідно статті 118 Статуту, за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Статтею 122 Статуту встановлено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, складеними станціями залізниць.

При цьому, відповідно до частини другої статті 43 Господарського процесуального кодексу України ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Тому комерційний акт є тільки одним із доказів, який господарський суд оцінює в сукупності з усіма іншими доказами у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.04.2014р. зі станції Дрогобич Львівської залізниці на станцію Єнакієво Донецької залізниці відповідачем згідно накладної №36926699 було відправлено вагон №60652906 на адресу вантажоодержувача - Публічного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод».

26.04.2014р. зазначений вагон прибув на станцію Єнакієво Донецької залізниці з комерційним актом попутної станції - Красноармійськ, на якій було встановлено невідповідність маси вантажу, зазначеної у перевізному документі.

На станції призначення - Єнакієво, у зв'язку з невірним зазначенням в накладній маси вантажу працівниками станції Єнакієво було складено комерційний акт №728585/104 від 02.05.2014р., відповідно до якого встановлено невідповідність даних вказаних в перевізному документі, а саме менше на 660 кг.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, а саме із виписки з книги переважування вантажів на вагонних терезах станції Дрогобич та із накопичувальної картки №19040324 від 19.04.2014р., зважування вагону №60652906 здійснювалося у присутності представника Львівської залізниці.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачем не доведений факт неправильного зазначення відправником у накладній маси вантажу, так як зважування вагону здійснювалося вантажовідправником за участю представника Львівської залізниці, що підтверджено матеріалами справи, а отже у задоволенні позову слід відмовити.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача

Керуючись ст.ст. 43, 33, 34, 43, 49, 82-85, ГПК України, суд , -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повний текст рішення

Виготовлено 12.05.2015р.

Суддя Петрашко М.М.