ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 р. Справа № 923/512/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П. при секретарі Короткій Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" м. Херсон

до: Слобідської сільської ради с. Архангельська Слобода Каховського району Херсонської області

про стягнення 23600грн. 82коп.

за участю представників сторін:

від позивача - представник Сергет Ю.В., дов. від 05.01.2015р.

від відповідача - не прибув

Дочірнє підприємство "Херсонський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з Слобідської сільської ради (відповідач) 20300 грн. 00 коп. основної заборгованості, 1447 грн. 14 коп. пені, 1738 грн. 55 коп. втрат від інфляції та 115 грн. 13 коп. - 3% річних.

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в засідання суду двічі не з'являвся, відзив на позов і витребувані судом документи не надав, незважаючи на те, що був повідомлений про час розгляду справи.

Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Подальше ж відкладення розгляду справи призведе до затягування судового процесу і є порушенням приписів статті 22 ГПК України, зокрема, стосовно обов'язку сторін добросовісного користування належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони.

За таких підстав, відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається без участі відповідача, за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані до справи докази, заслухавши представника позивача, суд, -

в с т а н о в и в:

Між сторонами 12.12.2014 р. був укладений договір підряду № 2 (далі Договір) за умовами якого (п. 1.1.) замовник доручає, а підрядник зобов'язується виконати визначені "Замовником" види і обсяги робіт з поточного ремонту автомобільних доріг комунальної власності, які здійснюються за рахунок Субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у 2014 році для проведення робіт, пов'язаних з будівництвом, реконструкцією, ремонтом та утриманням вулиць і доріг комунальної власності у населених пунктах відповідно до кошторисної документації.

Відповідно до п. 1.2. Договору, об'єкт робіт: "Поточний ремонт вулиці Господарська в с. Архангельська Слобода Каховського району".

Згідно з п. 4.1. Договору, загальна вартість робіт сторонами була визначена в сумі 20 300 грн.

Відповідно до п. 5.1. Договору, розрахунки проводяться шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок позивача, вказаний у даному Договорі протягом 5 банківських днів на підставі підписаних сторонами Акта приймання виконання робіт (форма №КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних робіт (форма№КБ-3). На виконання вимог договору підрядник належним чином виконав зобов'язання щодо поточного ремонту автомобільних доріг комунальної власності.

Факт належного виконання підрядних робіт підтверджується актом приймання виконаних робіт (форма № КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних робіт (форма №КБ-3).

В порушення умов правочину та норм законодавства, відповідач, не виконав вимоги договору, у зв'язку з чим, має заборгованість перед позивачем в розмірі 20300грн.

Частина 1 ст. 175 ГК України визначає, що майново-господарськими визначаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а друга сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин регулюються також Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України одностороння відмова від виконання умов договору не допускається, а тому несплата відповідачем заборгованості є порушенням господарських зобов'язань за вказаним договором, у зв'язку з чим позовні вимоги щодо стягнення основної заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У відповідності до п.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пункту 7.2. Договору передбачено, що у разі прострочення оплати робіт відповідач зобов'язаний сплатити останньому пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення.

У зв'язку з несвоєчасними розрахунками відповідача за договором позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 1447 грн. 14 коп. за період з 06.01.2015р. по 16.03.2015р.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського Кодексу України зазначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

За приписом ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та ч. 2 ст. 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України", що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі загальної подвійної облікової ставки.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок пені у розмірі 1447 грн. 14 коп., нарахованих на суму заборгованості, господарський суд зауважує, що вказаний розрахунок має помилки та додає свій розрахунок, виконаний відповідно до вимог чинного законодавства:

За період з 06.01.2015 р. по 05.02.2015 р.:

20300 грн. (сума заборгованості) х (14,00 % х 2 : 365 ) х 31 (дні прострочки) : 100 = 482 грн. 75 коп.

За період з 06.02.2015 р. по 03.03.2015 р.:

20 300 грн. (сума заборгованості) х (19,50 % х 2 : 365 ) х 26 (дні прострочки) : 100 = 563грн. 95 коп.

За період з 04.03.2015 р. по 16.03.2015 р.:

20300 грн. (сума заборгованості) х (30,00 % х 2 : 365 ) х 13 (дні прострочки) : 100 = 433 грн. 81 коп.

482 грн. 75 коп. + 563 грн. 95 коп. + 433 грн. 81 коп. = 1480 грн. 51 коп.

Розрахунок пені, здійснений позивачем, є неточним, оскільки позивачем в період з 04.03.2015 р. по 16.03.2015 р. невірно підрахована кількість днів, а саме 12 днів, натомість кількість днів у вищевказаний період складала 13 днів.

З врахуванням вищенаведеного, судом зроблений самостійних розрахунок пені, який складає 1480 грн. 51 коп., однак суд зазначає, оскільки від позивача не надійшло клопотання про вихід за межі позовних вимог, суд задовольняє вимоги заявлені до стягнення пені в сумі 1447грн. 14 коп.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаної норми позивач нарахував відповідачу 115 грн. 13 коп. 3% річних та 1738 грн. 55 коп. втрат від інфляції.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок річних у розмірі 115 грн. 13 коп. нарахованих на суму заборгованості, господарський суд зауважує, що вказаний розрахунок має помилки та додає свій розрахунок виконаний відповідно до вимог чинного законодавства:

За період з 06.01.2015 р. по 16.03.2015 р.:

20300 грн. (сума заборгованості) х 3 х 70 (дні прострочки) : 365 (кількість днів у поточному році) : 100 = 116 грн. 79 коп.

Розрахунок річних, здійснений позивачем, є неточним, оскільки позивачем в період з 06.01.2015 р. по 16.03.2015 р. невірно підрахована кількість днів, а саме 69 днів, натомість кількість днів у вищевказаний період складала 70 днів.

З врахуванням вищенаведеного, судом зроблений самостійних розрахунок 3% річних, який складає 116 грн. 79 коп., однак суд зазначає, оскільки від позивача не надійшло клопотання про вихід за межі позовних вимог, суд задовольняє заявлені вимоги до стягнення 3% річних в сумі 115 грн. 13 коп.

Крім того, позивач нарахував відповідачу втрати від інфляції в сумі 1738 грн. 55коп.

Здійснивши перевірку правильності зазначених нарахувань, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині позивачем доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в розмірі 1827грн. 00коп. відшкодовуються йому за рахунок відповідача, з вини якого спір доведено до врегулювання в судовому порядку.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Слобідської сільської ради (74842, Херсонська область, Каховський район, с. Архангельська Слобода, вул. Урицького, 39 Б, ) на користь Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (73000, м.Херсон, вул. Поповича, 23, , р/р 2061 в ПАТ "ВТБ Банк", МФО 321767 ) основну заборгованість в сумі 20300 грн. 60 коп., пеню в сумі 1447грн. 14 коп., 3 % річних в сумі 115 грн. 13 коп., втрати від інфляції в сумі 1738 грн. 55 коп. а також 1827 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18.05.2015р.

Суддя В.П.Ярошенко