ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2015 р. Справа №917/662/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія", 79017, м. Львів, вул. Литвиненка,3, (адреса для листування: 03680, м.Київ, вул. М.Грінченка,4).

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-будівельна компанія "Будпостач", провул.Великий,6, оф.1, м.Полтава, 36000

про стягнення 258482,44грн.

Суддя Кльопов І.Г.

Представники:

від позивача: Зименко А.І., дор. від 16.04.2015р.

від відповідача: не з'явився

У судовому засіданні 23.04.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгоованості за Договором поставки будівельних матеріалів №04/14/П/16 від 11.09.2014р. у розмірі 258482,44грн., з них: 109 825,03 гривень - сума основного боргу; 12474.92 грн. - сума пені; 1308,87грн. - три відсотки річних; 11869.59грн. - інфляційні втрати; 2196,50 гривень - штраф, передбачений договором; 120 807.53 грн. - сума доплати у зв'язку із корегуванням цін.

Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Ухвала суду, яка направлялась відповідачу за адресою зазначеною в позовній заяві, повернулись до суду з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Згідно витягу про включення відповідача до ЄДРПОУ від 03.04.2015 року наданого позивачем, місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-будівельна компанія "Будпостач", провул.Великий,6, оф.1, м.Полтава, 36000

Відповідно до 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В зв'язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо, господарський суд повідомляв належним чином відповідача про дату, час і місце судового розгляду, а неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, жодних клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, то справа розглядається без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

11 вересня 2014 року між ТОВ «Торгово-промислова компанія» (далі також «Позивач» або «Постачальник») та ТОВ "Торгово-будівельна компанія "Будпостач" («Відповідач» або «Покупець») був укладеній договір №04/14/П/16 від 11 вересня 2014 року поставки будівельних матеріалів («Договір»).

Відповідно до п.1.1 Договору поставчальник зобов"язується поставити та передати у власність Покупцю певний товар, а Покупець зобов"язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах Договору.

Предметом поставки є будівельні матеріали відповідно до специфікації до даного Договору (п.1.2 Договору).

У відповідності до умов договору (п. 6.1 Договору) товар поставляється покупцю у терміни визначені строком дії Договору та графіком поставок.

Графіками поставок №№ 1 та 2 визначено кінцевий строк поставки до 30.09.2014 року.

Відповідно до п. 7.1 Договору ціна зазначена в специфікаціях по Договору та встановлена на момент їх підписання. Сторони погоджуються, що ціни на товар, які вказані в специфікаціях до Договору, вказані в національній валюті України. У той же час вони визначені, виходячи із комерційного (договірного) міжбанківського курсу гривні до евро на день підписання специфікації, який складає 17,07803391 гривень за 1 евро.

Покупець (згідно п. 8.5.1. Договору) зобов'язаний оплатити 70 % вартості товару протягом 5 банківських днів з дати підписання специфікації (підписано 10 вересня 2014 року), а повну оплату товару (доплату 30 % вартості) Покупець (згідно п. 8.5.2. Договору) зобов'язаний оплатити в строк до 5-ти банківських днів від дати прийняття кожної партії товару у відповідності до видаткових накладних.

За період з 19.09.2014р. по 25.09.2014р. на виконання умов Договору Постачальником було поставлено Покупцю передбачений договором товар відповідно до видаткових накладних №№ 04ДН091902, 04ДН091903, 04ДН091904, 04ДН091905, 04ДН091906, 04ДН091907, 04ДН091908, 04ДН091911, 04ДН091913, 04ДН091914, 04ДН091920, 04ДН091921, 04ДН091923, 04ДН091922 від 19.09.2014р., 04ДН092504, 04ДН092503 від 25.09.2014р. на загальну суму 365 693,03 грн.

Відповідач прийняв товар без будь-яких зауважень та заперечень, доказів відмови від товару покупець не надавав. Претензій з боку покупця щодо асортименту, кількості, якості, ціни Відповідач не заявляв.

Прийнятий Товар Відповідач оплатив лише частково на суму 255 868,00 гривень. Таким чином, заборгованість Відповідача за товар становить 109 825,03 гривень.

З метою досудового врегулювання спору Позивач направляв Відповідачу претензію № 512 від 11.12.2014 року із вимогою сплатити суму основного боргу у розмірі 109825,03 гривень, яку було залишено Відповідачем без розгляду та задоволення.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами виникли правовідносини з договору поставки.

Статтею 207 Цивільного кодексу України встановлено, що «правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами)».

Частини перша та шоста статті 265 Господарського кодексу України передбачають, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частина друга статті 712 Цивільного кодексу України встановлює, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із ч. 1 статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В силу статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до положень статті 625 Цивільного кодексу Україні, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір процентів

Так, відповідачу нараховано інфляційні витрати у розмірі 11869,59грн. та 3% річних у розмірі - 1308,87грн.

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом 14.2.2. Договору передбачено, що за прострочення оплати товару Покупець сплачує Постачальнику штрафну неустойку у розмірі 0,2% від несвоєчасно оплаченої суми за кожен день прострочення зобов'язання.

Однак, із урахуванням положень ст. 343 ГК України Позивач нарахував Відповідача пеню у розмірі, який не перевищує подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня Сума пені, нарахова Відповідачу за період з 03.10.2014р. по 24.02.2015р. становить 12474,92грн.

Згідно із умовами пункту 14.4 Договору, у відповідності до ч.ч. З, 4 ст. 231 Господарського кодексу Україні, за односторонню необгрунтовану відмову від виконання своїх зобов'язань протягом дії договору винна сторона сплачує іншій стороні штраф у розмірі 2% від суми невиконаного зобов'язання. Так, сума штрафу, що нарахована Відповідачу становить - 2196,50грн.

Крім того, підпунктами 8.5.3. та 8.5.4. Договору Сторони погодила корегування ціни та вартості неоплаченого товару на дату остаточної оплати, у разі, коли на дату такої оплати міжбанківський (договірний) курс євро визначений у п. 7.1. Договору у розмірі 17,07803391 гривень за 1 євро на сайті (http://minfin.com.ua/currency/mb/eur буде збільшений.

Станом на 24.02.2015 року курс продажу євро встановлено у відношенні 35,8900 гривень за 1 євро.

Враховуючи вищевикладене, станом на 24.02.2015 року сума боргу 109 825,03 гривень із використанням формули розрахунку погодженої сторонами у підпункті 8.5.4. Договору становить 230 632,56 гривень.

Після проведення перевірки наданого позивачем розрахунку позовних вимог в частині стягнення з відповідача 12474,92 грн. - пені; 1308,87грн. - 3% річних; 11869,59грн. - інфляційних витрат; 2196,50 гривень - штрафу та 120 807,53 грн. - суми доплати у зв'язку із корегуванням цін, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є правомірними, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Допустимих доказів в спростування наведеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, всебічно повно та об'єктивно за своїм внутрішнім переконанням оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

Понесені позивачем при зверненні з даним позовом судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача відповідно до ст.49 ГПК України.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-будівельна компанія "Будпостач", провул.Великий,6, оф.1, м.Полтава, 36000 (, п/р 6056 в ПАТ "Універсал Банк", МФО 322001) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія", 79017, м. Львів, вул. Литвиненка,3, (адреса для листування: 03680, м.Київ, вул. М.Грінченка,4), (, п,р 5502 у філії "Львівське обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 325796) 109 825,03 гривень - суму основного боргу; 12474.92 гривень - суму пені; 1308.87 гривень - три відсотки річних; 11869.59 гривень - інфляційних витрат; 2196,50 гривень - штраф, 120 807.53 гривень - сума доплати у зв'язку із корегуванням ціни на дату оплати, а також5169,65грн. судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено: 27.04.2015р.

Суддя Кльопов І.Г.