ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року Справа № 916/4073/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя : Корсак В.А.

судді: Данилова М.В., Данилова Т.Б. (доповідач)

розглянувши матеріали касаційної скарги Одеської міської ради
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 10.03.2015р.
у справі господарського суду№916/4073/14 Одеської області
за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
доОдеської міської ради
третя особаприватне акціонерне товариство "Сільпо Рітейл"
про за участю представників сторін: позивача 1- позивача 2- позивача 3- відповідача - третьої особи - розірвання договору оренди не з'явився ОСОБА_4 дов. № 673997 від 12.07.2013 не з'явився Моджук І.О. дов. №352/ИСХ-ГС від 19.12.2014 Мельник О.І. дов. №896/03-УМ-14 від 02.12.2014
В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2014 року фізичні особи-підприємці ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до господарського суду Одеської області з позовом до Одеської міської ради про розірвання договору оренди землі, укладеного 11.11.2004 між сторонами, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого у реєстрі за №2406 та у Одеському міському управлінні ОРФ ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25.11.2004р. за №93.

Позовні вимоги були обґрунтовані положеннями ч.2 ст.377, ст.651 ЦК України, ст.ст.1, 2, 31, 32 Закону України "Про оренду землі", ст.ст.93, 120, п.п."а", "е" ч.1 ст.141 Земельного кодексу України та зміною власника нерухомого майна, яке знаходиться на орендованій за спірним договором земельній ділянці, і її невикористання позивачами.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.11.2014р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів залучено приватне акціонерне товариство "Сільпо Рітейл".

Рішенням господарського суду Одеської області від 22.12.2014 (суддя Степанова Л.В.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10.03.2015 (судді Бєляновський В.В., Величко Т.А., Поліщук Л.В.) позовні вимоги задоволено, розірвано укладений 11.11.2004 між Одеською міською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, договір оренди земельної ділянки площею 1322 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_1, посилаючись на обґрунтованість та доведеність позовних вимог.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Одеська міська рада звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Касаційна скарга Одеської міської ради вмотивована відсутністю підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки, оскільки новий власник нерухомого майна, розташованого на спірній земельній ділянці, не оформив право користування земельною ділянкою у встановленому порядку, а відтак, касатор вважає, що договір оренди земельної ділянки із попередніми власниками нерухомого майна повинен бути чинним.

У відзиві на касаційну скаргу третя особа ПАТ "Сільпо Рітейл" проти доводів касаційної скарги заперечує, вважає судові рішення судів попередніх інстанцій законними та обґрунтованими, просить касаційну скаргу відхилити.

Заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін та третьої особи, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні і постанові та доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 11.11.2004р. між Одеською міською радою (орендодавець) та фізичними особами-підприємцями ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (орендарі) було укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець на підставі Закону України "Про оренду землі" та рішення Одеської міської ради №2491-ХХІV від 20.04.2004, за актом приймання-передачі від 25.11.2004 передав, а орендарі прийняли у довгострокову оренду на 50 років земельну ділянку площею 1322кв.м для експлуатації та обслуговування прибудованої частини вбудовано-прибудованого магазину та благоустрою прилеглої території, що знаходиться у АДРЕСА_1, згідно з планом земельної ділянки, який є невід'ємною частиною договору.

Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстровано у реєстрі за №2406, а також договір зареєстрований в Одеському міському управлінні ОРФ ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25.11.2004 за №93.

Згідно із п.2.2 договору на земельній ділянці розташовано вбудовано-прибудоване приміщення першого поверху, що належить ФОП ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 у рівних долях на підставі договору купівлі-продажу від 20.05.2002р.

Пунктом 12.2 даного договору передбачено, що цей договір може бути достроково розірвано за взаємною згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами їх обов'язків, передбачених Законом України "Про оренду землі", цим договором, у разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке суттєво перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

На підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 22.12.2004, право власності на вбудовано-прибудоване приміщення першого поверху загальною площею 553,5 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, набуло відкрите акціонерне товариство "Філадельфія", що підтверджується свідоцтвом про право власності від 06.04.2006р., виданим виконавчим комітетом Одеської міської ради та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10317641 від 06.04.2006р., виданим КП "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості".

Рішенням Одеської міської ради від 25.12.2008р. №4059-V "Про розірвання договору оренди земельної ділянки площею 0,1322 га за адресою: АДРЕСА_1 між Одеською міською радою та суб'єктами підприємницької діяльності-фізичними особами ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 і передачу ВАТ"Філадельфія" в оренду земельної ділянки площею 0,0811 га за адресою: АДРЕСА_1 для експлуатації та обслуговування прибудованої частини вбудовано-прибудованого магазину" затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); розірвано за згодою сторін договір оренди земельної ділянки площею 0,1322 га за адресою: АДРЕСА_1, укладений між Одеською міською радою та суб'єктами підприємницької діяльності-фізичними особами ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1; передано ВАТ "Філадельфія" у довгострокову оренду, терміном до 20.04.2054 року земельну ділянку площею 0,0811 га за адресою: АДРЕСА_1 для експлуатації та обслуговування прибудованої частини вбудовано-прибудованого магазину; затверджено договір оренди землі між Одеською міською радою та ВАТ "Філадельфія" (додаток №2) та орендну плату за земельну ділянку в розмірі 10 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Проте, рішенням Одеської міської ради від 22.11.2011р. №1532-VІ "Про скасування рішень Одеської міської ради" рішення Одеської міської ради №4059-V від 25.12.2008р. "Про розірвання договору оренди земельної ділянки площею 0,1322 га за адресою: АДРЕСА_1 між Одеською міською радою та суб'єктами підприємницької діяльності-фізичними особами ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 і передачу ВАТ"Філадельфія" в оренду земельної ділянки площею 0,0811 га за адресою: АДРЕСА_1 для експлуатації та обслуговування прибудованої частини вбудовано-прибудованого магазину" було скасовано, про що позивача ФОП ОСОБА_2 було повідомлено листом Одеського міського управління земельних ресурсів від 19.04.2012р. №01-26/И-37-395-04 з вимогою і надалі сплачувати орендну плату за всю земельну ділянку у повному обсязі.

В подальшому, в результаті реорганізації ВАТ "Філадельфія" право власності на вбудовано-прибудоване приміщення першого поверху загальною площею 553,5 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 набуло приватне акціонерне товариство"Сільпо Рітейл", що підтверджується свідоцтвом про право власності від 12.09.2011р., виданим виконавчим комітетом Одеської міської ради та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №4951039 від 17.06.2013р.

12.07.2013 позивачі звернулися до Одеської міської ради з нотаріально посвідченою заявою, в якій у зв'язку з переходом права власності на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 до ПАТ "Сільпо Рітейл", повідомили про відмову від користування земельною ділянкою та просили достроково розірвати укладений між ними та Одеською міською радою договір оренди земельної ділянки, а також передати вказану земельну ділянку у користування новому власнику ПАТ "Сільпо Рітейл" розташованого на цій ділянці об'єкту нерухомості, однак Одеська міська рада залишила це звернення позивачів без відповіді та задоволення, що і стало підставою для звернення з позовом до господарського суду Одеської області.

Приймаючи оскаржувані рішення, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідно до ч.1 ст.93 Земельного кодексу України та ст.1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно із ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Пунктом 12.2 договору оренди землі від 11.11.2004, укладеного між сторонами у справі, передбачена можливість дострокового розірвання цього договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, зокрема, на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до п.п."а","е" ст.141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою та набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Згідно із п.7 ч.1 ст.31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані земельній ділянці, а частиною 3 статті 31 вказаного Закону передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Статтею 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено такий спосіб припинення договору оренди землі як його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору.

Згідно із ст.377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч.2 ст.120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Таким чином, у зв'язку з переходом права власності на об'єкти нерухомості відбувається перехід до набувача тих прав на відповідну земельну ділянку, на яких вона належала відчужувачу - права власності або права користування.

Враховуючи вказані норми права в редакції, чинній на момент звернення позивачів до відповідача з пропозицією про розірвання договору оренди землі та зважаючи на те, що позивачі добровільно відмовилися від права користування земельною ділянкою, оскільки фактичне користування земельною ділянкою і розміщеним на ній вбудовано-прибудованим приміщенням першого поверху загальною площею 553,5 кв.м, здійснює інша особа (новий власник приміщення), а не позивачі та те, що законодавством та умовами договору передбачена можливість дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору, суди дійшли до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 06.06.2011р. у справі №11/227, від 19.06.2012р. у справі №36/368-9/63, від 20.08.2013р. у справі №18/5005/12936/2011.

Відповідно до ст.11128 ГПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України. Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Статтею 1117 ГПК України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги Одеської міської ради, оскільки доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів по справі, а судами було повно та всебічно з'ясовано обставини, що мають значення для даної справи, їм надано належну правову оцінку та прийнято рішення і постанову з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що дає підстави залишити їх без змін.

Судові витрати, сплачені касатором до бюджету під час подання касаційної скарги, у зв'язку з відмовою в задоволенні касаційної скарги на підставі ст.49 ГПК України залишаються на касаторі.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Одеської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10.03.2015р. у справі №916/4073/14 господарського суду Одеської області залишити без змін.

Головуючий суддя В. Корсак

Судді М. Данилова

Т. Данилова