РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2015Справа №910/6739/15-г

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс»

про відшкодування шкоди у розмірі 29 602, 75 грн.

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: Радзіховський А.Л.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «ВУСО» (далі-позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» (далі-відповідач) про стягнення 29 602, 75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані виплатою позивачем страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № -01 від 22.01.2014 р., внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.03.2015 р. порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 09.04.2015 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

06.04.2015 р. через загальний відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист з інформацією на судовий запит.

08.04.2015 р. через загальний відділ діловодства суду представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач був позбавлений можливості встановити причини та обставини дорожньо-транспортної пригоди та розмір заподіяної шкоди, що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

У судовому засіданні 09.04.2015 р. оголошувалась перерва до 07.05.2015 р.

У дане судове засідання представник позивача не з'явився, причин неявки суду не повідомив, однак був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, що підтверджується розпискою.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 07.05.2015 р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.01.2014 р. між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія «ВУСО» та Грень Андрієм Володимировичем укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № -01, відповідно до якого, було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - «Daewoo Lanos TF 69 Y», державний номер ВС 2663 ВО.

Строк дії договору до 21.01.2015 р. включно.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно п. 1 ст. 352 Господарського кодексу України, страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб'єктів господарювання (страховиків), пов'язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом оплати страхувальниками страхових платежів.

У відповідності зі ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з положеннями ст. 980 Цивільного кодексу України, предметом договору страхування можуть бути, зокрема, майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» встановлено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Страховим ризиком, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про страхування» визначається певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Страховим випадком, у відповідності до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування», є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Як встановлено судом, 09.06.2014 р. у м. Львові на вул. Липинського - Замарстинівська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Daewoo Lanos TF 69 Y», державний номер ВС 2663 ВО, під керуванням Грень А.В. та автомобіля «Opel Ascona», державний номер ВС 5762 СР, під управлінням Хоменка Д.О.

При цьому, в результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ВУСО» автомобіль «Daewoo Lanos TF 69 Y», державний номер ВС 2663 ВО.

Згідно постанови Галицького районного суду м. Львова від 26.08.2014 р. Хоменка Д.О. визнано винним у скоєнні правопорушення, що сталось 09.06.2014 р. у м. Львові на вул. Липинського - Замарстинівська за участю автомобіля «Daewoo Lanos TF 69 Y», державний номер ВС 2663 ВО та автомобіля «Opel Ascona», державний номер ВС 5762 СР.

Так, положеннями ст. 988 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до звіту № 14/8/665/617521 від 12.08.2014 р., вартість відновлювального ремонту автомобіля «Daewoo Lanos TF 69 Y», державний номер ВС 2663 ВО склала 42 221, 67 грн. та згідно з рахунком фактури № 12 від 23.07.2014 р., наданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Автомобільний дім «Діамант» вартість відновлювального ремонту автомобіля «Daewoo Lanos TF 69 Y», державний номер ВС 2663 ВО становить 37 744, 05 грн. та у відповідності до звіту № 617521 від 27.08.2014 р. сума страхового відшкодування внаслідок пошкодження автомобіля «Daewoo Lanos TF 69 Y», державний номер ВС 2663 ВО склала 29 136, 94 грн.

15.09.2014 р. позивачем було складено страховий акт № 3751-02, згідно якого виплата страхового відшкодування складає 29 136, 94 грн.

Відповідно до зазначених вище звітів, рахунку-фактури та страхового акту позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 29 136, 94 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 10420 від 16.09.2014 р.

Обґрунтовуючи свої вимоги, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» зазначає, що у зв'язку з тим, що останнім було здійснено виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного автомобіля «Daewoo Lanos TF 69 Y», державний номер ВС 2663 ВО, позивач відповідно до ст.ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», набув право зворотної вимоги до осіб, відповідальних за завдану шкоду. Тож, враховуючи, що цивільно-правова відповідальність за шкоду перед третіми особами, завдану внаслідок експлуатації транспортного «Opel Ascona», державний номер ВС 5762 СР застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Інтер-Поліс» за полісом №АВ/3645586, а також з огляду на те, що водія автомобіля «Opel Ascona», державний номер ВС 5762 СР визнано винним у скоєнні правопорушення, позивач просить стягнути з останнього шкоду, завдану з вини водія застрахованого транспортного засобу у розмірі 28 625, 94 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 89, 41 грн. - 3 % річних та 887, 40 грн. - індексу інфляції за період з 14.01.2015 р. по 20.02.2015 р.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; потерпілі - треті юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом заподіяна шкода, цивільно-правову відповідальність за яку несе власник цього транспортного засобу; забезпечений транспортний засіб - наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, залежно від умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах;

Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності, відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність Хоменка Д.О., за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації автомобіля «Opel Ascona», державний номер ВС 5762 СР була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Інтер-Поліс» за полісом №АВ/3645586.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Частиною 2 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За таких обставин, у зв?язку із настанням страхового випадку - пошкодженням Хоменком Д.О. автомобіля «Daewoo Lanos TF 69 Y», державний номер ВС 2663 ВО у відповідача виник обов'язок відшкодувати останньому витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

Разом з тим, як встановлено судом, вартість страхового відшкодування автомобіля «Daewoo Lanos TF 69 Y», державний номер ВС 2663 ВО, було сплачено Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» на підставі договору страхування.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Тож, враховуючи вищенаведене, з огляду на те, що позивач виплатив страхове відшкодування застрахованого автомобіля «Daewoo Lanos TF 69 Y», державний номер ВС 2663 ВО, у нього виникло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду, тобто, у даному випадку - до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс».

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 28 625, 94 грн. обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 89, 41 грн. - 3 % річних та 887, 40 грн. - індексу інфляції за період з 14.01.2015 р. по 20.02.2015 р.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.10.2014 р. позивачем на адресу відповідача направлялась регресна вимога № 4332 від 01.10.2014 р., в якій позивач просить відповідача відшкодувати Приватному акціонерному товариству Страхова компанія «ВУСО» понесені витрати у розмірі 29 366, 94 грн. до 01.11.2014 р., шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача, яка отримана відповідачем 15.10.2014 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Як передбачено ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Чинним цивільним законодавством не визначений строк виконання одним страховиком зобов'язання по відшкодуванню іншому страховику шкоди в порядку регресу, однак, цей строк пов'язаний з моментом пред'явлення відповідною особою зворотної вимоги до відповідача.

Такої позиції притримується і Вищий господарський суд України в своїх постановах від 06.12.2011 р. у справі №23/279 та від 28.02.2012 р. у справі №7/088-11.

За таких умов, в розумінні ст. 530 Цивільного кодексу України, обов'язок відповідача виплатити суму страхового відшкодування у порядку регресу в розмірі 28 625, 94 грн. виник саме з моменту отримання регресної вимоги та починаючи з 23.10.2014 р. відбулось порушення відповідачем свого зобов'язання.

Разом з тим, згідно зі статтю 625 Цивільного кодексу України, боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат і встановив, що останній відповідає вимогам законодавства, а тому визнаються обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача 89, 41 грн. - 3 % річних та 887, 40 грн. - індексу інфляції за період з 14.01.2015 р. по 20.02.2015 р.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» (01033, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 69, ідентифікаційний код - 19350062), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 31, ідентифікаційний код - 31650052) 28 625 (двадцять вісім тисяч шістсот двадцять п'ять) грн. 94 коп. - страхового відшкодування. 887 (вісімсот вісімдесят сім) грн. 40 коп. - індексу інфляції, 89 (вісімдесят дев'ять) грн. 41 коп. - 3 % річних та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 08.05.2015 р.

Суддя Бондарчук В.В.