ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05 травня 2015 р. Справа № 903/256/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Волинської філії, м. Луцьк

до відповідача: Управління МВС України у Волинській області, м.Луцьк

про стягнення 21 204,42 грн.

Суддя Дем'як В.М.

Представники:

від позивача: Вознячук Л.Є. - довіреність №4570 від 12.12.2014р.

від відповідача: Омельчук С.В. - довіреність №7/285 від 17.04.2015р.

В судовому засіданні 29.04.2015р. на підставі ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 05.05.2014р. до 10:15 год. для подання сторонами уточнених розрахунків річних.

Суть спору: позивач - Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Волинської філії звернувся із позовом до відповідача - Управління МВС України у Волинській області та просить стягнути 21 204,42 грн. заборгованості за договором №64/21-64 про надання в користування виділених не комутованих каналів, в т.ч.: 16 601,76грн. - основної заборгованості, 644,86грн. - пені, 3 518, 30грн. витрат від інфляції, 439,50грн. - 3% річних.

В підтвердження позовних вимог посилається на договір №64/21-64 про надання в користування виділених не комутованих каналів електрозв'язку від 15.02.2013р. з додатками, розрахунок заборгованості пені, річних та інфляції УМВС України у Волинській області станом на 05.03.2015р., виписку з оборотної відомості за період з 12/2013р. по 03/2015р., рахунок-акт №030004.12.2013. від 31.12.2013р., №030004.12.2013. від 31.12.2013р., №030004.1.2014. від 31.12.2014р., №030004.2.2014. від8.02.2014р.,№030004.3.2014. від 31.03.2014р., №030004.4.2014. від 30.04.2014р., №030004.5.2014. від 31.05.2014р., №030004.6.2014. від 30.06.2014р., №030004.7.2014. від 31.07.2014р., №030004.8.2014. від31.08.2014р., №030004.9.2014. від 31.09.2014р., 030004.11.2014. від 30.11.2014р., №030004.12.2014. від 31.12.2014р.,#030004.1.2015. від 31.01.2015р., №030004.2.2015. від 28.02.2015р., №030004.2.2015. від 28.02.2015р., попередження №191-П-Ю від 31.12.2013р., банківські виписки за період з травня по грудень 2014р.

Представник позивача на вимогу ухвали суду від 13.03.2015р. через канцелярію суду за вх. №01-54/3954/15 від 29.04.2015р. подав заяву в якій вказав, що основна заборгованість відповідачем сплачена, також долучила наступні документи:

- письмове підтвердження того, що у провадженні судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи з спору між цими сторонами, про цей предмет і з цих підстав та відсутнє рішення вище перелічених органів з даного спору;

- акт звіряння розрахунків на 01.04.2015р.;

- розширений розрахунок пені станом на 06.03.2015р.;

- банківську виписку від 14.05.2014р. та 09.04.2015р.

29.04.2015р. представник позивача подала заяву про зменшення позовних вимог за вх. №01-65/124/15 від 29.04.2015р. в якій зазначила, що відповідачем було сплачено основний борг в сумі 16 601,76 та просить стягнути з відповідача 3 518,30 грн. індексу інфляції, 439,50 грн. - 3 % річних, 559,34грн. пені та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача подала заяву про зменшення позовних вимог за вх. №01-65/132/15 від 05.05.2015р., в якій просить стягнути з відповідача 559,34грн. пені, 122,96грн. 3% річних та 1 926,62грн. інфляційних втрат, всього сума позовних вимог складає 2 608,92грн.

Вказані заяви, відповідаючи вимогам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, не суперечить законодавству України, не порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, є прийняті судом.

Згідно пункту 17 інформаційного листа Вищого господарського суду України N 01-8/2351 від 20.10.2006 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році та в першому півріччі 2006 року" та пункту 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/482 від 13.08.2008р., в разі збільшення або зменшення позовних вимог, якщо його прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи із якої вирішується спір. При цьому будь-які підстави для припинення провадження у справі в частині зменшення позовних вимог у господарського суду відсутні.

Представник позивача в судовому засіданні зменшені позовні вимоги про стягнення з відповідача 559,34грн. пені, 122,96грн. 3% річних та 1 926,62грн. інфляційних втрат, а всього 2 608,92грн. підтримав в повному обсязі.

Отже, із уточнених позовних вимог і вирішується спір.

Представник відповідача через канцелярію суду за вх. №01-54/3905/15 від 27.04.2015р. подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позов не визнає, а саме нарахування пені, індексу інфляції та 3% річних.

В судовому засіданні представник відповідача заперечень щодо наявності заборгованості в сумі 2 608,92грн., з них: 559,34грн. пені, 122,96грн. 3% річних та 1 926,62грн. інфляційних втрат, не висловив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

в с т а н о в и в:

15.02.2013р. між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Волинської філії та УМВС України, в особі начальника УМВС України у Волинській області Терещука О.Д., як споживачем було укладено договір №64/21-64 про надання в користування виділених не комутованих каналів електрозв'язку (а.с. 8-10).

Згідно п.1 договору Укртелеком надає споживачу в тимчасове платне користування виділені не комутовані канали (тракти), а споживач сплачує вартість робіт по організації виділених каналів (трактів) та середньомісячну плату за надані послуги.

Згідно з п. 5.3. даного договору оплата проводиться щомісячно до 20 числа місяця наступного за звітним, шляхом перерахування коштів в грошовій одиниці України на розрахунковий рахунок Укртелекому.

На виконання умов договору № 64/21-64 від 15.02.2013р. позивач за період грудень 2013р. - січень 2015р. надав відповідачу телекомунікаційних послуг на суму 38 737,44 грн., що підтверджується рахунками на оплату.

Відповідач оплату наданих послуг за спірний період провів повністю, що підтверджує платіжними дорученням №567 від 06.04.2015р., №1689 від 15.12.2014р., №1541 від 27.11.2014р., №1207 від 17.10.2014р., №928 від 28.08.2014р., №748 від 23.07.2014р., №674 від 08.07.2014р., №495 від 27.05.2014р., №426 від 14.05.2014р.

Підпунктом 5 п. 1 ст. 33 Закону України "Про телекомунікації", зокрема, передбачено, що споживачі зобов'язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

У відповідності із ч.1 ст. 68 Закону України "Про телекомунікації" розрахунки за телекомунікаційні послуги здійснюються на умовах договору про надання телекомунікаційних послуг між оператором, провайдером телекомунікацій та споживачем або без договору за готівкову оплату чи за допомогою карток тощо в разі одержання споживачем замовленої за передоплатою (авансованої) послуги за тарифами, затвердженими згідно із законодавством.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності із ст.ст.610, 611, ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається із матеріалів справи відповідачем на рахунок позивача були перераховані грошові кошти за період з грудня 2013р. по березень 2015р. в сумі 44 089,92 грн. із порушенням встновлених у п.5.3. договору строків оплати, що в свою чергу свідчить про відсутність основного боргу у відповідача та факт прострочення виконання грошового зобов'язання про що підтверджує представник позивача в судовому засіданні.

Між тим, позивач просив стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочення оплати послуг.

Нарахована позивачем пеня згідно до заяви про зменшення позовних вимог в розмірі 559,34грн. за період з 21.03.2014р. по 18.03.2014р. в сумі 128,47грн., за період з 21.04.2014р. по 22.07.2014р. в сумі 69,46грн, за період з 21.05.2014р. по 30.05.2014р. в сумі 7,08грн., за період з 21.06.2014р. по 19.12.2014р. в сумі 173,55грн., за період з 21.07.2014р. по 05.08.2014р. в сумі 14,91грн., з 21.08.2014р. по 01.09.2014р в сумі 11,56грн., з 21.09.2014р. по 20.11.2014р. в сумі 20,23грн., з 21.10.2014р. по 01.12.2014р. в сумі 41,27грн., з 21.11.2014р. по 01.12.2014р. в сумі 11,86грн., з 21.12.2014р. по 22.12.2014р. в сумі 2,09грн., з 21.01.2015р. по 06.03.2015р. в сумі 59,33грн. та за період з 21.02.2015р. по 06.03.2015 в сумі 19,53 грн. підлягає до задоволення.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи зазначене, нараховані позивачем 3% річних згідно до заяви про зменшення позовних вимог за період з 20.01.2014р. по 05.03.2015р. в сумі 122,96 грн. та індекс інфляції згідно до заяви про зменшення позовних вимог за період з 20.01.2014р. по 20.02.2015р. в сумі 1 926,62грн. нараховані підставно та підлягають до задоволення.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінюючи подані стороною докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача за договорами про надання в користування виділених не комутованих каналів електрозв'язку №64/21-64 від 15.02.2013р. підлягають задоволенню в сумі 2 608,92грн. в т.ч.: 559,34грн. пені, 122,96грн. 3% річних та 1 926,62грн. інфляційних втрат.

Оскільки розгляд справи в суді доведено з вини відповідача, то судові витрати по справі, на підставі ст. 44,49 ГПК України, слід покласти на нього.

Господарський суд, керуючись ст. ст. 33, 68 ЗУ «Про телекомунікації», ст. ст. 11, 144, 526, 527, 530, 610, 611, 612, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 33, 43, 44,49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,-

в и р і ш и в:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути із Управління МВС України у Волинській області (43001, м. Луцьк, вул. Винниченка,11, р/р 0012 в головному управлінні державного казначейства України у Волинській області, МФО 803014, ) на користь публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Волинської філії (43025, м. Луцьк, вул. Кривий Вал, 28, р/р 7 у Волинській обласній дирекції ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" м. Луцьк, МФО 380805, ) 2 608,92грн. заборгованості в т.ч.: 559,34грн. пені, 122,96грн. 3% річних, 1 926,62грн. інфляційних втрат та 1 827,00 грн. в повернення витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду, у відповідності до ст.85 ГПК України, набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 цього Кодексу.

Повний текст

рішення складено

06.05.2015р.

Суддя В. М. Дем`як