ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2015 р. Справа №922/4782/13

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Черленяк М.І., суддя Ільїн О.В., суддя Хачатрян В.С.,

при секретарі Сємєровій М.С.,

за участю представників:

позивача - Боженко А.В., за довіреністю б/н від 01.01.2015 року;

відповідачів - не з'явилися;

заявника - ТОВ «Українсько-італійська компанія «Глобал Енерджі корпорейшн» - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною (Державне підприємство «Укрекоресурси»), м.Київ, (вх.№2558Х/1-40) на ухвалу господарського суду Харківської області від 30.03.2015 року прийняту за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-італійська компанія «Глобал Енерджі корпорейшн» про заміну сторони виконавчого провадження по справі №922/4782/13,

за позовом Акціонерного товариства «А.М.Б.», м.Харків,

до 1. Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною «Укрекоресурси» в особі Обласного управління «Харківекоресурси», м.Харків,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Високі енергетичні технології», м.Харків,

про стягнення 87979,19 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.03.2015 року по справі №922/4782/13 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Светлічний Ю.В., суддя Сальникова Г.І., суддя Аріт К.В.) заяву ТОВ «Українсько-італійська компанія «Глобал Енерджі корпорейшн» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Замінено у справі стягувача - Акціонерне товариство «А.М.Б.» на його правонаступника відповідно до договору відступлення права вимоги №1/15 від 03.03.2015 року, а саме на Товариство з обмеженою відповідальністю «Українсько-італійська компанія «Глобал Енерджі корпорейшн».

Державне підприємство з питань поводження з відходами як вторинною сировиною (Державне підприємство «Укрекоресурси») з вказаною ухвалою господарського суду першої інстанції не погодилося та звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом при прийнятті ухвали норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 30.03.2015 року та прийняти нове судове рішення, яким у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-італійська компанія «Глобал Енерджі корпорейшн» відмовити. Крім того, апелянт просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-італійська компанія «Глобал Енерджі корпорейшн» на свою користь витрати з оплати судового збору.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції у порушення ст. 22 Господарського процесуального кодексу України не повідомив про час та дату розгляду заяви заявника, чим позбавив права на участь у господарському засіданні, права подати докази, заперечення та доводи.

Апелянт також зазначає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням ст.ст. 22, 25, 32, 43, 115 Господарського процесуального кодексу України і всупереч постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 27.04.2015 року апеляційну скаргу Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною (Державне підприємство «Укрекоресурси») прийнято до провадження та призначено до розгляду.

06.05.2015 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-італійська компанія «Глобал Енерджі корпорейшн» надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№7209), в якому просить ухвалу господарського суду Харківської області від 30.03.2015 року по справі №922/4782/13 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Свою позицію обґрунтовує тим, що ухвала суду від 30.03.2015 року не може бути оскаржена в силу положень ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, за якою окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду, перелік яких наведено. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження серед них відсутня. Таким чином, відсутні підстави для перегляду даної ухвали в апеляційному порядку.

Як вказує заявник, апеляційна скарга не містить жодних доводів щодо неправомірності договору про відступлення права вимоги №1/15 від 03.03.2015 року та переходу права вимоги в порядку правонаступництва, з чого видно, що апелянт проти цього не заперечує.

На думку заявника, заперечення апелянта щодо того, що його не було повідомлено про час та дату розгляду заяви, не впливають на правильність вирішення по суті питання про правонаступництво судом першої інстанції. Крім того, відповідно до законодавства така заміна могла бути вчинена судом без виклику сторін. За ч. 2 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення. Заявник вважає, що неотримання апелянтом повідомлення від суду за наявності права суду вирішити певне питання без виклику сторін та при відсутності заперечень проти правонаступництва по суті не може вплинути на правильність прийнятого судом рішення про заміну сторони по справі.

Не заслуговує на увагу суду і довід апеляційної скарги, що на момент звернення заявника до суду не було відкрито виконавче провадження по даній справі, оскільки як вбачається з положень постанови пленуму №18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» до заявника перейшли всі права та обов'язки, які належали позивачу по справі на момент такого переходу, у тому числі і право звернутись до виконавчої служби, адже перший відповідач добровільно рішення, яке набуло законної сили не виконав. При цьому, відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, і в період між набуттям рішенням суду законної сили та зверненням виконавчого документу до виконання господарський процес не переривається, оскільки рішення ще не є виконаним.

Позивач також надав відзив на апеляційну скаргу, який є тотожним за змістом та доводами до відзиву ТОВ «Українсько-італійська компанія «Глобал Енерджі корпорейшн» і в якому зазначає, що згоден з ухвалою господарського суду першої інстанції, вважає її обґрунтованою та законною, прийнятою при об'єктивному та повному досліджені всіх матеріали справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у зв'язку з чим просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідачі та ТОВ «Українсько-італійська компанія «Глобал Енерджі корпорейшн» своїх представників у судове засідання Харківського апеляційного господарського суду не направили, про причини неявки суд не сповістили, про час та місце судового засідання були належним чином повідомлені. У відповідності до штампу вихідної кореспонденції Харківського апеляційного господарського суду (вих.№010930) ухвала про прийняття апеляційної скарги до провадження була направлена 27.04.2015 року у кількості п'яти примірників, що підтверджує належне надіслання копій процесуальних документів - ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження від 27.04.2015 року учасникам судового процесу.

Враховуючи, що наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, зважаючи на те, що ухвала про прийняття апеляційної скарги до провадження направлялась рекомендованою кореспонденцією, а також на те, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана обов'язковою та зважаючи на стислі строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, у відповідності до приписів статті 102 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представників відповідачів та заявника.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 12.05.2015 року представник позивача проти позиції апелянта заперечував з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзивах на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Рішенням господарського суду Харківської області від 07.04.2014 року з урахуванням ухвали про виправлення описки від 22.04.2014 року по справі №922/4782/13, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11.07.2014 року та постановою Вищого господарського суду України від 08.10.2014 року позов задоволено. Стягнуто з Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною «Укрекоресурси» в особі Обласного управління «Харківекоресурси» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Високі енергетичні технології» солідарно на користь Акціонерного товариства «А.М.Б.» заборгованість в сумі 87979,19 грн. та судовий збір в сумі 1720,50 грн.

23.04.2014 року на виконання вищевказаного рішення господарським судом Харківської області видано відповідні накази зі строком дії для пред'явлення до виконання у кредитні установи (державному виконавцю) до 24.04.2015 року.

У березні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Українсько-італійська компанія «Глобал Енерджі корпорейшн» звернулося до господарського суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, а саме про заміну у справі стягувача - Акціонерне товариство «А.М.Б.» на його правонаступника відповідно до договору про відступлення права вимоги №1/15 від 03.03.2015 року.

Зі змісту договору відступлення права вимоги №1/15 від 03.03.2015 року вбачається, що його предметом є відступлення права солідарної вимоги до ТОВ «Високі енергетичні технології» на підставі договору поруки від 01.07.2013 року в загальній сумі 87979,19 грн., яка підтверджується рішенням господарського суду Харківської області від 07.04.2014 року та наказом господарського суду Харківської області від 23.04.2014 року по справі №922/4782/13.

Таким чином, зобов'язання за договором поруки від 01.07.2013 року підлягає виконанню на користь цесіонарія ТОВ «Українсько-італійська компанія «Глобал Енерджі корпорейшн» в силу укладеного договору про відступлення права вимоги і його правомірності.

Частинами першою, третьою ст. 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов'язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов'язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії. При цьому, у разі наявності судового рішення, яке набуло законної сили і не відкриття виконавчого провадження не може бути перешкодою для учасників правовідносин вчинити дії щодо цесії.

Статтею 513 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, передатися можуть лише такі права, які кредитор набув внаслідок укладення певного правочину.

Виконання судового рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя, і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України «Про виконавче провадження». (Відповідна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду України №6/408 від 05.10.2004 року).

Згідно ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 25 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

У ч.3 п.1.4 постанови пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» визначено, що статтею 25 Господарського процесуального кодексу України передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520 Цивільного кодексу України).

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 25 Господарського процесуального кодексу України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення, і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, якщо їх явка не зумовлена необхідністю з'ясування судом певних обставин, але з повідомленням сторін, оскільки інше суперечило б приписам частини другої статті 22 Господарського процесуального кодексу України стосовно прав сторін у судовому процесі.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

З огляду на викладене, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що укладення між Акціонерним товариством «А.М.Б.» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українсько-італійська компанія «Глобал Енерджі корпорейшн» про відступлення права вимоги №1/15 від 03.03.2015 року не суперечить нормам чинного законодавства щодо можливості заміни кредитора у зобов'язанні.

Враховуючи вищевикладене, Харківський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-італійська компанія «Глобал Енерджі корпорейшн» про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Колегія суддів зазначає, що неотримання апелянтом повідомлення від суду за наявності права суду вирішити певне питання без виклику сторін та при відсутності заперечень проти правонаступництва по суті не може вплинути на правильність прийнятого судом рішення про заміну сторони по справі. Отже доводи щодо порушення судом норм процесуального права, а саме про розгляд заяви за відсутності сторони колегією суддів відхиляються.

Погоджується колегія суддів із запереченням позивача, що не заслуговують на увагу суду доводи апеляційної скарги, що на момент звернення заявника до суду не було відкрито виконавче провадження по даній справі, оскільки як вбачається з положень постанови пленуму №18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» до заявника перейшли всі права та обов'язки, які належали позивачу по справі на момент такого переходу, у тому числі і право звернутись до виконавчої служби, адже перший відповідач добровільно рішення, яке набуло законної сили не виконав. При цьому, відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, і в період між набуттям рішенням суду законної сили та зверненням виконавчого документу до виконання господарський процес не переривається, оскільки рішення ще не є виконаним.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що прийнята господарським судом ухвала відповідає ст.ст. 43, 85 Господарського процесуального кодексу України, вимогам щодо законності та обґрунтованості, підстав для скасування чи зміни ухвали, в тому числі, з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається.

За таких обставин, ухвала господарського суду Харківської області від 30.03.2015 року у справі №922/4782/13 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною (Державне підприємство «Укрекоресурси») задоволенню не підлягає.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 99, 101, п.1 ст. 103, ст. 105, ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною (Державне підприємство «Укрекоресурси») залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 30.03.2015 року по справі №922/4782/13 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 13 травня 2015 року.

Головуючий суддя Черленяк М.І.

Суддя Ільїн О.В.

Суддя Хачатрян В.С.