ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2015 р.Справа № 922/900/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши справу

за позовом ПП "ОС-Гарант", м. Харків
до 3 - і особи, які не ТОВ "Анна-Транс", м. Харків заявляють самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача: 1. ТОВ "ТБ Слобожанщина", м. Харків 2. Відділ ОРЕР Управління ДАІ ГУМВС України в Харківській області, м. Харків
про визнання недійсними правочинів
за зустрічним позовом ТОВ "Анна-Транс", м. Харків
до ПП "ОС-Гарант", м. Харків
про визнання недійсними правочинів
за участю представників:

позивача (за первісним позовом) - Скляра В.В. (дов. № б/н від 09.01.2015 р.)

відповідача (за первісним позовом) - не з'явився

1. третьої особи - не з'явився

2. третьої особи - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ПП "ОС-Гарант", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про: - визнання недійсними договорів №№ 15890, 15891, 15892, 15893, 15894, 15895 від 09 січня 2014 між Чаговцем С.Г. та ТОВ "ТБ Слобожанщина"; - визнання недійсними довідки - рахунки №№ 230352, 230353, 230354, 230355, 230356, 230357 від 09 січня 2014 між ТОВ "ТБ Слобожанщина" та ТОВ "Анна - Транс"; - визнання недійсними правочинів, щодо придбання ТОВ "Анна-Транс", транспортних засобів та напівпричепів; - скасування реєстрації прав власності за ТОВ "Анна - Транс" транспортних засобів та напівпричепів; - поновлення реєстрації права власності за ПП "ОС - Гарант" транспортних засобів та напівпричепів. А також просить суд стягнути з ТОВ "Анна - Транс" судовий збір.

Від Позивача (за первісним позовом) заяв та клопотань не надійшло, надав до суду додаткові документи та заперечення на зустрічний позов. У судовому засіданні первісний позов підтримує та просить суд задовольнити його у повному обсязі, проти зустрічного позову заперечує у повному обсязі.

Представник Відповідача (за первісним позовом) у судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник 1. третьої особи (за первісним позовом) у судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник 2. третьої особи (за первісним позовом) у судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Судом виконано процесуальний обов'язок щодо повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог пункту 2.6. Інструкції з діловодства в господарських судах України, погодженої листом Вищого господарського суду України від 19.02.2013 р. та затвердженої наказом Державної удової адміністрації України від 20.02.2013 р. № 28, а тому суд вважає можливим розглядати справу за наявними в ній матеріалами, як це передбачено статтею 75 Господарського процесуального кодексу України.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз'яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

Крім того, в інформаційному листі Вищого господарського суду України від 14.08.2007р. № 01-8/675 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року" (пункт 15) зазначено, що відповідно до пункту 2 частини другої статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, місцезнаходження сторін (для юридичних осіб).

У пункті 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. N 01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України (надалі - ГПК України), не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із статтею 93 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 ГПК України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 ГПК України розглядає справу за наявними матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши присутніх представників сторін, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203ЦК України.

Згідно положень ст. 207 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Пунктом 1 ст.387 ЦК України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

ПП «ОС-гарант» відповідно до зовнішньоторгового договору №УР-001 від 01.07.2012р. придбало у свою власність транспорті засоби: сідельний тягач МАN 18.480 4x2 ВLSWМАН05ZZ98W114667, сідельний тягач МАN 18.480 4x2 BLSWМАН05ZZ98W115276, сідельний тягач МАN 18.480 4x2 ВLSWМАН05ZZ98W116357, тентовий напівпричіп F1іеgl SDS 350 RН 125/248 WFDFLT3, тентовий напівпричіп F1іеgl SDS 350 RН 125/248 WFDFLT5, тентовий напівпричіп F1іеgl SDS 350 RН 125/248 WFDFLT, право власності на які в подальшому, 07.10.2013р. зареєстровані в відділі ОРЕР Управління ДАІ ГУМВС України в Харківській області.

Вказані транспорті засоби були реалізовані Чаговцем С.Г. від імені ПП «ОС-Гарант» ТОВ «Анна-Транс» через ТОВ «ТБ Слобожанщина» та в подальшому зареєстровані в відділі ОРЕР Управління ДАІ ГУМВС України в Харківській області, як власність ТОВ «Анна-Транс».

Відповідно до витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000247 оголошено підозру Плотнікову Сергію леонідовичу та Чаговцю Сергію Григоровичу, у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Виходячи із тексту повідомлення про підозру Чаговець С.Г. за попреденьою змовою з Плотніковим С.Л., Іодко В.Е. та Бєляковим В.В. незаконно, шляхом привласнення та підробки офіційних документів, заволоділи транспортними засобами сідельний тягач МАN 18.480 4x2 ВLSWМАН05ZZ98W114667, сідельний тягач МАN 18.480 4x2 BLSWМАН05ZZ98W115276, сідельний тягач МАN 18.480 4x2 ВLSWМАН05ZZ98W116357, тентовий напівпричіп F1іеgl SDS 350 RН 125/248 WFDFLT3, тентовий напівпричіп F1іеgl SDS 350 RН 125/248 WFDFLT5, тентовий напівпричіп F1іеgl SDS 350 RН 125/248 WFDFLT, що належать ПП «ОС-Гарант».

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження проведено судово-технічну експертизу документів. Відповідно до висновків судово-технічної експертизи № 7844 від 11.07.2014 року та висновоків судово-технічної експертизи документів № 132 від 31.03.2014 року, - «у виписці з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серія АГ № 589004 відтиски печатки ПП «ОС - Гарант» нанесені за допомогою рельєфних кліше, виготовлених за технологією, що використовується на підприємствах при виготовленні кліше печаток та штампів. Зображення відтиску печатки ПП «ОС - Гарант» на довіреності від 01.11.2013 на ім'я Чаговець С.Г., виготовлене струминним способом друку, який реалізується в струминних принтерах та багатофункціональних друкуючих приладах в режимі принтера. Відтиски круглої печатки з текстом «Україна *місто Харків* ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ОС - ГАРАНТ» № 36036157» в наказі ПП «ОС - Гарант» № 11 про реалізацію і зняття з балансу підприємства автотранспортних засобів від 26.12.2013 року - нанесені не печаткою ПП «ОС - Гарант», а іншою печаткою.

Від імені ТОВ «ТБ Слобожанщина» діяв експерт - товарознавець Верглерес О.О., який склав акти технічного стану транспортного засобу №№ 15890/ВОА 230352, 15891/ВОА 230353, 15892/ВОА 230354, 15893/ВОА 230355, 15894/ВОА 230356, 15895/ВОА 230357 від 09.01.2014.

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку, що ПП «ОС-Гарант» не мало наміру здійснювати реалізацію належних їй транспортних засобів, не отримувало грошових коштів за реалізацію транспортних засобів та нікого не уповноважувало на здійснення таких правочинів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України - «господарський суд припиняє провадження у справі, якщо: спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.»

Так, відповідно до зовнішньоторгового договору №УР-001 від 01.07.2012р., а саме а саме параграфом 7 встановлено, - «Настоящий договор регулируется правом Российской Федерации. Все споры, разногласия или требования, возникающие из настоящего договора или в связи с ним, в том числе касающиеся его исполнения, нарушения, прекращения или недействительности, подлежат разрешению в Арбитражном суде г. Москвы.»

У відповідності до положень ст. 37 Арбітражно-процесуального Кодексу РФ підсудність, визначена ст. ст. 35,36 АПК РФ, може бути змінена сторонами договору до прийняття арбітражним судом заяви до свого провадження.

Таким чином позовна заява щодо розірвання зовнішньоторгового договору №УР-001 від 01.07.2012 року, та всі позовні вимоги, що витікають із зобов'язань та прав закріплених вказаним договором, підлягають розгляду в арбітражному суді м. Москва.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 83 ГПК України, - «Господарський суд, приймаючи рішення має право - виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідне для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони».

Представником ПП «Ос-Гарант» надано заперечення щодо надання оцінки договору відступлення права вимоги(цесії), що укладений між ТОВ «Сервіс» та ТОВ «Анна-транс».

Виходячи за межі позовних вимог та зважаючи на вимогу представника ПП «ОС-Гарант» щодо відмови у задоволенні зустрічного позову ТОВ «Анна-транс», а також на те, що судом припиняється провадження у справі за зустрічним позовом, суд вважає за необхідне зауважити наступне.

Наданий суду договір відступлення права вимоги (цесії), що укладений між ТОВ «Сервіс» та ТОВ «Анна-транс» 11.12.2013р. містить протиріччя до основного зовнішньоторгового договору УР-001, а саме те, що договір укладено відповідно до вимог ст. 516,517 ЦК України та ст. 382,384 ГК РФ, що суперечить положенням параграфа 7 основного договору.

Разом із цим суд зауважує, що відповідно до положень ст. VII Європейської Конвенції 1961р. «Про зовнішньоторговий арбітраж» (учасницею якої є Україна) сторони можуть встановлювати право, яке мають застосовувати арбітри при вирішенні спору по суті. Тому, виходячи із вказаних положень Європейської Конвенції не можуть одні і ті самі правовідносини між суб'єктами господарювання регулюватись правом різних держав, а тому до одного і того-ж міжнародного договору не може бути одночасно застосовано матеріальне та процесуальне право різних держав.

Окрім вказаного, суд звертає увагу, що договір відступлення права вимоги, який наданий ТОВ «Анна-Транс» припинив свою дію 13 березня 2014 року з наступних підстав.

Відповідно до п.5 Договору відступлення права вимоги (цесії) від 11.12.2013 року, ТОВ «Анна-транс» повинно сплатити винагороду в розмірі 100% грошових вимог, які переходять до Нового кредитора Первісному кредитору (ТОВ «Сервіс» м. Москва).

Відповідно до п. 7 вказаного договору ТОВ «Анна-Транс» зобов'язана сплатити вказану винагороду протягом 3 місяців з моменту пред'явлення вимоги про оплату.

Жодного доказу сплати ТОВ «Анна-транс» винагороди на користь ТОВ «Сервіс» за договором відступлення права вимоги (цесії) суду надано не було.

Як вбачається з документів наданих ТОВ «Анна-Транс» до Господарського суду Харківської області така вимога датована 13 грудня 2013 року.

Разом із цим необхідно вказати, що позов про розірвання зовнішньоторгового договору не може бути заявлений ТОВ «Анна-Транс» у зв'язку із тим, що відповідно до договору відступлення права вимоги до ТОВ «Анна-Транс» перейшло лише право грошових вимог.

Відповідно до заявлених первісних вимог стосовно: визнання недійсними довідки - рахунки №№ 230352, 230353, 230354, 230355, 230356, 230357 від 09 січня 2014 року, між ТОВ "ТБ Слобожанщина" та ТОВ "Анна - Транс" (61157, м. Харків, вул. Службова, 42, код 39000469); скасування реєстрації права власності за ТОВ "Анна - Транс" (61157, м. Харків, вул. Службова, 42, код 39000469) транспортних засобів, а саме тягачів: МАN 18.480 4x2 ВLSWМАН05ZZ98W114667, МАN 18.480 4x2 BLSWМАН05ZZ98W115276, МАN 18.480 4x2 ВLSWМАН05ZZ98W116357, та напівпричепів: F1іеgl SDS 350 RН 125/248 WFDFLT 3, F1іеgl SDS 350 RН 125/248 WFDFLT 5, F1іеgl SDS 350 RН 125/248 WFDFLT 8; поновлення реєстрації права власності за ПП "ОС - Гарант" (61057, м. Харків, вул. Римарська, 25, кв. 77а, код 36036157) транспортних засобів, а саме : МАN 18.480 4x2 ВLSWМАН05ZZ98W114667, МАN 18.480 4x2 BLSWМАН05ZZ98W115276, МАN 18.480 4x2 ВLSWМАН05ZZ98W116357 та напівпричепів: F1іеgl SDS 350 RН 125/248 WFDFLT 3, F1іеgl SDS 350 RН 125/248 WFDFLT 5, F1іеgl SDS 350 RН 125/248 WFDFLT 8, суд важажє за доцільне зазначити наступне.

Вимога Позивача про скасування та поновлення запису про реєстрацію права власності не відповідає способам захисту права цивільного передбаченого ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України, а тому не може бути задоволена. Це знаходить своє підтвердження і у п. 6 Постанови пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 N 13 де зазначено про неможливість застосування таких способів захисту прав та законних інтересів осіб, не передбачених чинним законодавством, зокрема статтею 16 ЦК та статтею 20 ГК, та не випливають із положень законодавства. У даному спорі іншого способу захисту права передбачено також не було.

На підставі статей 6, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, статтями 20, 175 ГК України та ст.ст. 11, 16, 509, 526, 530, 610-612, 625, 712 ЦК України, керуючись статтями 1, 4, 12, 32, 33, 43, 44-49, 80, 82-85, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В первісному позові відмовити частково.

Визнати недійсними правочини, щодо придбання ТОВ «Анна - Транс» (61157, м. Харків, вул. Службова, 42, код 39000469) транспортних засобів, а саме тягачів:

МАN 18.480 4x2 ВLSWМАН05ZZ98W114667,

МАN 18.480 4x2 BLSWМАН05ZZ98W115276,

МАN 18.480 4x2 ВLSWМАН05ZZ98W116357,

та напівпричепів :

F1іеgl SDS 350 RН 125/248 WFDFLT 3,

F1іеgl SDS 350 RН 125/248 WFDFLT 5,

F1іеgl SDS 350 RН 125/248 WFDFLT 8.

В іншій частині первісних позовних вимог відмовити.

Стягнути з ТОВ «Анна - Транс» (61157, м. Харків, вул. Службова, 42, код 39000469) на користь ПП «ОС - Гарант» (61057, м. Харків, вул. Римарська, 25, кв. 77а, код 36036157) судовий збір у розмірі 1 218,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Провадження за зустрічним позовом ТОВ «Анна-Транс» припинити.

Повне рішення складено 30.04.2015 р.

Суддя І.П. Жигалкін