номер провадження справи 30/62/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2015 Справа № 908/1509/15-г

за позовом: Артемівського міжрайонного прокурора (84500, Донецька область, м.Артемівськ, вул. Артема, буд. 45) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Управління муніципального розвитку Артемівської міської ради (84500, Донецька область, м.Артемівськ, вул. Артема, буд. 44),

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Відділ освіти Артемівської міської ради (84500, Донецька область, м. Артемівськ, вул. Горбатова, буд. 42)

про стягнення заборгованості в сумі 5383,78 грн., розірвання договору оренди та зобов'язання повернути предмет оренди;

Суддя Кагітіна Л.П.

За участю представників сторін та учасників процесу:

від прокуратури: прокурор Тронь Г.М., службове посвідчення №013451 від 03.12.2012 р.;

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився;

Артемівський міжрайонний прокурор звернувся до господарського суду Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Управління муніципального розвитку Артемівської міської ради, з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 5383,78 грн. заборгованості, в т.ч.: 4263,46 грн. основного боргу по орендній платі, 241,39 грн. пені та 26,24 грн. - 3% річних; розірвання договору оренди №88/07 від 03.05.2007 р. та зобов'язання ФОП ОСОБА_1 повернути комунальне майно - нежитлове приміщення, загальною площею 29,1 кв.м., що знаходиться на балансі Відділу освіти Артемівської міської ради та розташоване за адресою: АДРЕСА_2, вартістю 11927,00 грн., за актом приймання-передачі.

В обґрунтування своїх позовних вимог прокурор посилається на приписи ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 611, 651, 785 Цивільного кодексу України та ст.ст. 9, 10, 18, 19, 26, 27 Закону України «Про оренду державного і комунального майна». При цьому вказує, що за період з вересня 2014 р. по лютий 2015 р., включно, внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань у останнього утворилася заборгованість по орендній платі в розмірі 4263,46 грн. За доводами прокурора, ФОП ОСОБА_1 допущено істотне порушення умов Договору у зв'язку із систематичною несплатою орендної плати за вказаний період, що є достатньою підставою для його розірвання у судовому порядку.

Ухвалою господарського суду від 10.03.2015 р. порушено провадження у справі №908/1509/15-г, присвоєно справі номер провадження 30/62/15, розгляд якої призначено на 14.04.2015 р. Цією ж ухвалою до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, залучено Відділ освіти Артемівської міської ради. У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та об'єктивного розгляду і вирішення справи по суті.

У зв'язку з знаходженням судді Кагітіної Л.П. на лікарняному ухвалою від 14.04.2015р. судове засідання перенесено з 14.04.2015 р. на 12.05.2015 р.

За письмовим клопотанням присутнього у судовому засіданні прокурора розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Присутній у судовому засіданні прокурор підтримав доводи позовної заяви та наданих суду додаткових пояснень.

23.02.2015 р. від Артемівської міжрайонної прокуратури надійшли додаткові пояснення та витребувані судом документи.

У судове засідання 12.05.2015 р. представники позивача, відповідача та третьої особи у судове засідання не з'явились.

Відповідно до підпункту 3.9.1 Постанови ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В даному випадку, ухвалу господарського суду від 10.03.2015 р. про порушення провадження у справі та від 14.04.2015 р. про перенесення судового засідання на 12.05.2015р. було напрвлено судом на адреси сторін, зазначені у позовній заяві, та в строки, визначені ст. 87 ГПК України.

Відповідач вимоги ухвал суду щодо надання витребуваних судом пояснень та документів не виконав, представника у судове засідання не направив, про причини неявки суду не повідомив. Направлена на адресу відповідача ухвала від 10.03.2015 р. повернулася на адресу суду з відміткою поштового відділення зв'язку - «за закінченням терміну зберігання».

Третя особа у справі - Відділ освіти Артемівської міської ради, у письмових поясненнях від 08.04.2015 р. зазначає, що позов підтримує в повному обсязі та просить справу розглянути без участі її представника.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

В пункті 15 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/675 від 14.08.2007 р. «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року» (із змінами та доповненнями) зазначено, що у разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Статтею 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при неподанні відзиву на позовну заяву і витребуваних господарським судом матеріалів справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. Згідно зі ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відкладення на підставі ст. 77 ГПК України розгляду справи у разі нез'явлення представника сторони за викликом господарського суду є правом, а не обов'язком суду, і використовується ним, якщо неявка представника сторони перешкоджає вирішенню спору в даному судовому засіданні. В даному випадку суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті.

Враховуючи обмеженість розгляду справи визначеними законом процесуальними строками та достатність матеріалів справи для розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників позивача, відповідача та третьої особи.

В судовому засіданні 12.05.2015 р. справу розглянуто за наявними матеріалами, прийнято і оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, суд

ВСТАНОВИВ:

03.05.2007 р. між Управлінням муніципального розвитку Артемівської міської ради (Орендодавцем) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендарем, відповідачем у справі) було укладено договір № 88/07 оренди нерухомого майна комунальної власності територіальної громади м. Артемівська (надалі - Договір).

За умовами пункту 1.1 Договору Орендодавець зобов'язався передати, а Орендар прийняти в строкове та платне користування майно (нежитлове підвальне приміщення, будівлю, споруду) надалі - майно, на підставі рішення виконкому Артемівської міської ради від 03.12.2003 р. №945 для використання його з метою, визначеною цим рішенням: торгівля канцелярськими товарами та послуги ксерокопіювання, загальною площею 29,1 кв.м., яке знаходиться на балансі Відділу освіти Артемівської міської ради та знаходиться в будинку АДРЕСА_2, у відповідності з технічним паспортом.

Зазначене нерухоме майно 03.05.2007 р. передано Орендарю за актом прийому-передачі.

Згідно з п. 3.1 Договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду майна комунальної власності територіальної громади м. Артемівська, затвердженої власником майна або уповноваженим ним органом і складає 428,36 грн. в місяць без урахування ПДВ.

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що орендна плата встановлюється у грошовій формі та перераховується на розрахунковий рахунок балансоутримувача об'єкта Орендарем щомісячно, не пізніше 25 числа поточного місяця.

Відповідно до п. 3.3 Договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за попередній місяць.

За умовами п. 4.8 Договору Орендар зобов'язується своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату, згідно з умовами даного Договору.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що за несвоєчасне або не в повному обсязі внесення орендної плати Орендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення (включаючи день оплати).

Договір укладено з 03.05.2007 р. по 30.04.2008 р. (п. 8.1 Договору).

Згідно з п. 8.8 Договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну Договору протягом 30-ти днів після закінчення його строку, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах.

Додатковими угодами до Договору сторонами неодноразово продовжувався термін дії договору, зокрема, Додатковою угодою від 171/14 від 18.06.2014 р. строк дії договору продовжено до 17.06.2016 р.

За змістом позовної заяви, в порушення приписів закону та умов вищевказаного Договору оренди, відповідач несвоєчасно сплачував орендну плату, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість з орендної плати в розмірі 4263,46 грн. за період з вересня 2014 року по лютий 2015 року, включно. За твердженням прокурора, зазначене є достатньою підставою для розірвання договору та повернення майна.

Позовні вимоги про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 5383,78 грн. заборгованості, в т.ч.: 4263,46 грн. основного боргу по орендній платі, 241,39 грн. пені та 26,24 грн. - 3% річних; розірвання договору оренди №88/07 від 03.05.2007 р. та зобов'язання ФОП ОСОБА_1 повернути комунальне майно - нежитлове приміщення, загальною площею 29,1 кв.м., що знаходиться на балансі Відділу освіти Артемівської міської ради та розташоване за адресою: АДРЕСА_2, вартістю 11927,00 грн., за актом приймання-передачі, є предметом судового розгляду у даній справі.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, вислухавши прокурора, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 121 Конституції України на органи прокуратури покладено представництво інтересів держави в судових органах.

Прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави. Прокуратура набула права визначати наявність інтересів держави у конкретних спірних правовідносинах, які підлягають захисту та вирішенню у судовому порядку.

Статтею 20 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів, прокурор має право звертатись до суду з заявою про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб. Згідно приписів ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» підставою для представництва інтересів держави в суді є наявність порушень або загроза порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Згідно ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. У позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність її захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999р. № 3-рп/99, щодо офіційного тлумачення положень вищевказаної статті 2, під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах», потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендодавцем цілісних майнових комплексів, нерухомого майна, яке перебуває у комунальній власності є орган місцевого самоврядування.

Згідно із ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування», міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Артемівська міська рада представляє інтереси територіальної громади м. Артемівськ.

Викладене свідчить, що позов подано прокурором в межах наданих йому державою повноважень в інтересах уповноваженої державою здійснювати функції у спірних відносинах особи - Управління муніципального розвитку Артемівської міської ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Предметом оренди за договором №88/07 від 03.05.2007 р. є комунальне майно, тому правовідносини сторін щодо порядку користування ним регулюються приписами Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Згідно ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Відповідно до умов статті 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму... Плата за користування майном може вноситься за вибором сторін у грошовій або натуральній формі... Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором ...

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

За таких обставин, оскільки однією із кваліфікуючих ознак договору найму є його оплатний характер, за користування найманим майном з наймача обов'язково стягується орендна плата.

Орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності (ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання за Договором позивачем виконано у повному обсязі, а саме, нежитлове приміщення передано відповідачу в оренду, що підтверджується відповідним актом прийому-передачі до Договору, копія якого міститься в матеріалах справи (арк. справи 17).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалось вище, пунктами 3.1, 3.2 Договору оренди визначено, що орендна плата перераховується Орендарем самостійно на рахунок Відділу освіти Артемівської міської ради", щомісячно не пізніше 25 числа поточного місяця.

Судом встановлено, що відповідач у період з вересня 2014 р. по лютий 2015 р., включно, не виконував свої зобов'язання за Договором оренди в частині внесення орендних платежів, в зв'язку з чим у ФОП ОСОБА_1 на день звернення прокурора до суду з даним позовом виникла заборгованість по орендній платі в розмірі 4263,46 грн.

З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в розмірі 4263,46 грн. є обґрунтованими, підтверджені доданими розрахунками та підлягають задоволенню. При цьому, відповідач не надав суду доказів виконання зобов'язання щодо сплати орендних платежів в узгоджених розмірах та у визначені договором строки.

Крім того, в зв'язку з тим, що відповідач припустився прострочення по сплаті орендних платежів, прокурором заявлено вимоги про стягнення з відповідача 241,39 грн. пені та 26,24 грн. - 3% річних.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне виконання зобов'язання, покладаються додаткові юридичні обов'язки, в тому числі передбачені статтями 611, 625 ЦК України.

Частиною другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно із ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" (далі - Закон) платники коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін. При цьому, статтею 3 Закону встановлено, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В свою чергу, п. 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Як вже зазначалося вище, п. 7.2. Договору передбачено, що за несвоєчасне або не в повному обсязі внесення орендної плати Орендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочки (включаючи день оплати).

Перевіривши за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство" наданий прокурором розрахунок пені та 3% річних (за період з 26.09.2014 р. по 26.02.2015 р.), приймаючи до уваги строк виникнення зобов'язань по оплаті орендних платежів окремо за кожним місяцем), суд дійшов до висновку, що вони складені відповідно до вимог чинного законодавства, вимоги про стягнення пені та 3% річних в межах заявлених вимог є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Умовами пунктів 8.3 та 8.5 Договору передбачено, що договір оренди може бути розірвано на погодженням сторін, а також на вимогу однієї з сторін за рішенням суду у випадках, передбачених чинним законодавством та цим Договором.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Зобов'язанням у свою чергу є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 Цивільного кодексу України).

Стаття 174 Господарського кодексу України передбачає, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У відповідності до ч. 1 ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Статтею 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами договірних зобов'язань.

У відповідності до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Із змісту цієї норми слідує, що визначення істотності порушення є оціночним поняттям, яке повинно вирішуватися з урахуванням усіх обставин конкретної справи.

Згідно ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендна плата, з урахуванням її індексації, віднесена до істотних умов договору оренди.

Виходячи з ч.3 ст.18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору оренди державного (комунального) майна, як внесення орендної плати є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю (наймодавцю).

За таких обставин, беручи до уваги, що відповідач не надав суду доказів належного виконання зобов'язань за договором оренди стосовно здійснення повної та своєчасної оплати за майно, що орендується, позовні вимоги в частині розірвання договору оренди №88/07 від 03.05.2007 р., укладеного між Управлінням муніципального розвитку Артемівської міської ради та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, підлягають задоволенню.

В свою чергу, ч.1 ст. 782 Цивільного кодексу України передбачає, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Виходячи з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» обов'язок орендаря повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених в договорі, є правовим наслідком розірвання договору оренди.

Пунктом 2.4 Договору передбачено, що повернення орендованого майна Орендодавцеві здійснюється шляхом підписання відповідних актів прийому-передачі.

Матеріалами справи, підтверджується, що орендоване за договором приміщення на даний час знаходиться у користуванні ФОП ОСОБА_1, відповідний акт прийому-передачі не складався і приміщення Балансоутримувачу не поверталося.

З огляду на вищевикладене, позовна вимога про зобов'язання ФОП ОСОБА_1 повернути комунальне майно - нежитлове приміщення для розміщення майстерні, загальною площею 29,1 кв.м., що знаходиться на балансі Відділу освіти Артемівської міської ради та розташоване за адресою: АДРЕСА_2, вартістю 11927,00 грн., за актом приймання-передачі, підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, суд констатує наявність підстав для задоволення позовних вимог, які є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Згідно п. 2.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна (в тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлено ставку судового збору у розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (1827 грн.) та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (73080 грн.) та за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру встановлено ставку судового збору в 1 розмірі мінімальної заробітної плати (1218 грн.).

Відповідно до п. 1.2. Договору (в редакції Додаткової угоди № 116/12 від 06.07.2012р.) вартість спірного майна становить 11927,00 грн. Крім того, позивачем було заявлено позовні вимоги майнового характеру про стягнення 5383,78 грн.

Таким чином, загальна сума позовних вимог майнового характеру - 17310,78 грн., судовий збір за вказані вище майнові вимоги складає 1827,00 грн. (мінімальний розмір).

Вимога позивача про дострокове розірвання договору оренди є немайновою вимогою, тому судовий збір за дану вимогу становить 1218,00 грн.

На підставі вищевикладеного, вбачається, що загальна сума судового збору за даним позовом становить 3045,00 грн., яка стягується на користь Державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 45, 22, 33, 34, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Артемівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Управління муніципального розвитку Артемівської міської ради до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, розрахункові рахунки в установах банку не відомі) на користь Управління муніципального розвитку Артемівської міської ради (84500, Донецька обл., м. Артемівськ, вул. Артема, буд. 44, ) на розрахунковий рахунок балансоутримувача - Відділу освіти Артемівської міської ради (84500, Донецька обл., м. Артемівськ, вул. Горбатова, 42, , р/р 4797 в ГУ ДКСУ у Донецькій області, МФО 834016) 4263 (чотири тисячі двісті шістдесят три) грн. 46 коп. основного боргу по орендній платі, 241 (двісті сорок одна) грн. 39 коп. пені та 26 (двадцять шість) грн. 24 коп. - 3% річних.

Розірвати договір оренди нежитлового приміщення № 88/07 від 03.05.2007 р., укладений між Управлінням муніципального розвитку Артемівської міської ради (84500, Донецька область, м. Артемівськ, вул. Артема, буд. 44, ) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1).

Зобов'язати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) повернути комунальне майно - нежитлове приміщення загальною площею 29,1 кв.м., що знаходиться на балансі Відділу освіти Артемівської міської ради та розташоване за адресою: АДРЕСА_2, вартістю 11927,00 грн., за актом приймання-передачі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, розрахункові рахунки в установах банку не відомі) на користь державного бюджету України (одержувач: УДКСУ у м. Запоріжжі (Орджонікідзевський район), 22030001; банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій області; МФО 813015; ; р/р № 3007) суму 3045 (три тисячі сорок п'ять) грн. 00 коп. судового збору.

Суддя Л.П. Кагітіна

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання. Рішення оформлене у повному обсязі та підписане згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 15.05.2015 р.