РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2015Справа №910/3622/15-г

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об'єднання «Вертікаль»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Український завод «Пласткомплект»
простягнення 80 271,02 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Батрина О.Ф.
від відповідача:Євсєєва О.А.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об'єднання «Вертікаль» (надалі - ТОВ НВП «Вертікаль») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український завод «Пласткомплект» (надалі - ТОВ «УЗ «Пласткомплект») про стягнення 80 271,02 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач належним чином зобов'язання з виконання робіт за договором №22/04/14 від 22.04.2014 р. не виконав, в зв'язку з чим позивачем заявлено вимогу про повернення суми передоплати у розмірі 71 618,00 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 8 653,02 грн. за неналежне виконання зобов'язання з виконання робіт.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.02.2015 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 23.03.2015 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.03.2015 р. розгляд справи відкладено на 22.04.2015 р. у зв'язку з неявкою представника відповідача та невиконанням ним вимог ухвали суду.

Призначене до розгляду на 22.04.2015 р. судове засідання не відбулося, у зв'язку з чим ухвалою господарського суду міста Києва від 23.04.2015 р. наступний розгляд справи призначено на 06.05.2015 р.

В судове засідання представник позивача з'явилася, вимоги ухвали суду виконала, надала пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримала повністю.

Представник відповідача в судове засідання з'явилася, вимоги ухвали суду не виконала, заявила клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з необхідністю додаткового часу для ознайомлення з матеріалами справи.

В задоволенні вказаного клопотання судом відмовлено з огляду на обмеженість суду строками розгляду справи, передбаченими приписами ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.04.2014 р. між ТОВ НВП «Вертікаль» (замовник) та ТОВ «УЗ «Пласткомплект» (виконавець) було укладено договір №22/04/14 (надалі - «Договір»).

Відповідно до п. 1.1 Договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання з виконання демонтажу, дефектувальних робіт, а також ремонту пресу кривошипного на території замовника згідно ТЗ (додаток №1), складеного на підставі дефектувальних робіт.

За змістом п. 1.2 Договору замовник зобов'язується забезпечити представникам виконавця безперешкодний доступ до устаткування згідно внутрішнього розпорядку підприємства замовника на підставі пропусків, прийняти та оплатити роботи з ремонту.

Згідно з п. 2.2 Договору оплата здійснюється замовником поетапно шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця на підставі виставлених рахунків наступним чином:

- 59 216,00 грн., в т.ч. ПДВ 9 869,33 грн. - авансовий платіж, який перераховується замовником в момент проведення навантажувальних робіт;

- 12 402,00 грн., в т.ч. ПДВ 2 067,0 грн. - перераховується протягом 3 днів після складення та підписання дефектувальної відомості перед початком ремонтних робіт;

- 12 402,00 грн., в т.ч. ПДВ 2 067,0 грн. (остаточний розрахунок) здійснюється після приймання робіт за якістю та підписання відповідних актів виконаних робіт.

Відповідно до п. 3.3 Договору відновлювальні роботи проводяться на території замовника. Виконавець зобов'язується провести роботи протягом 30 календарних днів з моменту проведення оплати згідно з п. 2.2 даного договору. За наслідками робіт уповноваженими представниками замовника та виконавця здійснюється випробування устаткування, складається акт виконаних робіт.

На виконання умов Договору позивачем було перераховано на рахунок відповідача передоплату розмірі 71 618,00 грн., що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що позивач вказує на неналежне виконання відповідачем свого зобов'язання з виконання робіт за Договором, а тому просить стягнути суму сплаченого авансу.

Договір є договором підряду, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України та Глави 33 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно із ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно з ч. 2 ст. 854 Цивільного кодексу України підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання умов п. 2.2 Договору позивачем було перераховано на рахунок відповідача передоплату розмірі 71 618,00 грн., що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530, ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України та п. 3.3 Договору, відповідач зобов'язаний був виконати роботи протягом 30 календарних днів з моменту проведення оплати згідно з п. 2.2 даного договору.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту виконання робіт за Договором.

Відтак, докази виконання відповідачем робіт у визначений п. 3.3 Договору строк відсутні, а позивачем заявлено вимогу про зобов'язання відповідача повернути суму авансу у розмірі 71 618,00 грн., сплачену на виконання умов такого Договору.

Згідно частини 2 ст. 570 Цивільного кодексу України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Водночас, згідно положень чинного в Україні законодавства, авансом є грошова сума, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). Тобто, у разі невиконання зобов'язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Аналогічні висновки містяться у постановах Вищого господарського суду України від 11.03.2011 р. у справі №2-22/1351-2009, від 12.06.2012 р. у справі №55/385 та від 23.07.2014 р. у справі №910/24568/13.

З урахуванням того, що судом встановлений факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань з виконання робіт за Договором, суд приходить до висновку про те, що ТОВ «УЗ «Пласткомплект» зобов'язане повернути ТОВ НВП «Вертікаль» отриманий від нього авансовий платіж у розмірі 71 618,00 грн.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ НВП «Вертікаль» про стягнення з ТОВ «УЗ «Пласткомплект» заборгованості у розмірі 71 618,00 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 8 653,02 грн. за неналежне виконання зобов'язання за Договором у період з 26.06.2014 р. по 19.12.2014 р.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов'язку по виконанню робіт не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням зобов'язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 3.6 Договору у випадку прострочення або недотриманні строків виконання робіт замовник має право вимагати від виконавця виплати штрафної санкції у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від вартості невиконаних робіт за кожний день прострочення.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені за неналежне виконання зобов'язання за Договором у період з 26.06.2014 р. по 19.12.2014 р., проте суд здійснює перерахунок з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3.3 Договору відновлювальні роботи проводяться на території замовника. Виконавець зобов'язується провести роботи протягом 30 календарних днів з моменту проведення оплати згідно з п. 2.2 даного договору.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем було сплачено на користь відповідача суму передоплати у розмірі 71 618,00 грн. 12.06.2014 р. та 26.06.2014 р. відповідно, що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача.

Таким чином, зобов'язання з виконання робіт за Договором відповідачем мало бути виконане у строк до 28.07.2014 р. (оскільки останній день виконання робіт припадає на вихідний, а відтак згідно з приписами ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України переноситься на понеділок).

З огляду на викладене, правомірним є стягнення з відповідача пені у розмірі 7 281,49 грн., обрахованої за період прострочення з 29.07.2014 р. по 19.12.2014 р. В іншій частині (1 371,53 грн.) пеня нарахована безпідставно.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з ТОВ «УЗ «Пласткомплект» на користь ТОВ НВП «Вертікаль» заборгованості у розмірі 71 618,00 грн. та пені у розмірі 7 281,49 грн.

В задоволення позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 1 371,53 грн. необхідно відмовити з викладених підстав.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об'єднання «Вертікаль» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Український завод «Пласткомплект» (03022, м. Київ, вул. Васильківська, 38, прим. 127; ідентифікаційний код 38805607) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об'єднання «Вертікаль» (61007, м. Харків, просп. Фрунзе, 10-К; ідентифікаційний код 30750980) заборгованість у розмірі 71 618 (сімдесят одна тисяча шістсот вісімнадцять) грн. 00 коп., пеню у розмірі 7 281 (сім тисяч двісті вісімдесят одна) грн. 49 коп. та судовий збір у розмірі 1 795 (одна тисяча сімсот дев'яносто п'ять) грн. 78 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 12.05.2015 р.

Суддя В.П. Босий