ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.15р. Справа № 904/3059/15
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворіжспецремонт», м. Кривий Ріг

До : Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №14», м. Кривий Ріг

Про : стягнення 34 938, 82 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ :

Від позивача : Корсун І.Д. ( дов. вих. №368 від 25.02.15р.) ;

Від відповідача: Кушнарьов Є.І. ( дов. від 30.01.15р.)

СУТЬ СПОРУ :

ТОВ «Криворіжспецремонт» ( позивач ) звернувся з позовом до КП «Житлово-експлуатаційна організація №14» ( відповідач ) про стягнення 34 938, 82 грн. ( в т.ч.: 23 913, 60 грн. - основна заборгованість; 8 674, 48 грн. - інфляційні втрати та 2 350, 74 грн. - 3% річних) заборгованості за договором №7 від 09.08.11р., укладеним між сторонами. Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх обов'язків в частині здійснення своєчасної та повної оплати вартості виконаних робіт.

КП «Житлово-експлуатаційна організація №14» ( відповідач ) позов не визнає, просить суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача про стягнення заборгованості за договором №7 від 09.08.2011р. з урахуванням штрафних санкцій. Окрім того - відповідач зазначає, що акт звірки взаєморозрахунків від 21.08.14р. ( який на думку позивача свідчить про переривання строку позовної давності) не містить даних , по яким саме зобов'язання у бухгалтерському обліку обліковується заборгованість відповідача перед позивачем ,в ньому не визначено період, за який утворилася основна заборгованість в розмірі 23 913, 60 грн. Цей акт також не містить посилань на умови договору, не підтверджує наявність зобов'язань відповідача перед позивачем, не являється первинним бухгалтерським документом. Також відповідач зазначає, що цей акт звірки підписано особою, яка не мала на це повноважень ( головним бухгалтером підприємства), яка на час підписання акту не виконувала обов'язки директора КП «ЖЕО №14».

По справі було оголошено перерву до 23.04.15р. на 12.05.15р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд , -

ВСТАНОВИВ :

09.08.11р. між КЖП №14 ( замовник ) та ТОВ «Криворіжспецремонт» ( виконавець) було укладено договір №7; згідно до умов якого замовник доручив, а виконавець зобов'язався виконати своїми силами на свій ризик такі роботи: поточний ремонт житлового будинку за адресою: м. Кривий Ріг вул. 23 Лютого, б123, кв.29; вул. Адмірала Головко, б45, кв.17, 18, 26, 32, 33, 34, 35, 36, , 24, 29, 72, 93, 99, 84, 103, 107; вул. Маршака, б.21, кв.45 (п.1.2. договору). Обсяг , характер і вартість робіт визначається кошторисом , який є невід'ємною частиною цього договору (п.1.3 договору).

В пункті 2.1. договору сторони погодили, що вартість договору складає : вул. 23 Лютого, б123, кв. 29; - 1158, 00 грн. ; вул. Адмірала Головко, б45, кв.17, 18, 26, 32, 33, 34, 35, 36, , 24, 29, 72, 93, 99, 84, 103, 107 - 21 574, 80 грн. ; вул. Маршака, б.21, кв. 45 - 1180, 80 грн. ; всього на суму: 23 913, 60 грн.

Згідно з п.3.2. договору прийом та оцінка виконаних робіт здійснюється уповноваженими особами замовниками і оформляється підписанням актів за формою №КБ 2в, який є підставою для виплати коштів на користь виконавця. Відповідно до п.4.1. договору розрахунки за виконані роботи будуть здійснюватись на протязі 90 днів з моменту підписання акта виконаних робіт ( оплата за виконані роботи проводиться не пізніше 90 календарних днів з моменту підписання сторонами акту виконаних робіт за формою КБ 2в).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в серпні 2011 р. були виконанні підрядні роботи за договором №7 від 09.08.11р. на загальну суму 23 913,60 грн. ( що підтверджується відповідними актами приймання виконаних підрядних робіт та довідками про вартість виконаних підрядних робіт , підписаними відповідачем 31.08.11 р. без зауважень ( а.с.11,12, 19,20,27, 28 ) Натомість відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань виконані позивачем роботи не оплатив ; у зв'язку з чим ( згідно наданих позивачем розрахунку та акту звірки розрахунків ) станом на 21.04.15р. за відповідачем рахується заборгованість за вищезазначеним договором у розмірі 23 913, 60 грн. (а.с.65)

Окрім того - позивач відповідно до приписів ст.625 ЦК України нарахував відповідачу: 8 674, 48 грн. - інфляційні втрати та 2 350, 74 грн. - 3% річних) (а.с.4).

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст.837 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. У відповідності зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.(ст.525 ЦК України).

Як зазначалося вище в п.4.1. договору сторони погодили, що розрахунки за виконані роботи будуть здійснюватись на протязі 90 днів з моменту підписання акта виконаних робіт ( оплата за виконані роботи проводиться не пізніше 90 календарних днів з моменту підписання сторонами акту виконаних робіт за формою КБ 2в).

Отже, відповідач мав оплатити виконані роботи після їх прийняття ( акти виконаних робіт підписані у серпні 2011р.- тобто останній день їх підписання - 31.08.11 р.).

Відповідно до ч.3 ст.254 Цивільного кодексу України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Оскільки акти виконаних робіт за серпень 2011 не містить дати підписання сторонами, а містить лише посилання на місяць за який прийняті виконані роботи - серпень 2011р., слід вважати датою його підписання останній день місяця, а саме - 31 серпня 2011р. Відтак, з урахуванням змісту п.4.1. договору кінцевий строк для оплати виконаних позивачем в серпні 2011р. робіт у відповідача закінчився 30.11.2011р.

На час прийняття рішення у справі відповідачем доказів сплати заборгованості ( з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних) перед позивачем не надано, однак відповідач у відзиві на позов просить суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача про стягнення заборгованості за договором №7 від 09.08.2011р. з урахуванням штрафних санкцій.

У відповідності до приписів ЦК України: позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу ( ст.256 ) Відповідно до ст.257 цього Кодексу : загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила ( ст.261 цього Кодексу ).Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо) ( ст.266 ЦК України ) . Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту ( ст.267 ЦК України )

Враховуючи , що строк оплати виконаних в серпні 2011р. робіт закінчився 30.11.2011р.; а тому строк позовної давності за зобов'язаннями відповідача з оплати виконаних робіт сплив 30.11.14 року, в той же час позивач звернувся з цим позовом до суду у квітні 2015р.

Таким чином, слід дійти висновку, що позивач пропустив строк позовної давності. Обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку позовної давності, суд не знаходить.

Посилання позивача на акт звірки розрахунків від 21.08.2014р. ( як на доказ визнання відповідачем боргу ) і , відповідно - підставу переривання строку позовної давності, суд оцінює критично , оскільки із змісту цього акту неможливо зробити висновок про наявність заборгованості відповідача саме за договором №7 від 09.08.11р. ; також цей акт звірки підписано особою, яка не мала на це повноважень ( головним бухгалтером підприємства), яка на час підписання акту не виконувала обов'язки директора КП «ЖЕО №14» ( що підтверджується наданим відповідачем наказом по КП «ЖЕО №14» від 26.08.14 р. № 105 , а.с.55)

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.256-257, 261, 266, 267 525, 526, 530, 837 ЦК України; ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд ,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, судові витрати по справі покласти на позивача.

Суддя Васильєв О.Ю.

15.05.15р.