ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2015 р. Справа №917/669/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Ічнянський молочно-консервний комбінат", вул. Вишнева, 4, м. Ічня, Чернігівська область, 16700

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Полтава", провулок Перспективний, буд. 10, м. Полтава, 36000

про стягнення грошових коштів у розмірі 223 097,97 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники сторін:

від позивача: Пірус Л. О., дов. б/н від 28.04.2015 р.,

від відповідача: не з'явились.

Розглядається позовна заява про стягнення заборгованості за дистриб'юторським договором №185/14-Д від 10.09.2014 р. у розмірі 223 097,97 грн., з яких:122 405,41 грн. - сума основного боргу, 12 958,65 грн. - пеня, 20 435,50 грн. - 30% річних, 67 298,41 грн. - штраф у розмірі 20%.

Позивач в обґрунтування позову вказує, що відповідач не виконав належним чином свої договірні зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена.

Відповідач двічі був належним чином повідомлений про час і місце проведення судових засідань, проте вимог ухвал суду не виконав, відзив на позов не надав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив.

Ухвала, що направлялася відповідачу за вказаною в позові та витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців адресою, повернулася до суду з відміткою пошти про закінчення строку зберігання.

Згідно з п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Керуючись ст. 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

10.09.2015 р. року між Публічним акціонерним товариством "Ічнянський молочно-консервний комбінат" (далі - позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бест - Полтава" (далі - відповідач, дистриб'ютор) було укладено дистриб'юторський договір № 185/14-Д (договір).

Відповідно до розділу 2 договору, постачальник на умовах, визначених даним договором, постачає товар дистриб'ютору, а дистриб'ютор здійснює його пряму дистриб"юцію за цінами та націнками, які вказані у прайс-листах постачальника, що є невід'ємним додатком до цього договору (згідно п. 7.9 та п. 7.10), та здійснює своєчасну оплату отриманого від постачальника товару.

Згідно з п. 3.2 договору, постачання здійснюється окремими партіями , що відпускаються представнику дистриб'ютора, який має при собі довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей на його ім'я та документ, що підтверджує особу (паспорт).

Як зазначається в розділі 4 договору, ціни на товар, що продається за даним договором, встановлюються в українських гривнях. Ціни на кожну партію товару зазначаються в видаткових накладних, згідно чинного на дату відвантаження прайс-листа та домовленостей сторін.

Оплата за кожну отриману партію товару здійснюється дистриб'ютором у безготівковій формі протягом 30 календарних днів з моменту отримання товару.

Як зазначає позивач, на виконання умов договору позивачем ним було здійснено поставку товару відповідачу на загальну суму 348 538,80 грн., що підтверджується видатковими накладними до договору : № МК 00003154 від 18.09. 2014 на суму 100 969,50 грн., № МК 00003547 від 14.10.2014 на суму 12 046,74 грн., № МК 00003546 від 14.10.2014 на суму 2 809,62 грн., № МК 00003627 від 21.10.2014 на суму 36 771,89 грн., № МК 0000059 від 12.01.2015 на суму 166 123,35 грн., № МК 00000357 від 05.02.2015 на суму 29 817,70 грн. Оригінали накладних оглянуті судом у засіданні, копії долучені до матеріалів справи.

У відповідності до видаткових накладних на повернення ( №ВП-0000003 від 25.02.2015 р. на суму 107 603,19 грн., №ВП - 0000004 від 25.02.2015 р. на суму 273,00 грн., №ВП - 0000005 від 25.02.2015 р. на суму 14 254,20 грн.) відповідач повернув позивачу товар на загальну суму 122 133,39 грн. Оригінали накладних оглянуті судом у засіданні, копії долучені до матеріалів справи.

У відповідності до банківських виписок від 31.10.2014 р., 04.12.2014 р., від 19.12.2014 р., від 24.12.2014 р., від 02.02.2015 р. відповідач частково розрахувався за поставлений товар у розмірі 104 000,00 грн.

Таким чином, як стверджує позивач, свої зобов'язання за договором відповідач не виконав, і сума заборгованості відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Бест - Полтава" складає 122 405,41 грн.

Згідно із ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

В статті 193 ГК України зазначається, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до п.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідачем не спростовані обставини, на які посилається позивач, доказів сплати за поставлений товар відповідно до умов договору не надано, таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості у розмірі 122 405,41 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, крім всього іншого і сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення божником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Предметом неустойки, згідно зі ст. 551 Цивільного кодексу України, може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом п.7.3 договору передбачено, у разі затримки оплати за товар, дистриб'ютор сплачує постачальнику пеню у розмірі діючої подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочки . У разі прострочення платежу більше, ніж на 20 календарних днів дистриб'ютор окрім пені, сплачує постачальну штраф у розмірі 20% від суми простроченого платежу. Нарахування пені та штрафу здійснюється до повного виконання дистриб'ютором свого грошового зобов'язання.

Відповідно до наданих позивачем розрахунків, відповідачу нарахована пеня на суму 12 958,65 грн., в тому числі:

- 3 766,27 грн. - за несвоєчасну оплату за період з 18.10.2014 р. по 20.03.2015 р. (видаткова накладна № МК 00003154);

- 337,62 грн. - за несвоєчасну оплату за період з 14.11.2014 р. по 20.03.2015 р. (видаткова накладна № МК 00003546);

- 4 221,21 грн. - за несвоєчасну оплату за період з 20.11.2014 р. по 20.03.2015 р. (видаткова накладна №МК00003627);

- 3 996,35 грн. - за несвоєчасну оплату за період з 11.02.2014 р. по 20.03.2015 р. (видаткова накладна № МК 00000059);

- 637,20 грн. - за несвоєчасну оплату за період з 07.03.2015 р. по 20.03.2015 р. (видаткова накладна № МК 00000357.

Також відповідачу нараховано 20% штрафу у розмірі 67 298,41 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 7.4 договору, у разі невиконання дистриб'ютором грошових зобов'язань, окрім відповідальності передбаченої п. 7.3 даного договору, дистриб'ютор зобов'язаний оплатити постачальнику суму невиконаного зобов'язання з врахуванням установленого індексу інфляції за весь строк прострочення зобов'язання, а також 30 % річних від простроченої суми невиконаного чи несвоєчасно виконаного зобов'язання відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України.

Відповідачу нараховані 30 % річних за період з 18.10.2014 року по 20.03.2015 року на загальну суму 20 435,50 грн.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені в розмірі 12 958,65 грн., 20% штрафу у розмірі 67 298,41 та 30 % річних в розмірі 20 435,50 грн., суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Полтава" (провулок Перспективний, буд. 10, м. Полтава, 36000, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Ічнянський молочно-консервний комбінат" (вул. Вишнева, 4, м. Ічня, Чернігівська область, 16700, ) суму основного боргу в розмірі122 405,41 грн., 12 958,65 грн. - пені, 20 435,50 грн. - 30% річних, 67 298,41 грн. - 20% штрафу та 4 462,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено _____________

Суддя О. А. Киричук