ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" травня 2015 р.Справа № 916/449/15-г

За позовом: комунального підприємства "Іллічівськводоканал"

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "ЕЛІТКОМСЕРВІС"

про стягнення 243 154,30 грн.

Суддя Цісельський О.В.

Представники сторін:

Від позивача: Кутиркіна О.Г. (за довіреністю)

Від відповідача: не з'явився

Суть спору: позивач, комунальне підприємство "Іллічівськводоканал", звернувся до господарського суду Одеської області з позовної заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "ЕЛІТКОМСЕРВІС" 243 154,30 грн. боргу за послуги водопостачання та водовідведення.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 04.02.2015р. позовну заяву (вх.№472/15) прийнято до розгляду, порушено провадження у справі, присвоєно №916/449/15-г та справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

На підставі розпорядження керівника апарату суду, Вінцевської О.О. №362 від 02.04.2015р. про призначення повторного автоматичного розподілу справи, у зв'язку з перебуванням судді Гут С.Ф. на лікарняному з 01.04.2015р. справу №916/449/15-г передано на розгляд судді господарського суду Одеської області Цісельському О.В.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.04.2015р. суддею Цісельським О.В. справу №916/449/15-г прийнято до свого провадження.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судові засідання не з'являвся, хоча про час та місце їх проведення був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення повернуті на адресу суду з відміткою про вручення останньому поштової кореспонденції, відзив на позов та витребувані документи суду не надав, своїм правом на захист не скористався.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ст.75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані сторонами докази, суд встановив:

01 березня 2010р. між комунальним підприємством "Іллічівськводоканал" (Водоканал) та товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "ЕЛІТКОМСЕРВІС" (Абонент) було укладено договір про надання послуг водопостачання та водовідведення №69, згідно умов п.п.1.1. якого, вбачається, що Водоканал надає послуги з водопостачання на об'єкти Абонента, а також з приймання господарсько-побутових та виробничих стоків (надалі стоків).

Умовами п.3.1. Договору визначено, що облік спожитої води здійснюється за показниками засобів обліку води, стоки - згідно засобу обліку або 100% від обсягу водокористування, встановлених на об'єктах "Абонента".

У відповідності до п.3.2 Договору оплата послуг водокористування та водовідведення здійснюється щомісяця до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок "Водоканалу" додаткову кількість стічних вод, що надходять до каналізаційних мереж через дощову каналізацію у період дощів та сніготанення, згідно виконаних розрахунків та виставлених рахунків.

Як вбачається зі змісту п.7.3. Договору Договір дії з 01.03.2010р. до 01.03.2011р. Подальше продовження договору оформлюється одним з наступних шляхів:

- укладення додаткової угоди у разі необхідності, з внесенням відповідної позначки у даний договір;

- у разі, якщо сторони не заперечують відносно продовження дії даного Договору, вважати останній продовженим щорічно на тих же умовах.

Додатковою угодою від 02.01.2014р. сторони погодили внесення змін до п.7.3. вищенаведеного договору.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідачу надавались послуги з водопостачання та водовідведення в повному обсязі та приймались останнім без зауважень.

Так, в період з 01.01.2014р. по 30.11.2014р. відповідачем було отримано послуги позивача з водопостачання та водовідведення в об'ємі 23 667 м3 на загальну суму 256 099,77 грн.

Однак, відповідачем оплата вартості отриманих послуг здійснювалась не в повному обсязі, внаслідок чого за період з 01.01.2014р. по 30.11.2014р. у нього виник борг перед позивачем в сумі 243 154,30 грн.

Неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором про надання послуг водопостачання та водовідведення №69 від 01.03.2010р. і стало підставою для позивача звернутись до господарського суду Одеської області із даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Частиною 1 ст.903 Цивільного кодексу України визначено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов'язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п.4 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді відшкодування збитків та матеріальної шкоди.

Судом встановлено наявність наданих позивачем відповідачу послуг водовідведення за скид зливових стоків.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема з розрахунку заборгованості приведеного позивачем в позовній заяві та визнаного відповідачем, останнім договірні зобов'язання щодо оплати вартості отриманих послуг водопостачання та водовідведення не виконані належним чином, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість з врахуванням часткової оплати в сумі 243 154,30 грн. у зв'язку з чим, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума боргу, встановлена судом в розмірі 243 154,30 грн.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищезазначені матеріали справи та проаналізовані положення чинного законодавства України, суд, вбачає доведеними та обґрунтованими заявлені позовні вимоги

комунального підприємства "Іллічівськводоканал" , у зв'язку з чим стягненню з товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "ЕЛІТКОМСЕРВІС" на користь позивача підлягає сума заборгованості за отримані послуги водопостачання та водовідведення, встановлена судом в розмірі 243 154,30 грн.

Відповідно до приписів ст. 44, 49 ГПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 4 863,08 грн.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов комунального підприємства "Іллічівськводоканал" - задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "ЕЛІТКОМСЕРВІС" (68000, Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Карла Маркса, буд. 2 Б, код ЄДРЮОФОП 33647853) на користь комунального підприємства "Іллічівськводоканал" (68003, Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Леніна, 41-а, код ЄДРЮОФОП 32927653) 243 154 (двісті сорок три тисячі сто п'ятдесят чотири) грн. 30 коп. - боргу за водопостачання та водовідведення, 4 863 (чотири тисячі вісімсот шістдесят три) грн. 08 коп. - витрат на оплату судового збору.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст. 116 ГПК України

Повний текст рішення складено 12 травня 2015 р.

Суддя О.В. Цісельський