номер провадження справи 20/61/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2015 Справа № 908/1502/15-г

За позовом Запорізької обласної спілки споживчих товариств (69095, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 107)

до відповідача: Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" в особі Запорізької регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" (69059, м. Запоріжжя, вул. Зелінського, 3)

про стягнення суми 55664,60 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача - Габуєв Г.Ю. (дов. № 2-17/17 від 06.03.2015 р.);

Від відповідача - не з'явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 55664,60 грн., із яких: сума 53473,79 грн. заборгованість за оренду відповідно до договору оренди частини нежитлового приміщення № 5 від 01.03.2014 р., сума 1757,67 грн. інфляційних втрат, сума 433,14 грн. 3 % річних.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.03.2015 р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1502/15-г, справі присвоєно номер провадження 20/61/15, справу призначено до розгляду на 30.03.2015 р. На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладався на 16.04.2015 р., 12.05.2015 р.

Справу розглянуто 12.05.2015 р., оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, які мотивовано тим, що у відповідача мається заборгованість із орендної плати за умовами договору оренди частини нежитлового приміщення № 5 від 01.03.2014 р. на загальну суму 53473,79 грн. Відповідач, починаючи з вересня 2014 р., припинив виконання зобов'язань щодо внесення орендної плати та комунальних платежів за договором, внаслідок чого виникла заборгованість із оренди та комунальних послуг за вересень, жовтень та 10 днів листопада 2014 р. Усі претензії з боку відповідача залишилися без відповіді та задоволення. Просить позов задовольнити. Вимоги обґрунтовано ст.ст. 253, 254, 526, 530, 610, 611, 625, 759, 762 ЦК України, ст. 173 ГК України, умовами договору оренди № 5 від 01.03.2014 р.

Відповідач у судові засідання не з'являвся. 16.04.2015 р. від відповідача через канцелярію суду надійшло письмове клопотання (вих. № 04/105 від 16.04.2015 р.) про перенесення розгляду справи, призначеного на 16.04.2015 р., через зайнятість представника відповідача в іншому судовому засіданні. В клопотанні також зазначено, що з позовними вимогами відповідач не згоден, заборгованості перед позивачем не має. Просить суд зобов'язати позивача провести з ЗРФ ДП Центру ДЗК звірку взаєморозрахунків. Клопотання відповідача задоволено судом ухвалою суду від 16.04.2015 р., зобов'язано відповідача, зокрема, надати письмовий відзив з нормативним та документальним обґрунтуванням заперечень на позов та контррозрахунок заявленої до стягнення суми; зобов'язано сторони провести звірку розрахунків за договором станом на день розгляду справи.

Причини неявки в судове засідання, призначене на 12.05.2015 р., відповідач суду не повідомив. Будь-яких документів, заяв, клопотань, в т.ч. письмового відзиву на позов не надав. Згідно з листом позивача, який надійшов до суду 27.03.2015 р., відповідач відмовився від підписання акту звірки взаєморозрахунків.

Враховуючи приписи ст. 69 ГПК України, якою встановлено строк вирішення спору (12.05.2015 р. є останнім днем вирішення спору у даній справі), суд визнав можливим розглянути справу на підставі ст. 75 ГПК України у відсутність відповідача, за наявними в ній матеріалами, оригінали яких оглянуті в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, оригінали яких оглядалися в судовому засіданні, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.03.2014 р. між Запорізькою обласною спілкою споживчих товариств (орендодавець за договором, позивач) та Державним підприємством "Центр Державного земельного кадастру" в особі Запорізької регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" (орендар за договором, відповідач у справі) був укладений договір частини нежитлового приміщення № 5. Відповідно до умов договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування частину нежитлового приміщення загальною площею 632,62 кв.м (з яких на 1-му поверсі 105,95 кв.м та 526,67 кв.м на 3-му поверсі) під розміщення офісу, що розташоване в окремо стоячій будівлі за адресою: 69059, м. Запоріжжя, вул. Парамонова, 15 (п.п. 1.1, 1.2, 1.3 договору).

Згідно з п. 2.1 договору вступ орендаря у володіння та користування орендованим майном настає разом із підписанням сторонами договору оренди та акту прийому-передачі.

01.03.2014 р. між сторонами за договором (орендодавцем, орендарем) був підписаний акт прийому-здачі, згідно з яким орендодавець (позивач) передав, а відповідач прийняв за умовами договору № 5 від 01.03.2014 р. нерухоме майно загальною площею 632,62 кв.м по вул. Парамонова, 15 в м. Запоріжжі.

Відповідно до п. 11.1 договір діє до 31.12.2014 р. включно.

Відповідно до пункту 4.2 договору орендар зобов'язався своєчасно і у повному обсязі вносити орендодавцеві орендну плату та оплату (компенсацію) за комунальні послуги, пов'язані з забезпеченням частини орендованого приміщення.

Позивач направляв відповідачу претензії та листи, згідно з якими вимагав сплати заборгованості в сумі 53473,79 грн., яка виникла за договором оренди № 5. Відповідач у листі № 04/55 від 14.02.2015 р. зазначив, що заборгованість утворилась в зв'язку з важким фінансовим становищем підприємства, приймаються всілякі зусилля щодо погашення боргу у найближчий час.

Враховуючи наявну заборгованість відповідача за договором № 5 від 01.03.2010 р., позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, за якою було порушено провадження у даній справі.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази та вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 ЦК України підставами виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку), зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених законом. Аналогічний припис містять п.п. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

У розділі 3 договору № 5 сторони врегулювали розмір та порядок внесення орендної плати. Згідно з п. 3.1 розмір орендної плати за користування майном складає 30,00 грн. за 1 кв.м з ПДВ, що становить 18978,60 грн. на місяць, у тому числі ПДВ - 3163,10 грн.

Орендна плата перераховується орендарем щомісяця в національній валюті, в готівковому порядку на поточний рахунок орендодавця до 10-го числа місяця, наступного за тим, що підлягає сплаті. Оплата здійснюється на підставі виставленого рахунку та акту виконаних робіт (п. 3.2).

Крім орендної плати, зазначеної у п. 3.1 даного договору, орендар додатково компенсує орендодавцю витрати на комунальні послуги, пов'язані з забезпеченням частини орендованого приміщення електричною енергією, теплопостачання, водопостачання на підставі виставлених рахунків, за фактично отримані послуги (згідно з лічильників, у разі наявності таких, або заздалегідь погодженим сторонами договору розрахунком) (п. 3.3). Витрати за послуги, пов'язані з забезпеченням частини орендованого приміщення електричною енергією, теплопостачанням, водопостачанням сплачуються на той же поточний рахунок окремо після наступного за звітним місяця на підставі виставленого рахунку та акту виконаних робіт (п. 3.4).

Як слідує з матеріалів справи, позивач щомісячно виставляв відповідачу рахунки на оплату орендної плати та комунальні послуги (відшкодування витрат з постачання електроенергії, реактивної електроенергії, центрального водопостачання та водовідведення).

Так, позивачем були виставлені рахунки з орендної плати: № 406 від 30.09.2014 р. на суму 18978,60 грн. (орендна плата за вересень 2014 р.), № 453 від 31.10.2014 р. на суму 18978,60 грн. (орендна плата за жовтень 2014 р.), № 503 від 28.11.2014 р. на суму 6330,00 грн. (орендна плата за 10 діб листопада 2014 р.), всього орендна плата за вересень, жовтень та 10 діб листопада 2014 р. склала 44287,20 грн.

Позивачем були виставлені рахунки за комунальні послуги: № 454 від 31.10.2014 р. на суму 7202,91 грн. (за жовтень 2014 р.), № 504 від 28.11.2014 р. на суму 1978,68 грн. (за 10 діб листопада 2014 р.), всього комунальні послуги за жовтень та 10 діб листопада 2014 р. склали суму 9186,59 грн.

Відповідач орендну плату та комунальні послуги за вересень, жовтень та 10 діб листопада 2014 р. не оплачував, загальна суму заборгованості становить 53473,79 грн.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач у письмовому клопотанні від 16.04.2015 р. зазначив, що з позовними вимогами не згоден, заборгованості перед позивачем не має. Разом з тим, доказів щодо оплати орендної плати та комунальних послуг за заявлений позивачем період, дострокового розірвання договору оренди та повернення майна з оренди за актом прийому-передачі відповідач суду не надав. Жодного заперечення щодо неотримання комунальних послуг також не надав.

Враховуючи викладене вище, заборгованість за оренду в сумі 53473,79 грн. підлягає стягненню з відповідача.

На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач просить також стягнути з відповідача 3% річних у сумі 433,14 грн. за період із 11.10.2014 р. по 28.02.2015 р. включно та 1757,67 грн. інфляційних втрат за період із жовтня 2014 р. по січень 2015 р. включно. Розрахунок 3% річних та інфляційних втрат здійснений позивачем окремо за кожним рахунок з орендної плати (без врахування комунальних послуг).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Факт порушення відповідачем термінів розрахунків за оренду судом встановлений.

Розрахунок 3% річних здійснений позивачем вірно, до стягнення з відповідача належить сума 433,17 грн. - 3% річних, нарахованих за заявлений позивачем період.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, здійснений позивачем, судом встановлено, що останнім допущено помилки при вирахуванні втрат. Суд зазначає, що у розрахунку позивачем неправильно вказані індекси інфляції: листопад 2014 р. - 100,2 (правильно 101,9), грудень 2014 р. - 100,5 (правильно 103,0). Крім того, у пункті 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» роз'яснено, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається, виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Відповідно, якщо рахунок з орендної плати мав бути сплачений до 10 числа місяця, наступного за тим, що підлягає оплаті, то інфляційні втрати нараховуються на суму, яка існувала на кінець місяця, помножену на індекс інфляції починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж.

Враховуючи зазначені роз'яснення, судом здійснено перерахунок інфляційних втрат. За рахунком № 406 від 30.09.2014 р. на суму 18978,60 грн. інфляційні за листопад 2014 р. - січень 2015 р. склали суму 1558,27 грн. (заявлено позивачем 804,69 грн.), за рахунком № 453 від 31.10.2014 р. на суму 18978,60 грн. інфляційні за грудень 2014 р. - січень 2015 р. склали суму 1175,34 грн. (заявлено позивачем 724,98 грн.), за рахунком № 503 від 28.11.2014 р. на суму 6330,00 грн. інфляційні за січень 2015 р. склали 196,23 грн. (заявлено позивачем 228,00 грн.). Таким чином, враховуючи приписи ст.ст. 22, 83 ГПК України суд не виходить за межі позовних вимог і в межах заявленого позивачем періоду до стягнення з відповідача належить сума 1725,90 грн. інфляційних втрат (за рахунком № 406 від 30.09.2014 р. інфляційні 804,69 грн. + за рахунком № 453 від 31.10.2014 р. інфляційні 724,98 грн. + за рахунком № 503 від 28.11.2014 р. інфляційні 196,23 грн.).

На підставі викладеного вище, позов в цілому задовольняється частково.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82 - 85, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" в особі Запорізької регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" (69059, м. Запоріжжя, вул. Зелінського, 3, , код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу Запорізької регіональної філії 26468522) на користь Запорізької обласної спілки споживчих товариств (69095, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 107, ) суму 53473 (п'ятдесят три тисячі чотириста сімдесят три) грн. 79 коп. заборгованості за оренду, суму 1725 (одна тисяча сімсот двадцять п'ять) грн. 90 коп. інфляційних втрат, суму 433 (чотириста тридцять три) грн. 14 коп. - 3% річних, суму 1825 (одна тисяча вісімсот двадцять п'ять) грн. 96 коп. судового збору. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 15 травня 2015 р.

Суддя Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, може бути оскаржено до апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через місцевий суд, який розглянув справу. У разі неподання скарги, рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання у повному обсязі.