ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 р. Справа № 909/315/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі суддя Малєєвої О.В.

при секретарі судового засідання Мартиненко І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", вул.Набережна Перемоги, 50, м.Дніпропетровськ, 49094, адреса для листування: м.Дніпропетровськ, а/с1800, 49027,

до відповідача: підприємця Бойко Івана Дмитровича, вул.Українська, 280, с.Баб''янка, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78228,

про стягнення заборгованості за договором №б/н від 17.12.2013 в розмірі 71 785,75 грн, з яких:

- 43 909,97 грн - заборгованість за кредитом;

-20 320,41 грн - заборгованість по процентах за користування кредитом;

- 7 555,37 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором,

за участю представників сторін:

від позивача: представник Гук А.С., довіреність №56 від 22.01.2010,

від відповідача: представники не з'явились,

встановив:

Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" звернулось до господарського суду з позовом до підприємця Бойко Івана Дмитровича про стягнення заборгованості за договором №б/н від 17.12.2013 в розмірі 71 785,75 грн, з яких: 43 909,97грн - заборгованість за кредитом, 20 320,41 грн - заборгованість по процентах за користування кредитом, 7 555,37 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до заяви відповідача про відкриття поточного рахунку від 17.12.2013 він приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" і "Тарифів банку", що розміщені в мережі Інтернет на офіційному сайті банку, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування №б/н від 17.12.2013. Зазначає, що відповідно до даного договору відповідачу було відкрито поточний рахунок 1298 і він скористався послугою по отриманню кредиту "Гарантований платіж". Посилається на те, дана послуга надається у вигляді виконання банком заявок на договірне списання коштів, згідно якої клієнт доручає банку зарахувати кошти на рахунок отримувача, в сумі і в дату, зазначені при створенні заявки. Зазначає, що дана послуга надасться банком як за рахунок власних коштів платника, так і за рахунок кредитних коштів. При цьому кредитні кошти надаються в обмін на зобов'язання клієнта щодо їх повернення, сплати процентів та винагороди. Вказує, що позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач належним чином не виконував договірні зобов'язання, в зв'язку з чим у нього виникла заборгованість в сумі 71 785,75 грн, з яких: 43 909,97 грн - заборгованість за кредитом,20 320,41 грн - заборгованість по процентах за користування кредитом, 7 555,37 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує положеннями ст.ст.526, 530, 610, 629, 1054 ЦК України, ст.ст.193 ГК України.

Аналогічні пояснення представник позивача дав у судовому засіданні.

Відповідач в судові засідання не з'являвся, відзиву на позов не подав, проти позову не заперечив. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином ухвалами суду від 24.03.2015, 07.04.2015, 21.04.2015.

Слід зазначити, що відповідно до пункту 2.6.15 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 20.02.2013, на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив, та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата. Дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві.

Окрім того, адреса відповідача, вказана в позовній заяві, підтверджується також спеціальним витягом з ЄДРЮОФОП, сформованим за запитом господарського суду Івано-Франківської області від 07.04.2015.

Як зазначено в листі ВГСУ №01-8/1228 від 02.06.2006 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені в доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році", до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, то примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т.п., можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення судом певних процесуальних дій.

Таким чином, суд належним чином повідомив відповідача про час і місце розгляду даної справи.

За таких обставин згідно з ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе прийняти рішення за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані у справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 43 ГПК України, суд встановив наступне.

Згідно заяви фізичної особи-підприємця Бойко Івана Дмитровича про відкриття поточного рахунку від 17.12.2013 останній приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (надалі "Умови") та Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті банку, які разом із вказаною заявою складають договір банківського обслуговування. На підставі даної заяви відповідачу було відкрито поточний рахунок 1298.

Розділом 3.2.2 Умов регламентований порядок надання кредиту за послугою "Гарантований платіж". Послугу "Гарантований платіж" банк надає для виконання грошових зобов'язань за господарськими договорами, що укладаються між клієнтом та його контрагентами, а також між клієнтом і банком. Послуга надається у вигляді виконання банком заявок на договірне списання коштів, згідно якої клієнт-платник доручає банку зарахувати кошти на рахунок отримувача, в сумі і в дату, зазначені при створенні заявки. Послуга надасться як за рахунок власних коштів платника, так і за рахунок кредитних коштів. Споживачами цієї послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами (п. 3.1.1.73 Умов).

Обов'язковими реквізитами заявки на договірне списання коштів є: номер і дата заявки (присвоюються автоматично), рахунок платника, рахунок одержувача, сума платежу, призначення платежу (із зазначенням відомостей про господарський договір, на виконання оплати по якому подається заявка), дата зарахування коштів одержувачу (дата виконання заявки), вказівки за рахунок яких коштів (власних коштів клієнта / кредитних / змішано) необхідно зарезервувати гроші для виконання гарантованого платежу (п. 3.1.1.74 Умов). Після отримання банком за допомогою системи дистанційного обслуговування заявки (система Internet Banking їїриват-24 - офіційний канал зв'язку між банком та клієнтом відповідно до п. 1.1.1.91. Умов), банк розглядає її на предмет надання або відмови у наданні послуги у разі відсутності у платника власних коштів та/або некредитоспроможності платника (п. 3.1.1.75. Умов).

Відповідно до вказаного порядку відповідачем було подано наступні заявки на гарантований платіж (доручення на договірне списання) №2 від 17.12.2013 на 45000 грн., №3 від 11.03.2014 на суму 40000 грн, №4 від 21.03.2014 на суму 500 грн, №5 від 21.03.2014 на суму 2000 грн, №7 від 21.03.2014 на суму 750 грн, №8 від 21.03.2014 на суму 750 грн. У всіх заявках вказано, що платіж здійснюється за рахунок кредитних коштів. По вказаних заявках банком направлено клієнту підтвердження на здійснення платежу.

Як передбачено п. 3.2.2.2. Умов, клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заявці, в строк до 30 днів з дати виконання заявки. За користування кредитом у період з дати ініціювання клієнтом заявки до дати виконання заявки клієнт сплачує винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 4% річних (але не менш ніж 5 гривень) від розміру кредиту, зазначеного у черговій заявці клієнта. Винагорода за надання фінансового інструменту сплачується клієнтом в дату надання в банк чергової заявки. У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів до 30.06.2014 року клієнт за користування кредитом сплачує відсотки в розмірі 28% річних, а починаючи з 01.07.2014 -36% річних від суми заборгованості. У разі не погашення заборгованості клієнтом за кредитом у строк до 30 днів, включно, на 31-й день - заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом клієнт платить відсотки в розмірі 56% річних від суми заборгованості.

При вирішенні спору суд виходить з того, що згідно з ст.ст.11, 509, 526 ЦК України зобов'язання виникають, зокрема, з договору і повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено в ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України). Аналогічні положення містяться в ст.ст. 173, 175, 193 ГК України. За приписами ст.193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.2 ст.1054 ЦК України, ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. В ч.3 ст.346 ГК України передбачено надання банками кредитів під відсоток.

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За приписами ч.1 п.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

Випискою про рух коштів по рахунку відповідача 1298 з 17.12.2013 по 30.03.2015 підтверджується те, що банк свої зобов'язання щодо надання кредитних коштів виконав, а відповідач допустив порушення зобов'язання щодо погашення кредиту та сплати відсотків. 19.01.2015 року на адресу відповідача позивач направив претензію №31217IFIGS01Q від 14.01.2015 з вимогою про усунення допущених порушень та погашення заборгованості.

Згідно розрахунку позивача станом на 30.01.2015 заборгованість по поверненню кредиту становить - 43 909,97 грн, а заборгованість по процентах за користування кредитом становить - 20 320,41 грн.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Згідно з ч.1 ст.548 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Під неустойкою, відповідно до ст.549 ЦК України, розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання є пенею. Відповідні положення містяться в ст.ст. 230-232 ГК України.

Як передбачено ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Стаття 3 даного закону містить приписи про те, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 3.2.2.10 Умов визначено, що у разі порушення клієнтом зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті процентів він сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. Згідно розрахунку позивача сума пені за прострочення платежів станом на 30.01.2015 становить 7555,37грн.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню - з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в сумі 71 785,75 грн.

Згідно з ст.49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 8, 124 Конституції України, ст.ст. 43, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до підприємця Бойко Івана Дмитровича про стягнення заборгованості за договором №б/н від 17.12.2013 в розмірі 71 785,75 грн, з яких 43 909,97 грн - заборгованість за кредитом, 20 320,41 грн - заборгованість по процентах за користування кредитом, 7555,37грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Стягнути з підприємця Бойко Івана Дмитровича в користь публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" заборгованості за договором №б/н від 17.12.2013 в розмірі 71 785,75 грн (сімдесят одна тисяча сімсот вісімдесят п'ять гривень сімдесят п'ять копійок) та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн сплаченого судового збору.

Наказ видати стягувачеві після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15.05.15

Суддя Малєєва О. В.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ Мартиненко І. В. 15.05.15