ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року Справа № 5010/214/2012-з-21/6
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Коробенка Г.П.,

суддів Мачульського Г.М., Шаргала В.І.

за участю представників сторін:

позивача: Левчука І.М. дов. №НЮ-22 від02.05.2015

відповідачів: 1. Торос В.Я. дов. №1109/0/01-37/24 від 22.11.2010

2. Іванчук М.В. дов. №5 від 05.01.2015

розглянувши касаційні скарги Коломийської міської ради Івано-Франківської області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерно-переробна компанія "ЮМАС"

на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 12.01.2015

у справі №5010/214/2012-з-21/6 Господарського суду Івано-Франківської області

за позовом Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця"

до 1)Коломийської міської ради Івано-Франківської області

2)Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерно-переробна компанія "ЮМАС"

про визнання незаконним та скасування п.п. 2, 2.5 рішення Коломийської міської Ради за №408-6/2011 від 31.05.2011 та визнання недійсним договору оренди землі від 15.06.2011.

ВСТАНОВИВ:

Державне територіально-галузеве об'єднання "Львівська залізниця" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Коломийської міської ради Івано-Франківської області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерно-переробна компанія "ЮМАС" про визнання незаконним та скасування п.п. 2, 2.5 рішення Коломийської міської Ради за №408-6/2011 від 31.05.2011 та визнання недійсним договору оренди землі від 15.06.2011.

Позовні вимоги мотивовані тим, що надана спірним рішенням міськради земельна ділянка в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Зерно-переробна компанія "ЮМАС" зайнята захисною лісосмугою та знаходиться у користуванні позивача, тобто належить до земель транспорту.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 18.04.2012 позовні вимоги задоволено частково. Визнано недійсним договір оренди землі від 15.06.2011, зареєстрований 29.08.2011 за №00040 у відділі Держкомзему в місті Коломия, укладений між Коломийською міською Радою та ТОВ "Зерно-переробна компанія "ЮМАС" з підстав передбачених ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, як такий, що укладений всупереч вимог земельного законодавства.

В задоволені позовної вимоги про скасування п.п. 2, 2.5 рішення Коломийської міської Ради №408-6/2011 від 31.05.2011, за яким передано в оренду ТОВ " Зерно-переробна компанія "ЮМАС" земельну ділянку площею 4275 м. кв. строком на 50 років, що знаходиться по вул. Шарлая, 21-а, у м. Коломия, Івано-Франківської області відмовлено, з підстав того, що господарський суд не вправі скасовувати рішення органів місцевого самоврядування.

Стягнуто з Коломийської міської Ради на користь Державного територіального-галузевого об"єднання "Львівська залізниця" 1073,00 грн. судового збору. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю " Зерно-переробна компанія" ЮМАС" на користь Державного територіального-галузевого об"єднання " Львівська залізниця" 1073,00 грн. судового збору.

За змістом додаткового рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 07.05.2012 визнано незаконним п.п. 2, 2.5 рішення Коломийської міської Ради №408-6/2011 від 31.05.2011, яким передано в оренду ТОВ " Зерно-переробна компанія "ЮМАС" земельну ділянку площею 4275 м. кв. строком на 50 років, що знаходиться по вул. Шарлая, 21-а, у м. Коломия, Івано-Франківської області.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12.01.2015 (судді: Бойко С.М., Бонк Т.Б., Якімець Г.Г.) вищезазначене судове рішення скасоване в частині відмови у задоволенні позовних вимог, в цій частині позов задоволений, додаткове рішення суду першої інстанції скасоване. В решті судове рішення залишене без змін.

Не погоджуючись з прийнятими у справі рішенням та постановою, Коломийська міська рада Івано-Франківської області та Товариство з обмеженою відповідальністю (надалі ТОВ) "Зерно-переробна компанія "ЮМАС" звернулись до Вищого господарського суду з касаційними скаргами, в яких, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просять їх скасувати.

У відзиві (запереченнях) на касаційні скарги Державне територіально-галузеве об'єднання "Львівська залізниця" просить прийняту у справі постанову залишити без змін як законну та обґрунтовану, а касаційні скарги - без задоволення як безпідставні.

Розглянувши касаційні скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Господарськими судами встановлено:

Спірними пунктами (п.п. 2, 2.5) рішення Коломийської міської Ради за №408-6/2011 від 31.05.2011 передано в оренду ТОВ " Зерно-переробна компанія "ЮМАС" земельну ділянку №5 площею 4275 м. кв. строком на 50 років, що знаходиться по вул. Шарлая, 21-а, у м. Коломия, Івано-Франківської області. На підставі цього рішення між Колимийською міською радою та ТОВ "Зерно-переробна компанія "ЮМАС" укладено договір оренди землі від 15.06.2011 (а.с.17, т.1), зареєстрований за №00040 29.08.2011 у відділі Держкомзему в місті Коломия. За змістом договору оренди земельна ділянка передається без будівель та інших об'єктів нерухомого майна.

Ухвалами суду апеляційної інстанції були призначені судова земельно-технічна експертиза та судова залізнично-транспортна експертиза, на розгляд яких поставлені питання щодо ширини смуги відведення залізниці з урахуванням лісозахисної смуги у місті Коломия Івано-Франківської області і чи входить до такої смуги надана відповідачу-2 за спірними рішенням міськради та договором земельна ділянка.

Оцінюючи відповідні експертні висновки Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (№3077 від 07.07.2014 та №3788 від 01.09.2014) та письмові пояснення експерта, апеляційний господарський суд встановив, що сумарна ширина земель, необхідних для забезпечення роботи залізничного транспорту, в даному випадку має становити 59 м. (з урахуванням смуги захисних лісонасаджень) від залізничної колії. За технічною документацією, складеною у 1949 році, ширина смуги відведення земель залізничного транспорту становить 50 м. від осі колії, однак, з цього документу неможливо встановити, чи входять у названу смугу захисні лісонасадження. Разом з тим, орендована товариством - відповідачем земельна ділянка розташована на відстані 30 м від осі колії. Таким чином господарськими судами встановлено, що земельна ділянка відповідача-2 накладається на земельну ділянку залізниці.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про залізничний транспорт" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) землі, що надаються в користування для потреб залізничного транспорту, визначаються відповідно до Земельного кодексу України та Закону України "Про транспорт". До земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту. Для забезпечення у межах смуги відведення нормальної експлуатації залізничних колій, ліній електропостачання та зв'язку, інших пристроїв та об'єктів залізничного транспорту загального користування, а також у місцях, де є небезпека зсувів, обвалів, розмивів, селів, снігозанесень та інших небезпечних впливів, встановлюються охоронні зони. Охоронні зони - ділянки землі, прилеглі до земель залізничного транспорту загального користування і необхідні для забезпечення збереження, міцності та стійкості споруд, пристроїв та інших об'єктів залізничного транспорту. Аналогічні норми містяться і в ст. 23 Закону України "Про транспорт".

Разом з тим, частинами 1, 2 ст. 11 Закону України "Про транспорт" встановлено, що землями транспорту визнаються землі, надані в користування підприємствам і організаціям транспорту згідно із Земельним кодексом України, для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту, вдосконалення і розвитку об'єктів транспорту. Розміри земельних ділянок, що надаються для зазначених цілей, визначаються відповідно до затверджених у встановленому порядку норм або проектно-технічної документації.

З приписів пункту б) ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) вбачається, що землі під державними залізницями, об'єктами державної власності повітряного і трубопровідного транспорту належать до земель державної власності.

Повноваження щодо розпорядження землями державної власності належать відповідним органам державної влади (ст.ст. 122, 149, 150 ЗК України).

Із встановлених судовими інстанціями обставин вбачається, що за позивачем - територіальним об'єднанням державної залізниці відповідно до технічної документації впродовж залізничної колії закріплена певна земельна ділянка, яка згідно з вимогами вищенаведеного законодавства є державною власністю, а надана відповідачу-2 спірними рішенням міськради та договором земельна ділянка накладається на земельну ділянку залізниці, тобто приймаючи спірне рішення та укладаючи договір оренди, міськрада перевищила надані законодавством повноваження щодо розпорядження землями (фактично розпорядилася частиною земельної ділянки державної власності), тому суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про визнання названого рішення таким, що не відповідає вимогам закону, а також про визнання недійсним спірного договору. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 14.10.2014 у справі 911/3427/13. А відтак, апеляційний господарський суд правомірно задовольнив позовні вимоги в повному обсязі, тому підстави для скасування законної та обґрунтованої постанови відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Коломийської міської ради Івано-Франківської області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерно-переробна компанія "ЮМАС" залишити без задоволення, а постанови Львівського апеляційного господарського суду від 12.01.2015 у справі №5010/214/2012-з-21/6 - без змін.

Головуючий суддя Коробенко Г.П.
Судді Мачульський Г.М.
Шаргало В.І.