номер провадження справи 34/46/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2015 Справа № 908/1264/15-г

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., при секретарі Яровенко Г.В.

За участю представників сторін: від позивача - Святюк М.В., довіреність № 447/12 від 11.10.2012 р.; від відповідача - не з'явився.

Розглянув в судовому засіданні матеріали справи № 908/1264/15-г,

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Запорізької обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" (69063, м. Запоріжжя, вул. Тургенєва, 29);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно-промислової фірми "Донтехпром" (83023, м. Донецьк, вул. Шаповалова, буд. 3-А, електронна адреса: );

про стягнення суми,

Сутність спору:

Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" в особі Запорізької обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" заявлено вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно-промислової фірми "Донтехпром" за кредитним договором № 014/11-165/040 від 14.09.2007 р. заборгованості в розмірі 1242223,44 грн., з яких: сума 1101805,64 грн. - основна заборгованість по тілу кредиту, сума 131009,22 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками, сума 9408,58 грн. - пеня за порушення строків погашення відсотків.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.02.2015 р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1264/15-г, присвоєно номер провадження 34/46/15, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 25.03.2015 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 25.03.2015 р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладений на 15.04.2015 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.04.2015р., на підставі ст. 77 ГПУ України, розгляд справи відкладений на 27.04.2015р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення умов кредитного договору № 014/11-165/040 від 14.09.2007 р. та чинного законодавства України не виконав свої зобов'язання перед позивачем по сплаті основної заборгованості за кредитом в сумі 1101805,64 грн. та відсотків за користування кредитом в сумі 131009,22 грн., внаслідок чого у ТОВ ТПФ "Донтехпром" виникла заборгованість. Також внаслідок порушення відповідачем строків погашення відсотків за кредитним договором, позивачем нараховано йому пеню в сумі 9408,58 грн.

15.04.2015р. позивачем до канцелярії господарського суду Запорізької області подане письмове обґрунтування позовних вимог, разом з яким надано оновлений розрахунок сум, заявлених до стягнення, згідно якого заборгованість відповідача зі сплати тіла кредиту становить 1101805,62 грн.; заборгованість по сплаті відсотків - 112897,34 грн.; пеня складає 6735,25 грн.

Оновлений розрахунок відповідача є по суті заявою про зменшення позовних вимог, відповідає вимогам ст. 22 ГПК України та приймається судом до розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні 27.04.2015р. підтримав заявлені позовні вимоги, з урахуванням їх зменшення, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судові засідання 25.03.2015р., 15.04.2015р. та 27.04.2015р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. З огляду на неможливість направлення поштової кореспонденції в м. Донецьк, з метою повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, ухвали суду у даній справі від 26.02.2015р., 25.03.2015р., 15.04.2015р. було направлено на електронну адресу відповідача: , про що свідчать витяги з журналу реєстрації вихідної кореспонденції електронною поштою. За таких обставин, судом вжиті усі можливі і достатні заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

Підпунктами 3, 4 пункту 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 р. "Про внесення змін і доповнень до Інформаційного листа ВГСУ від 12.09.2014 р. № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням АТО" передбачено:

"3) Якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством зв'язку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, то суд не вчиняє дій, зазначених у підпунктах 1 і 2 цього пункту. У такому разі, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством зв'язку через неможливість вручення, суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. У такому разі на примірнику переданого тексту, що залишається у матеріалах справи, зазначаються дата і година його передачі і прізвища та ініціали осіб, які передали і прийняли текст. У матеріалах справи мають міститися документи, що підтверджують отримання учасником судового процесу повідомлення (завірений судом витяг з журналу реєстрації телефонограм, журналу реєстрації електронних поштових відправлень тощо).

4) За неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Якщо господарським судом вжито відповідних заходів щодо повідомлення учасника судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування прийнятого судового рішення з посиланням на пункт 2 частини третьої статті 104 або пункт 2 частини другої статті 111-10 ГПК".

За клопотанням представника позивача, розгляд справи здійснювався без застосування засобів фіксації судового процесу.

Згідно ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

У відповідності до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

14.09.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником, якого за усіма правами та обов'язками є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (Банк, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю торгівельно-промисловою фірмою «ДОНТЕХПРОМ» (Позичальник, відповідач у справі) був укладений Кредитний договір № 014/11-165/040, умови якого сторонами змінювалися та доповнювалися шляхом укладення до нього: Додатку №1 від 14.09.2007р.; Додатку №1 від 27.05.2008р.; Додатку №1 від 25.06.2008р.; Додатку №1 від 29.07.2008р.; Додатку №1 від 15.09.2008р.; Додаткової угоди № 1 від 04.11.2009р.; Додаткової угоди № 1/1 від 04.11.2009р.; Додаткової угоди № 014/11-165/040/2 від 26.02.2010р.; Додаткової угоди № 014/11-165/040/3 від 11.06.2010р.; Додаткової угоди № 014/11-165/040/4 від 06.06.2013 р., про внесення змін до кредитного договору.

Відповідно до п. 2 частини 1 кредитного договору № 014/11-165/040 банк зобов'язується надати позичальнику кредит у розмірі загального ліміту, що не перевищує - 4 000 000,00 (чотири мільйони) гривень.

Пунктами 1.4.1.2. частини 2 кредитного договору сторони узгодили, що проценти за користування кредитом розраховуються на основі процентної ставки з розрахунку річної бази нарахування процентів.

Відповідно до п.3 кредитного договору № 014/11-165/040 від 14.09.2007 р. відсоткова ставка у розмірі 12% річних діє протягом 1-6 місяця з дати укладання договору. Починаючи з 7-го місяця відсоткова ставка становить 17% річних.

Додатковою угодою № 1/1 від 04.11.2009 року до кредитного договору № 014/11-165/040 від 14.09.2007 р., сторонами змінено відсоткову ставку - з 04.11.2009 р. діє відсоткова ставка в розмірі 20% річних.

Пунктом 1.5.1. частини 2 кредитного договору встановлено, що погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів (додаток №1 до договору), шляхом безготівкового перерахування на позичковий рахунок, вказаний в частині № 1 цього договору.

Пунктом 1.5.1.1. нараховані в порядку передбаченому цим договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту в строк передбачений у в графіку повернення кредиту та сплати процентів. Якщо до сплати процентів з моменту надання кредиту залишається не більш 3 (трьох) банківських днів перше нарахування та сплата процентів здійснюється у наступному місяці.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами (дата договору) включаючи всі додатки до нього (додатки складають невід'ємну частину цього договору), і дії до виконання сторонами взятих на себе зобов'язань по цьому договору в повному обсязі (п.8.3.кредитного договору).

Позивачем на виконання договору № 014/11-165/040 від 14.09.2007р. протягом 2008 року надавалися відповідачу кредитні кошти траншами на загальну суму 3999885,06 грн.

За поясненнями позивача, всупереч умовам договору № 014/11-165/040 зобов'язання з оплати тіла кредиту та процентів за кредитом відповідачем виконувались неналежним чином - за весь час кредитування ТОВ ТПФ "Донтехпром" було сплачено лише 5 742 821,88 грн., з яких: сума 2 898 079,94 грн. по тілу кредиту, сума 2 844 741,94 грн. по відсоткам.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Правовідносини сторін є господарськими.

Згідно із ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

За своєю правовою природою, договір, укладений між сторонами по даній справі, є кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як свідчать матеріали справи, позивачем надані відповідачу наступні транші на загальну суму 3 999 885,06 грн.:

- 231335,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 246 від 22.01.2008р.;

- 66849,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 641 від 14.02.2008р.;

- 52267,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 1013 від 05.03.2008р.;

- 83700,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 1167 від 14.03.2008р.;

- 84035,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 1472 від 31.03.2008р.;

- 33283,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 1483 від 01.04.2008р.;

- 15000,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 1517 від 02.04.2008р.;

- 128700,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 1374 від 14.04.2008р.;

- 221417,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 2019 від 25.04.2008р.;

- 174200,52 грн., про що свідчить платіжне доручення № 2042 від 29.04.2008р.;

- 77929,82 грн., про що свідчить платіжне доручення № 2133 від 07.05.2008р.;

- 203487,80 грн., про що свідчить платіжне доручення № 2383 від 22.05.2008р.;

- 176493,90 грн., про що свідчить платіжне доручення № 2446 від 27.05.2008р.;

- 36772,42 грн., про що свідчить платіжне доручення № 2607 від 05.06.2008р.;

- 89928,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 2755 від 11.06.2008р.;

- 74242,30 грн., про що свідчить платіжне доручення № 2790 від 13.06.2008р.;

- 106213,29 грн., про що свідчить платіжне доручення № 2895 від 20.06.2008р.;

- 484607,68 грн., про що свідчить платіжне доручення № 3044 від 01.07.2008р.;

- 63733,20 грн., про що свідчить платіжне доручення № 3052 від 02.07.2008р.;

- 98073,08 грн., про що свідчить платіжне доручення № 3108 від 07.07.2008р.;

- 140859,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 3163 від 10.07.2008р.;

- 35661,60 грн., про що свідчить платіжне доручення № 3215 від 14.07.2008р.;

- 204153,78 грн., про що свідчить платіжне доручення № 3269 від 18.07.2008р.;

- 264369,82 грн., про що свідчить платіжне доручення № 3311 від 23.07.2008р.;

- 315607,67 грн., про що свідчить платіжне доручення № 3417 від 04.08.2008р.;

- 230124,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 3496 від 14.08.2008р.;

- 99841,70 грн., про що свідчить платіжне доручення № 3651 від 03.09.2008р.;

- 207000,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 3752 від 15.09.2008р.

В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором № 014/11-165/040 від 14.09.2007 р., у нього перед позивачем утворилася прострочена заборгованість по кредиту в сумі 1101805,62 грн.

Зобов'язання по сплаті процентів відповідачем також виконувалось несвоєчасно та не у повному обсязі, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами становить 112897,34 грн.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно пояснень позивача, останні погашення за кредитним договором № 014/11-165/040 від 14.09.2007 р. відбулися: за відсотками в червні 2014 року у сумі - 16 904,42 грн.; за тілом кредиту в грудні 2013 року у сумі - 37 993,30 грн.

Станом на 04.01.2015 р. заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно-промислової фірми "Донтехпром" перед позивачем за договором № 014/11-165/040 складає: 1 214 702,96 грн., з яких: 1 101 805,62 грн. - неповернута сума кредиту; 112897,34 грн. - прострочені відсотки.

Доказів оплати вказаної суми боргу відповідач не надав, обґрунтованих заперечень з приводу заявлених сум не висунув.

Таким чином, зважаючи на порушення відповідачем строків оплат за кредитним договором № 014/11-165/040 від 14.09.2007 р., встановлені графіком повернення кредиту та сплати процентів, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача несплаченого тілу кредиту та сплати процентів є обґрунтованими.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені за порушення строків погашення відсотків в сумі 6735,25 грн., яка розрахована станом на 04.01.2015р.

Згідно зі ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошових сум (неустойка, штраф, пеня), які учасник господарських правовідносин зобов'язується сплатити в разі невиконання або неналежного виконання господарських зобов'язань.

Відповідно до п. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом 4.1.1. кредитного договору сторони узгодили, що за порушення прийнятих н6а себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього договору.

Відповідно до вимог Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" № 543/96-ВР від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Враховуючи встановлений факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе грошових зобов'язань, вимоги про стягнення з нього суми 6735,25 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом станом на 04.01.2015р., є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно-промислової фірми "Донтехпром" (83023, м. Донецьк, вул. Шаповалова, буд. 3-А, ідентифікаційний код юридичної особи: 24468436) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Запорізької обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" (69063, м. Запоріжжя, вул. Тургенєва, 29, ідентифікаційний код юридичної особи: 23794014) суму 1 101 805 (один мільйон сто одна тисяча вісімсот п'ять) грн. 62 коп. основного боргу; суму 112 897 (сто дванадцять тисяч вісімсот дев'яносто сім) грн. 34 коп. прострочених відсотків, суму 6 735 (шість тисяч сімсот тридцять п'ять) грн. 25 коп. - пені за прострочені відсотки; 24 428 (двадцять чотири тисячі чотириста двадцять вісім) грн. 76 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 05.05.2015 р.

Суддя А.О. Науменко