ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2015 р. Справа № 917/2292/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В. І., суддя Терещенко О.І. , суддя Тихий П.В.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

1-го позивача - ОСОБА_1, за довіреністю від 18.02.2014р. №ВТТ №323705.

2-го позивача - ОСОБА_1, за довіреністю від 15.02.2014р. №323702.

1-го відповідача - Олійник К.В., за довіреністю від 02.02.2015р.

2-го відповідача - не з'явився;

3-го відповідача - не з'явився;

4-го відповідача - не з'явився;

1-ї третьої особи - не з'явився;

2-ї третьої особи - не з'явився;

3-ї третьої особи - не з'явився;

4-ї третьої особи - не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАЖЖ",м. Миргород, Полтавська область (вх. № 1359П/1-18) та апеляційну скаргу представника позивачів - ОСОБА_3, м. Миргород, Полтавська область та ОСОБА_4, м. Миргород, Полтавська область - ОСОБА_5 (вх. № 1577П/1-18)

на рішення господарського суду Полтавської області від 05.02.2015р.

у справі № 917/2292/14

за позовом 1.ОСОБА_3, м. Миргород, Полтавська область

2.ОСОБА_4, м. Миргород, Полтавська область

до 1-го відповідача Колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія", м. Миргород, Полтавська область (правонаступник - Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАЖЖ», м. Миргород, Полтавська область)

до 2-го відповідача ОСОБА_9, м. Миргород, Полтавська область

до 3-го відповідача ОСОБА_10, м. Миргород, Полтавська область

до 4-го відповідача ОСОБА_11, м. Миргород, Полтавська область

за участю третіх осіб, без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. Державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, м. Миргород, Полтавська область

2. ОСОБА_12, м. Миргород, Полтавська область

3. ОСОБА_13, с. Єрки, Миргородський район

4. ОСОБА_14, м. Миргород, Полтавська область

про визнання недійсним другого рішення, ухваленого 30.05.2014р. загальними зборами КП МП "Мрія", оформленого протоколом №32 цього ж дня в частині виключення з числа учасників ОСОБА_4 та ОСОБА_3; скасування змін до ЄДР в установчих документах КП МП "Мрія", які були здійснені державним реєстратором Миргородського МУЮ на підставі спірного протоколу та оформленого ним рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 05.02.2015р. у справі №917/2292/14 (головуючий суддя Тимощенко О.М., судді Сірош Д.М., Киричук О.А.) замінено відповідача Колективне підприємство "Мале підприємство "Мрія" його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю "ПАЖЖ"; позовні вимоги до Колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАЖЖ" задоволено частково; визнано недійсним друге рішення, ухвалене 30 травня 2014 року загальними зборами Колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія", оформлене протоколом №32 цього ж дня в частині виключення з числа учасників ОСОБА_4 та ОСОБА_3; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАЖЖ" на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 1218 грн. витрат по сплаті судового збору; в частині позовних вимог до Колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія", ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про скасування змін до ЄДР в установчих документах Колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія", які були здійснені державним реєстратором Миргородського МУЮ на підставі спірного протоколу та оформленого ним рішення відмовлено.

Оскаржуване рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що відповідачем не надано належних доказів направлення позивачам повідомлення про проведення спірних загальних зборів, а також не надано доказів систематичного невиконання або виконання неналежним чином обов'язків учасників товариства та перешкоджання позивачами своїми діями діяльності товариства.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАЖЖ", м. Миргород (далі- апелянт 1) з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 05.02.2015р. у справі № 917/2292/14 в частині задоволення позовних вимог щодо визнання недійсним рішення від 30.05.2014р. оформленого протоколом №32 щодо виключення з числа засновників; відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія", ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_10 про визнання недійсним рішення від 30.05.2014р., оформленого протоколом №32 та скасування змін до ЄДР в установчих документах Колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія" в повному обсязі; залишити в силі рішення господарського суду Полтавської області від 30.05.2014р. в частині відмови в задоволенні позовних вимог до Колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія", ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_10 про скасування змін до ЄДР в установчих документах Колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія" які були здійснені державним реєстратором Миргородського МУЮ на підставі спірного протоколу та оформленого ним рішення.

В обґрунтування своєї правової позиції, апелянт 1 зазначає, що станом на день проведення загальних зборів - 30.05.2014р. ОСОБА_10, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 володіли 93,75% уставного фонду Колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія", тому мали повне право приймати будь-які рішення щодо діяльності Колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія". Крім того, зазначає, що в матеріалах справи є копії квитанції про направлення листів щодо проведення 30.05.2014р. загальних зборів Колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія", копій повідомлень про вручення та копії листів в яких зазначалось, що 30.05.2014р., у зв'язку з чисельними порушеннями вимог діючого законодавства щодо діяльності Колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія", у зв'язку з повним ігноруванням діяльності та роботи Колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія", відмовою надавати будь-яку допомогу підприємству буде розглядатися питання щодо виключення позивачів з числа засновників.

Автоматизованою системою документообігу Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу (справу) призначено для розгляду судді-доповідачу Терещенко О.І.

Розпорядженням секретаря судової палати №1 Харківського апеляційного господарського суду від 27.02.2015р. для розгляду справи №917/2292/14 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 27.02.2015р. у справі №917/2292/14 (головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В.) прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАЖЖ" до провадження та призначено до розгляду на 07.04.2015р.

Представник позивачів - ОСОБА_3, м. Миргород, Полтавська область та ОСОБА_4, м. Миргород, Полтавська область - ОСОБА_5 (далі - апелянт 2) також не погодився з рішенням господарського суду першої інстанції та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Полтавської області від 05.02.2015р. у справі №917/2292/14 змінити в частині обґрунтування; вирішити питання щодо незаконності спірного рішення в частині порушення майнових та немайнових прав позивачів.

В обґрунтування своєї правової позиції апелянт 2 зазначає, що місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення невірно встановив організаційно-правову форму підприємства відповідача. На думку апелянта, місцевий господарський суд, відніс підприємство відповідача до господарського товариства, і надалі всі свої висновки щодо кворуму зборів формував виходячи з норм Господарського кодексу України, які регламентують діяльність та правила саме для господарських товариств, а не для колективних підприємств, яким є відповідач - Колективне підприємство "Мале підприємство "Мрія"

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 10.03.2015р. у справі №917/2292/14 (головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В.) прийнято апеляційну скаргу представника позивачів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4- ОСОБА_5 до спільного розгляду разом з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАЖЖ» та призначено до розгляду на 07.04.2015р.

16.03.2015р. на адресу суду від 1-ї третьої особи, без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника. (вх.№4202).

07.04.2015р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАЖЖ" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому останній просить відкласти розгляд апеляційної скарги у зв'язку з перебуванням представника на лікарняному (вх.№5624).

07.04.2015р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАЖЖ" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості ознайомлення з матеріалами справи. (вх.№5625).

07.04.2015р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАЖЖ" надійшло доповнення до апеляційної скарги (вх.№5626), в яких останній просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 05.02.2015р. у справі №917/2292/14 в частині визнання недійсним рішення загальних зборів Колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія" від 30.05.2014р. оформлених протоколом №32 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 07.04.2015р. розгляд справи відкладено на 21.04.2015р., у зв'язку з неявкою в судове засідання представників 2-го, 3-го відповідача та третіх осіб та задоволенням клопотання представника 1-го відповідача про відкладення розгляду справи.

20.04.2015р. на адресу суду від 1-ї третьої особи - Державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника. (вх.№6453).

21.04.2015р. на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАЖЖ" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку з перебуванням представника на лікарняному (вх.№6486).

21.04.2015р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАЖЖ" надійшло клопотання про продовження строку розгляду апеляційної скарги на 15 днів та відкладення розгляду даної справи, у зв'язку з неявкою в судове засідання 2-го та 3-го відповідачів та третіх осіб.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 21.04.2015р. розгляд справи відкладено на 12.05.2015р., у зв'язку з неявкою в судове засідання 2-го та 3-го відповідачів та третіх осіб та задоволенням клопотання представника ТОВ «ПАЖЖ» про продовження строку розгляду апеляційної скарги та відкладення розгляду справи, строк розгляду справи продовжено на 15 днів.

21.04.2015р. від ТОВ «ПАЖЖ» надійшли доповнення №2 до апеляційної скарги в яких останній просить задовольнити апеляційну скаргу. (вх.6465).

21.04.2015р. на адресу суду апеляційної інстанції від ТОВ «ПАЖЖ» надійшли заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в яких останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на те, що загальні збори були проведені відповідно до статті 60 Закону України «Про господарські товариства», за наявності кворуму.

08.05.2015р. від Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області надійшов лист про розгляд справи без участі представника відділу. (вх.№7292).

12.05.2015р. від ТОВ «ПАЖЖ» надійшло клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні. (вх.№7344)

12.05.2015р. від позивачів надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги позивачів, в яких зазначено про те, що рішення про примусове виключення позивачів з числа учасників підприємства - відповідача є безпідставним, а виплати їм частки по номінальній вартості є порушенням їх майнових прав закріплених установчими документами відповідача, положення про що міститься зокрема у всіх статутах з 1996р. і дотепер. (вх.№7392)

У судовому засіданні 07.04.2015р., 21.04.2015р. та 12.05.2015р. представник позивачів підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та наполягав на її задоволенні. Проти апеляційної скарги 1-го відповідача заперечував.

У судових засіданнях 21.04.2015р. та 12.05.2015р. представник 1-го відповідача підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити. Проти апеляційної скарги позивачів заперечував.

Представники 2-го, 3-го відповідачів та третіх осіб в судове засідання 07.04.2015р., 21.04.2015. та 12.05.2015р. не з'явились, про причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень які містяться в матеріалах справи №870, №803, №811, №838, №846, №820, №831, №840, №815, проте не скористалися своїм правом на участь у судовому засіданні.

Крім того, сторони належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчить штамп на зворотньому боці ухвали, якою було призначено розгляд апеляційної скарги та ухвал від 07.04.2015р. та 21.04.2015р. про відкладення розгляду справи про відправлення її копій сторонам та є доказом належного повідомлення учасників спору про дату, час та місце судового засідання відповідно до пунктів 3.5.2., 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України та відповідно до пункту 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Враховуючи належне повідомлення 2-го, 3-го відповідачів та третіх осіб про час та місце засідання суду, а також те, що явка представників сторін не була визнана судом обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами без участі представників 2-го, 3-го відповідачів та третіх осіб, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачів та 1-го відповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Колективне підприємство "Мале підприємство "Мрія" утворено на підставі установчого договору (а.с.194-195, том 1) та зареєстроване 22.09.2000 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Матеріали справи свідчать, що позивачі володіють часткою по 1,25 % кожний у статутному капіталі відповідача.

30.05.2014 року відбулися загальні збори засновників Малого підприємства "Мрія" з порядком денним:

1. Вирішення питання щодо обрання ОСОБА_9 головою зборів Малого підприємства "Мрія", про обрання ОСОБА_11 секретарем зборів Малого підприємства "Мрія".

2. Вирішення питання щодо виключення з числа засновників ОСОБА_4, ОСОБА_13, ОСОБА_19, ОСОБА_14, ОСОБА_20 та виплатою їм на протязі 2014 року коштів у розмірі 500 грн. кожній.

3. Вирішення питання щодо подання державному реєстратору відповідного пакету документів для проведення державної реєстрації змін до установчих документів Малого підприємства "Мрія" відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно протоколу зборів на ньому були присутні ОСОБА_10 із часткою 79,80%, ОСОБА_9 із часткою 12,7%, ОСОБА_11 із часткою 1,25 %.

Даними зборами було вирішено по п. 2 порядку денного виключити з числа засновників ОСОБА_4, ОСОБА_13, ОСОБА_19, ОСОБА_14, ОСОБА_20 та виплатою їм на протязі 2014 року коштів у розмірі 500 грн. кожній.

Позивачі - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до господарського суду Полтавської області для захисту корпоративних прав та законних інтересів з позовом, в якому просили визнати недійсними друге рішення, ухвалене 30.05.2014р. загальними зборами Колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія", оформлене протоколом №32 цього ж дня та скасувати зміни до ЄДР в установчих документах Колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія", які були здійснені Державним реєстратором Миргородського МУЮ на підставі спірного протоколу та оформленого ним рішення.

25.11.2014р. на адресу господарського суду Полтавської області від представника позивачів надійшло клопотання, в якому останній зазначає, що вимога про визнання недійсним рішення загальних зборів пред'явлена до Колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія", а вимога про скасування змін до ЄДР в установчих документах Колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія" на підставі спірного рішення пред'явлена до усіх відповідачів.

05.02.2015р. господарським судом Полтавської області було прийнято оскаржуване рішення, з підстав наведених вище.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Корпоративними правами, згідно ст. 167 Господарського кодексу України, є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Правові ознаки господарських товариств визначені Законом України "Про господарські товариства", главою 8 розділу ІІ Цивільного кодексу України та главою 9 розділу ІІ Господарського кодексу України. Господарськими товариствами, згідно зі статтею 79 Господарського кодексу України, визнаються підприємства або інші суб'єкти господарювання, створені юридичними особами та/або громадянами шляхом об'єднання їх майна і участі в підприємницькій діяльності товариства з метою одержання прибутку.

Як визначено ч. 1 ст. 1 Закону України від 19.09.1991 р. № 1576-XII "Про господарські товариства" (із змінами та доповненнями в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон України "Про господарські товариства») та ст. 113 Цивільного кодексу України, господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Згідно приписів статті 4 Закону України "Про господарські товариства", ст.ст. 87, 88 Цивільного кодексу України, ст.ст. 57, 82 Господарського кодексу України документом, який визначає правовий статус юридичної особи, є Статут. Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України "Про господарські товариства" до установчих документів включаються відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного (складеного) капіталу, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень та інше. Товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом (ст. 140 Цивільного кодексу України). Статут товариства з обмеженою відповідальністю містить відомості про розмір статутного капіталу, з визначенням частки кожного учасника, склад та компетенцію органів управління і порядок прийняття ними рішень (ст. 143 Цивільного кодексу України). Як вбачається з матеріалів справи, Статут Малого підприємства "Мрія" (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), затверджений рішенням загальних зборів засновників від 08.08.2003 р., оформленим протоколом № 4, з урахуванням змін і доповнень до статуту, внесених рішенням загальних зборів засновників Малого підприємства "Мрія" від 04.12.2013 р., оформленим протоколом № 29 та рішенням загальних зборів засновників Малого підприємства "Мрія" від 17.12.2013 р., оформленим протоколом № 30, державна реєстрація яких проведена, містить відомості про засновників, предмет, цілі діяльності і управління підприємством, розмір статутного фонду із визначенням належних учасникам часток, порядок виходу зі складу засновників та інше.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що Колективне підприємство "Мале підприємство "Мрія" є господарським товариством у розумінні ст. 79 Господарського кодексу України та ст. 1 Закону України "Про господарські товариства", а тому при вирішенні даного спору слід застосовувати норми, що регулюють діяльність господарських товариств.

Крім того, у матеріалах справи міститься висновок науково - правової експертизи при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України від 07.05.2014р. №126/55-е, де, зокрема, зазначено, що Колективне підприємство "Мале підприємство "Мрія" за організаційно правовою формою є господарським товариством, а саме товариством з обмеженою відповідальністю. Підставами для такого висновку експерта є: при створенні малого підприємства його засновниками було створено статутний фонд, поділений на частки відповідно до розміру внесків засновників, управління підприємством здійснюють засновники (ст.4 Статуту), вихід з числа засновників здійснюється на підставі його заяви за рішенням загальних зборів засновників, при виході засновнику виплачується вартість майна, пропорційна його частці у статутному фонді (ст.9 Статуту),відносини з трудовим колективом регулюються трудовим законодавством (ст.6 Статуту), гроші та матеріальні внески засновників включені до джерел формування майна Малого підприємства "Мрія" (ст. 5.1. Статуту), розподіл прибутку здійснюється виключно між засновниками (ст. 6.8 Статуту).

Також, в обґрунтування апеляційної скарги представник позивачів зазначає, що у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 24.01.2014р. №18017564 організаційно-правовою формою Малого підприємства "Мрія" визначено «Колективне підприємство».

Експерт у своєму висновку зазначає, що мале підприємство не є організаційно-правовою формою, а лише ознакою, за якою підприємства залежно від кількості працюючих та обсягу валового доходу від реалізації продукції за рік можуть бути віднесені до малих підприємств, середніх або великих підприємств.

А отже, посилання апелянта 2 на те, що 1-й відповідач є колективним підприємством не беруться до уваги колегії суддів за їх необґрунтованістю.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 04.04.2012 р. у справі № 16/5025/1411/11 та від 19.06.2013 р. у справі № 30/5005/10099/2011.

Також, відповідно до статті 58 Закону України "Про господарські товариства" від 19.09.1991 р. з подальшими змінами та доповненнями, станом на день проведення загальних зборів, вищим органам товариства з обмеженою відповідальністю є збори його учасників.

Статтею 88 Господарського кодексу України, ст. 116 Цивільного кодексу України, ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" встановлено, що учасник господарського товариства має право брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах. Управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства (ст. 89 Господарського кодексу України). Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (ст. 97 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 98 Цивільного кодексу України, загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства.

Вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори, які складаються з учасників товариства або призначених ними представників; учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі; загальні збори учасників товариства обирають голову товариства; голова зборів товариства організує ведення протоколу; учасники зборів, які беруть участь у зборах реєструються з зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник; цей перелік підписується головою та секретарем зборів. З питань зазначених у пунктах "а", "б" статті 41 Закону України "Про господарські товариства", а також при вирішенні питання про виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства; з решти питань рішення приймається простою більшістю голосів. Такі положення містить ст. ст. 58, 60 Закону України "Про господарські товариства".

Компетенція зборів учасників та порядок прийняття ними рішень, періодичність визначені статтями 59- 61 цього ж Закону.

Приписами статті 61 Закону України "Про господарські товариства" передбачено, що про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» роз'яснено, що рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої ст. ст. 43, 61 Закону України «Про господарські товариства». Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Також, як встановлено в п.п. 17, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Відповідно до абз. 3 п. 3.10 Рекомендацій президії Вищого господарського суду України від 28.12.2007 р. N 04-5/14 "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин" у рішенні про виключення учасника з господарського товариства повинно бути обґрунтовано причини такого виключення і зазначено, які саме факти невиконання статутних обов'язків стали підставою виключення учасника з товариства, в чому полягає систематичність невиконання учасником товариства його обов'язків, якими саме діями (бездіяльністю) учасник перешкоджає досягненню цілей товариства. Відсутність відповідних відомостей у рішенні про виключення учасника з товариства може бути підставою для визнання такого рішення недійсним за позовом даного учасника.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження факту повідомлення позивачів про проведення зборів 30.05.2014 року 1-й відповідач посилається на те, що 03.03.2014 року, 08.04.2014 року та 06.05.2014 року керівництвом Колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія" було направлене на адреси ОСОБА_4, ОСОБА_21, ОСОБА_12, ОСОБА_19, ОСОБА_13 повідомлення про проведення зборів Колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія" разом з порядком денним. А саме, відповідні листи з повідомленнями від 03.03.2014 року № 3388, на адресу ОСОБА_22 від 03.03.2014 року № 3389, на адресу ОСОБА_4 від 03.03.2014 року № 3390, на адресу ОСОБА_13 від 03.03.2014 року № 3391, на адресу ОСОБА_21 від 03.03.2014 року № 3392, на адресу ОСОБА_12

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду та зазначає, що надані 1-м відповідачем документи (чеки) не є належними доказами повідомлення позивачів про проведення загальних зборів, оскільки з даних чеків, за відсутності опису вкладення та повідомлень не вбачається про що саме було повідомлено позивачів.

А отже, 1-м відповідачем не надано належних доказів, що б підтверджували належне повідомлення позивачів про проведення загальних зборів, у відповідності до приписів частини 5 статті 61 Закону України «Про господарські товариства».

Статут Колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія" в редакції на момент виникнення спірних правовідносин не містить положень щодо того, яким саме чином учасники повинні повідомлятись про проведення загальних зборів.

За таких обставин, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що одним із гарантованих прав учасника товариства є його участь в управлінні товариством через діяльність у вищому органі товариства - загальних зборах. Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому статутом порядку є грубим порушенням його прав, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними. Неповідомлення учасника товариства про скликання й проведення загальних зборів, на яких його виключили з учасників товариства, є безумовним порушенням прав, передбачених ст. 10 Закону України «Про господарські товариства».

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку, що неповідомлення позивачів про скликання загальних зборів учасників товариства 30.04.2015р. є порушенням його прав та законних інтересів.

Крім того, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 29 Постанови від 24.10.2008 р. № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», при вирішенні спорів, пов'язаних з виключенням учасника з товариства, господарські суди, як випливає зі змісту ст. 64 Закону України "Про господарські товариства", повинні дослідити всі обставини, пов'язані з виключенням учасника з товариства, дати оцінку його поведінці, встановити наявність негативних для товариства наслідків у зв'язку з діями (бездіяльністю) учасника. Якщо негативні наслідки ще не настали, потрібно правильно визначити вірогідність їх настання. Необхідно встановити причинний зв'язок між діями (бездіяльністю) учасника товариства та негативними наслідками для товариства, а також дослідити мотиви поведінки учасника, форму вини тощо. Вирішуючи питання про наявність факту перешкоджання учасником своїми діями досягненню цілей товариства, необхідно встановити, що поведінка учасника суттєво ускладнює діяльність товариства чи робить її практично неможливою. Господарські суди повинні враховувати як фактичні обставини, що були підставою для виключення учасника з товариства, так і дотримання вимог законодавства та установчих документів при скликанні та проведенні відповідних загальних зборів. Виключення учасника з ТОВ чи ТДВ відповідно до ст. 59 Закону України "Про господарські товариства", належить до компетенції зборів ТОВ (ТДВ), а не суду.

Статтею 11 Закону України "Про господарські товариства" та статтею 117 Цивільного кодексу України передбачено, що учасники зобов'язані виконувати свої обов'язки перед товариством, додержувати установчих документів товариства і виконувати рішення загальних зборів та інших органів управління товариства. Виконання цих обов'язків є однією з умов досягнення цілей товариства, про які учасники домовлялися під час його створення. Товариство вправі розраховувати на свідоме, добровільне і належне виконання корпоративних обов'язків всіма учасниками. На випадок їх невиконання товариство має право прийняти заходи корпоративного характеру у вигляді виключення учасника з товариства.

Виключення учасника з товариства відповідно до п. "в" частини першої ст. 59 Закону України "Про господарські товариства" віднесено до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю. Нормою частини другої названої статті Закону встановлено, що при вирішенні питання про виключення учасника з товариства. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства.

Відповідно до ст. 64 Закону України "Про господарські товариства", учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. При цьому цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере.

Відповідно до приписів статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як роз'яснив Вищий господарський суд України у п. 3.10 Рекомендацій від 28.12.2007 року N 04-5/14 "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин" у рішенні про виключення учасника з господарського товариства повинно бути обґрунтовано причини такого виключення і зазначено, які саме факти невиконання статутних обов'язків стали підставою виключення учасника з товариства, в чому полягає систематичність невиконання учасником товариства його обов'язків, якими саме діями (бездіяльністю) учасник перешкоджає досягненню цілей товариства. Відсутність відповідних відомостей у рішенні про виключення учасника з товариства може бути підставою визнання такого рішення недійсним за позовом даного учасника.

Невиконання будь-якого обов'язку учасника товариства може бути підставою для його виключення з товариства лише в разі наявності систематичності, яка повинна бути відображена з цього приводу два чи більше разів.

Крім того, колегія суддів, зазначає, що 1-м відповідачем не доведено та не надано жодних доказів, що позивачі систематично не виконували свої обов'язки, або своїми діями перешкоджали діяльності підприємства, тобто, 1-м відповідачем не доведено наявності підстав для виключення позивачів у справі з учасників підприємства, не надано доказів відображення систематичного невиконання позивачами своїх обов'язків перед підприємством, не доведено наявності негативних для товариства наслідків у зв'язку з діями (бездіяльністю позивачів).

Таким чином, враховуючи відсутність доказів належного повідомлення позивачів про проведення загальних зборів товариства від 30.04.2014 року та доказів систематичного не виконання належним чином обов'язків позивачів або перешкоджання своїми діями діяльності товариства, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 02.09.2014р. у справі №3-39гс14, в постановах Вищого господарського суду України від 15 травня 2013 року у справі N 7/5005/8527/2012, від 13 вересня 2011 року у справі N 20/5025/533/11, від 31 березня 2009 року у справі N 14/369/08.

Посилання апелянта 2 на те, що для спірних правовідносин слід застосовувати норми Закону України «Про власність», Закону України «Про підприємства в Україні» та ЦК УРСР (в редакції 1963р.) є безпідставними, оскільки вказані акти втратили чинність на час проведення спірних загальних зборів 30.05.2014р.

А отже, на думку колегії суддів, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про визнання недійсним другого рішення, ухваленого 30.05.2014р. загальними зборами Колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія", оскільки позивачів належним чином не було повідомлено про проведення загальних зборів, а з чеків доданих до матеріалів справи не вбачається про що саме було повідомлено позивачів за цими чеками.

Щодо позовних вимог до 1-го, 2-го та 3-го відповідачів про скасування змін до ЄДР в установчих документах Колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія", які були здійснені державним реєстратором Миргородського МУЮ на підставі спірного протоколу та оформленого ним рішення, то місцевий господарський суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про те, що вказані вимоги заявлені до неналежних відповідачів.

Також, відповідно до ч.1 ст.31 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", у разі постановлення судового рішення щодо скасування рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу про внесення змін до установчих документів юридичної особи або про визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи суд у день набрання законної сили судовим рішенням надсилає його юридичній особі - відповідачу для вжиття заходів до приведення установчих документів у відповідність із прийнятим судовим рішенням, а також державному реєстратору для внесення запису про судове рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи.

Абзацем 6 частини 1статті 31 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" передбачено, що державний реєстратор у строк, що не перевищує двох робочих днів з дати надходження судового рішення щодо скасування державної реєстрації реєстраційних дій, проведених після реєстраційної дії, стосовно якої прийнято судове рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, вносить до Єдиного державного реєстру записи щодо скасування державної реєстрації реєстраційних дій, проведених після реєстраційної дії, стосовно якої прийнято судове рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, і в той самий день повідомляє про внесення таких записів органи статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України.

А отже, колегія суддів зазначає, що чинним законодавством України встановлений порядок скасування державної реєстрації змін до установчих документів, який визначає, що таке скасування відбувається безпосередньо на підставі рішення суду, яким скасовані (визнані недійсними) відповідні рішення засновників (учасників).

Таким чином визначений спосіб захисту прав та інтересів осіб у спірних правовідносинах. Прийняття у даному випадку окремого судового рішення про скасування реєстрації змін до установчих документів чинним законодавством України не передбачено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що тгосподарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині скасування змін до ЄДР в установчих документах Колективного підприємства "Мале підприємство "Мрія", які були здійснені державним реєстратором Миргородського МУЮ на підставі спірного протоколу та оформленого ним рішення.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського суду.

Відповідно до частини 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені господарським судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАЖЖ",м. Миргород, Полтавська область та апеляційній скарзі представника позивачів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_5, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді рішення, у зв'язку з чим апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Полтавської області - без змін.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 99, 101, ч.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАЖЖ", м. Миргород, Полтавська область залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника позивачів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_5, м. Миргород, Полтавська область залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 05.02.2015р. у справі №917/2292/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 14.05.2015р.

Головуючий суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.

Суддя Тихий П.В.