КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2015 р. Справа№ 910/2235/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Жук Г.А.

Агрикової О.В.

при секретарі судового засідання: Степанець О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Мазур І.В., довіреність № 300-122/09-1602 від 23.02.2015;

від відповідача: Руденко В.В., довіреність № 01-29-617 від 12.12.2014;

від ВДВС: представник не з'явився,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Антимонопольного комітету України

на ухвалу господарського суду міста Києва від 14 квітня 2015 року

про розгляд заяви про виправлення описки у рішенні суду та помилки в наказі

у справі № 910/2235/14 (головуючий суддя: Гумега О.В., судді: Полякова К.В., Літвінова М.Є.)

за заявою Антимонопольного комітету України

про виправлення описки у рішенні суду та помилки в наказі по справі № 910/2235/14

за позовом Антимонопольного комітету України

до публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт»

про стягнення 4400000,00 грн. та про зобов'язання публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» виконати пункт 2 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 13.02.2013 року № 92-р

ВСТАНОВИВ:

Антимонопольний комітет України звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» про стягнення штрафу у розмірі 2 200 000 гривень і пені у розмірі 2 200 000 гривень та зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» виконати пункт 2 резолютивної частини Рішення від 13.02.2013 № 92-р (т. 1, а.с. 19-24).

10 листопада 2014 року представник позивача надав уточнення до позовної заяви, відповідно до яких позивач зменшив розмір позовних вимог в частині вимоги про стягнення штрафу та змінив предмет позову в частині вимоги про зобов'язання відповідача виконати відповідний пункт резолютивної частини Рішення від 13.02.2013 № 92-р. (т. 2, а.с. 70-73).

Рішенням господарського суду міста Києва від 1 грудня 2014 року у справі № 910/2235/14 позов задоволено повністю (т. 2, а.с. 90-102).

На виконання вказаного рішення господарським судом міста Києва 15 грудня 2014 року було видано відповідні накази (т. 2, а.с. 108 і 110).

24 березня 2015 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва із заявою про виправлення описки у рішенні суду та помилки в наказі (т. 2, а.с. 217-220).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14 квітня 2015 року у справі № 910/2235/14 відмолено Антимонопольному комітету України в задоволені заяви про виправлення описки у рішенні господарського суду міста Києва від 01.12.2014 року та помилки в наказі господарського суду міста Києва від 15.12.2014 року (т. 3, а.с. 63-67).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою місцевого господарського суду, Антимонопольний комітет України, звернувся з апеляційною скаргою № 300-20.3/09-4060 від 17 квітня 2015 року до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 14 квітня 2015 року у справі № 910/2235/14 та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву Антимонопольного комітету України про виправлення описки у рішенні господарського суду міста Києва від 01.12.2014 року № 910/2235/14 та помилки в наказі господарського суду міста Києва від 02.03.2015 року № 910/2235/14 (т. 3, а.с. 79-84).

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, а саме статті 89 і 117 Господарського процесуального кодексу України, а висновки, викладені в оскаржуваній ухвалі не відповідають обставинам справи.

Згідно протоколу про автоматизований розподіл справ між суддями від 24 квітня 2015 року справу № 910/2235/14 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий - Чорногуз М.Г., судді - Жук Г.А., Агрикова О.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27 квітня 2015 року апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 14 квітня 2015 року (т. 3, а.с. 78).

В судовому засіданні 13 травня 2015 року представник скаржника надав суду свої пояснення, в яких підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 14 квітня 2015 року у справі № 910/2235/14 та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву Антимонопольного комітету України про виправлення описки у рішенні господарського суду міста Києва та помилки в наказі господарського суду міста Києва у справі № 910/2235/14.

В судовому засіданні представник відповідача також надав суду свої пояснення, в яких заперечував проти апеляційної скарги та просив оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення..

Представники ДВС в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

З метою забезпечення прав учасників судового процесу щодо швидкого і ефективного вирішення спорів, законодавцем скорочено Законом України від 07.07.2010 № 2453-VI строк розгляду апеляційних скарг на ухвалу до 15 днів. З урахуванням відсутності можливості відкладення розгляду апеляційної скарги у межах строків визначених законом, та враховуючи ту обставину, що ухвалою про прийняття апеляційної скарги до провадження учасників процесу було попереджено, що у разі неявки у судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами, а неявка представників сторін не перешкоджає повному, всебічному та об'єктивному розгляду справи, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та за відсутності представників ДВС.

Згідно з частиною першою статті 99 Господарського процесуального кодексу України (надалі за текстом - ГПК України), в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

24 березня 2015 року Антимонопольний комітет України звернувся до господарського суду міста Києва із заявою, за текстом якої останній з посиланням на ч. 2 і 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 89, 117 ГПК України просить суд:

- виправити описку у резолютивній частині рішення господарського суду міста Києва від 01.12.2014 р. у справі № 910/2235/14, а саме: замість «стягнути з Публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» (04071, м. Київ, вул. Верхній вал, буд. 70, ідентифікаційний код 03150071), з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, штраф у розмірі 2 199 000,00 грн. (два мільйона сто дев'яносто дев'ять тисяч 00 коп.) та пеню у розмірі 2 200 000,00 грн. (два мільйона двісті тисяч) зарахувавши зазначені суми в доход загального фонду Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків по коду класифікації доходів бюджету 21081100 (символ звітності 106)» зазначити: «стягнути з Публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» (04071, м. Київ, вул. Верхній вал, буд. 70, ідентифікаційний код 03150071) штраф у розмірі 2 199 000,00 грн. (два мільйона сто дев'яносто дев'ять тисяч 00 коп.) та пеню у розмірі 2 200 000,00 грн. (два мільйона двісті тисяч) зарахувавши зазначені суми в доход загального фонду Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків по коду класифікації доходів бюджету 21081100 (символ звітності 106)»;

- виправити помилку у наказі від 15.02.2014, а саме, замість «стягнути з Публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» (04071, м. Київ, вул. Верхній вал, буд. 70, ідентифікаційний код 03150071), з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, штраф у розмірі 2 199 000,00 грн. (два мільйона сто дев'яносто дев'ять тисяч 00 коп.) та пеню у розмірі 2 200 000,00 грн. (два мільйона двісті тисяч) зарахувавши зазначені суми в доход загального фонду Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків по коду класифікації доходів бюджету 21081100 (символ звітності 106)» зазначити «стягнути з Публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» (04071, м. Київ, вул. Верхній вал, буд. 70, ідентифікаційний код 03150071) штраф у розмірі 2 199 000,00 грн. (два мільйона сто дев'яносто дев'ять тисяч 00 коп.) та пеню у розмірі 2 200 000,00 грн. (два мільйона двісті тисяч) зарахувавши зазначені суми в доход загального фонду Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків по коду класифікації доходів бюджету 21081100 (символ звітності 106)» (т. 2, а.с. 220).

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду міста Києва у справі № 910/2235/14 відмолено Антимонопольному комітету України в задоволені заяви про виправлення описки у рішенні господарського суду міста Києва від 01.12.2014 року та помилки в наказі господарського суду міста Києва від 15.12.2014 року (т. 3, а.с. 63-67).

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з висновком господарського суду міста Києва про відмову в задоволені заяви Антимонопольного комітету України, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 89 ГПК України суддя за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення.

При цьому, під описками слід розуміти неправильне написання слів, прізвищ, імен, назв тощо. Арифметичні помилки - це неправильне викладення вихідних даних для розрахунків, які не відповідають наявним у справі доказам, або результатів арифметичних дій.

У пункті 17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року N 6 «Про судове рішення» зазначено наступне: «Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо), або мають технічний характер (тобто виникли у виготовленні тексту рішення).».

В даному випадку, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що резолютивна частина рішення щодо стягнення з відповідача відповідних сум штрафу та пені, і зокрема, формулювання «з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду» не є опискою в тексті рішення господарського суду міста Києва від 1 грудня 2014 року.

Щодо виправлення описки у наказі господарського суду міста Києва у справі № 910/2235/14 слід зазначити наступне.

В прохальній частині апеляційної скарги Антимонопольний комітет України просить суд прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву Антимонопольного комітету України про виправлення описки у рішенні господарського суду міста Києва від 01.12.2014 року № 910/2235/14 та помилки в наказі господарського суду міста Києва від 02.03.2015 року № 910/2235/14 (т. 2, а.с. 84).

При цьому, при винесенні оскаржуваної ухвали господарського суду міста Києва предметом розгляду у цій справі було, зокрема, виправлення помилки у наказі господарського суду міста Києва від 15.12.2014 у справі № 910/2235/14.

Виправлення помилки у наказі господарського суду міста Києва від 02.03.2015 № 910/2235/14 не було предметом розгляду у цій справі судом першої інстанції, отже апеляційна скарга в цій частині також не підлягає задоволенню судом апеляційної інстанції.

Що ж до виправлення помилки у наказі господарського суду міста Києва від 15.12.2014 у справі № 910/2235/14, то слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 117 ГПК України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі.

У п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» зазначено, що: «Виправлення до наказу мають вноситися з урахуванням вимог частини першої статті 89 ГПК, тобто ці виправлення не можуть зачіпати суті судового рішення, на виконання якого видано наказ.».

Як зазначалося вище, пункт 2 резолютивної частини рішення господарського суду міста Києва від 1 грудня 2014 року у справі № 910/2235/14, зокрема, щодо формулювання «з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду» не містить описки, тому колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності і відповідної помилки у виданому на виконання вказаного рішення наказі господарського суду міста Києва від 15 грудня 2014 року у справі № 910/2235/14.

Формулювання «з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду» не звужує прав стягувача оскільки при відсутності грошових коштів на рахунках, за заявою державного виконавця господарський суд який видав виконавчий документ відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України, може змінити спосіб та порядок виконання рішення.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Виходячи з вищевикладеного колегія суддів зазначає, що скаржник не надав суду достатніх доказів в розумінні статті 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, які б могли стати підставою для задоволення апеляційної скарги.

З огляду на зазначене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що апеляційна скарга Антимонопольного комітету України на ухвалу господарського суду міста Києва від 14 квітня 2015 року про розгляд заяви про виправлення описки у рішенні суду та помилки в наказі у справі № 910/2235/14 не підлягає задоволенню, а ухвалу господарського суду міста Києва від 14 квітня 2015 року належить залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 101-102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України на ухвалу господарського суду міста Києва від 14 квітня 2015 року у справі № 910/2235/14 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 14 квітня 2015 року у справі № 910/2235/14 залишити без змін.

3. Справу № 910/2235/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді Г.А. Жук

О.В. Агрикова