ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2015 р. Справа № 911/1537/15

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Експериментальний завод «Інтекс ЛТД»

до Публічного акціонерного товариства «Факел»

про стягнення 50098,06 грн.

секретар судового засідання (пом. судді): Новікова І.С.

за участю представників:

від позивача: Поліщук Д.Л., довір. б/н від 15.01.2015 р.

Приходько О.С., довір. б/н від 15.01.2015 р.

від відповідача: не з'явився

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Експериментальний завод «Інтекс ЛТД» (далі - ТОВ Експериментальний завод «Інтекс ЛТД», позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Факел» (далі - ПАТ «Факел», відповідач) про стягнення 43114,65 грн.

В обґрунтування своїх вимог ТОВ Експериментальний завод «Інтекс ЛТД» посилалось на укладення 03.09.2012 р. з ПАТ «Факел» договору підряду № 6/02/12, відповідно до якого позивач зобов'язувався виконувати роботи, а ПАТ «Факел» - приймати їх та здійснювати своєчасну оплату.

Згідно умов вказаного договору позивач виконав роботи, які ПАТ «Факел» були прийняті, однак були оплачені частково, у зв'язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача 27900,00 грн. заборгованості за виконані роботи, 3954,64 грн. пені, 2384,66 грн. 3% річних, 8875,35 грн. інфляційних втрат, а також судовий збір.

08.05.2015 р. до господарського суду Київської області ТОВ Експериментальний завод «Інтекс ЛТД» було подано заяву б/н від 08.05.2015 р. про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 27900,00 грн. заборгованості за виконані роботи, 3954,64 грн. пені, 2448,87 грн. 3% річних, 15794,55 грн. інфляційних втрат, а також судовий збір.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення у справі, зокрема, збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Згідно з п. 3.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 р. № 18 передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК України права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

За вказаних обставин суд здійснює розгляд позовних вимог в редакції заяви б/н від 08.05.2015 р. про збільшення розміру позовних вимог, а саме - про стягнення з відповідача 27900,00 грн. заборгованості за виконані роботи, 3954,64 грн. пені, 2448,87 грн. 3% річних, 15794,55 грн. інфляційних втрат.

У судовому засіданні 12.05.2015 р. представниками позивача було надано суду клопотання б/н від 12.05.2015 р., відповідно до якого ТОВ Експериментальний завод «Інтекс ЛТД» зазначило, що грошові кошти на рахунки позивача станом на момент судового засідання від відповідача не надходили.

У судовому засіданні 12.05.2015 р. представники позивача позовні вимоги підтримали, в редакції заяви б/н від 08.05.2015 р. про збільшення розміру позовних вимог; відповідач у судове засідання 12.04.2015 р. представника не направив, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належно. Відзиву на позов не надав.

Згідно із абз. 3 пп. 3.9.1 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з пп. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України в разі, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 12.05.2015 р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

03.09.2012 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Експериментальний завод «Інтекс ЛТД» (підрядник) та Публічним акціонерним товариством «Факел» (замовник) було укладено договір підряду № 6/02/12, відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а підрядник зобов'язується виконати на власний ризик, власними силами, застосовуючи свої інструменти і матеріали, наступні роботи: електромонтажні роботи по впровадженню автоматики «Газопровід-відвід та ГРС до м. Білогірськ ГРС», розташованого за адресою: Білогірський р-н, Автономна Республіка Крим.

Згідно з п. 3.1 договору замовник приймає виконані роботи протягом 5 робочих днів з дня повідомлення підрядником про їх завершення. Роботи вважаються виконаними з дня підписання двостороннього акту здачі-приймання виконаних робіт.

У відповідності з п. 4.2 договору замовник перераховує підряднику передоплату у розмірі 50% вартості робіт протягом 5 робочих днів з моменту підписання договірної ціни, а п. 4.3 договору передбачено, що остаточну оплату замовник перераховує протягом 5 банківських днів після фактичного виконання підрядником робіт і підписання акту здачі-приймання виконаних робіт.

Відповідно до п. 5.2 договору, у разі порушення термінів оплати згідно п. 4.3 договору замовник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми за кожен день прострочення.

ТОВ «Експериментальний завод «Інтекс ЛТД» та ПАТ «Факел» було підписано додаток № 1 (протокол погодження договірної ціни) до договору підряду № 6/02/12 від 03.09.2012 р., відповідно до якого було погоджено договірну ціну в розмірі 89407,20 грн.

Як зазначив позивач, у зв'язку з придбанням обладнання «Сповіщувач охоронний лінійний радіохвильовий FMW-3/2» за ціною, нижчою, ніж була погоджена сторонами, загальна сума зобов'язань замовника за договором підряду № 6/02/12 від 03.09.2012 р. була зменшена і складала 57900,00 грн.

На виконання умов договору підряду № 6/02/12 від 03.09.2012 р. позивачем було виконано роботи на суму 57900,00 грн., що підтверджується підписаними сторонами актом приймання виконаних будівельних робіт № 2 за жовтень 2012 року та актом вартості змонтованого устаткування, що придбавається виконавцем робіт, № 3 за жовтень 2012 року.

ПАТ «Факел» було частково оплачено виконані ТОВ «Експериментальний завод «Інтекс ЛТД» роботи за договором підряду № 6/02/12 від 03.09.2012 р., а саме - 14.02.2013 р. в сумі 30000,00 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача за період з 01.02.2013 р. до 27.02.2015 р.

ПАТ «Факел» та ТОВ «Експериментальний завод «Інтекс ЛТД» було підписано акти звірки взаємних розрахунків, у тому числі - за період з 01.01.2013 р. до 31.12.2013 р. на загальну суму 1074378,40 грн. до якої, зокрема, входить сума 27900,00 грн. за договором № 6/02/12 від 03.09.2012 р., а також за період з 01.01.2014 р. до 24.02.2014 р. на загальну суму 974378,40 грн. до якої, зокрема, входить сума 27900,00 грн. за договором № 6/02/12 від 03.09.2012 р.

ТОВ «Експериментальний завод «Інтекс ЛТД» було направлено на адресу ПАТ «Факел» претензії № 3 від 25.12.2014 р. та № 4/03 від 24.03.2015 р. про сплату боргу, зокрема, в сумі 27900,00 грн.

Оскільки відповідач не розрахувався з позивачем за договором підряду № 6/02/12 від 03.09.2012 р. у повному обсязі, останній і звернувся з даним позовом до суду та просить суд стягнути з відповідача 27900,00 грн. основного боргу.

Згідно приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначено у ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності з ч. 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. ч. 1, 2 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Згідно зі ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач у судове засідання не з'явився, відзив на позов, контррозрахунок розміру заборгованості або докази погашення заборгованості за договором підряду № 6/02/12 від 03.09.2012 р. в сумі 27900,00 грн. суду не надав.

Отже, факт порушення відповідачем зобов'язань судом встановлений та по суті відповідачем не спростований.

З урахуванням наведеного вище та встановлення судом наявності заборгованості ПАТ «Факел» перед ТОВ «Експериментальний завод «Інтекс ЛТД», позовні вимоги про стягнення 27900,00 грн. основної заборгованості підлягають задоволенню.

Також позивач просив суд стягнути 3954,64 грн. пені, керуючись п. 5.2 договору.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з приписами ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Як зазначалося вище, згідно вказаного п. 5.2 договору у разі порушення термінів оплати згідно п. 4.3 договору, замовник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми за кожен день прострочення.

Визначений позивачем розмір пені, нарахованої на заборгованість відповідача, з урахуванням часткової оплати за загальний період з 11.09.2012 р. до 09.05.2013 р., становить 3954,64 грн., є обґрунтованим та арифметично вірним, у зв'язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача пені підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі.

Окрім того, позовна заява містить вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З долученого до матеріалів справи розрахунку 3% річних вбачається, що позивачем було визначено розмір 3% річних у сумі 2448,87 грн., нарахованих на заборгованість відповідача, з урахуванням часткової оплати за загальний період з 11.09.2012 р. до 08.05.2015 р., який є арифметично вірним та обґрунтованим, у зв'язку з чим 3% річних підлягають стягненню з відповідача в заявленому позивачем розмірі.

Визначений позивачем розмір інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача, з урахуванням часткової оплати за загальний період з 11.09.2012 р. до квітня 2015 року, становить 15794,55 грн., є арифметично вірним та обґрунтованим, у зв'язку з чим інфляційні втрати підлягають стягненню з відповідача в заявленому позивачем розмірі.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Експериментальний завод «Інтекс ЛТД» у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Факел» (08500, Київська обл., м. Фастів, Промвузол, код 04601469) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Експериментальний завод «Інтекс ЛТД» (68000, Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Героїв Сталінграду, 16В, код 20980584) - 27900 (двадцять сім тисяч дев'ятсот) грн. 00 коп. основного боргу, 3954 (три тисячі дев'ятсот п'ятдесят чотири) грн. 64 коп. пені, 15794 (п'ятнадцять тисяч сімсот дев'яносто чотири) грн. 55 коп. інфляційних втрат, 2448 (дві тисячі чотириста сорок вісім) грн. 87 коп. 3% річних, 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення підписане 18.05.2015 р.

Суддя В.М. Бабкіна