ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.05.2015 Справа № 920/539/15

Господарський суд Сумської області, у складі судді Левченка П.І. при секретарі судового засідання Чепульської Ю.В. розглянув матеріали справи № 920/539/15

за позовом - Прокурора Сумського району в інтересах держави в особі Верхньосироватської сільської ради, с. Верхня Сироватка Сумського району Сумської області,

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Кияниця Сумського району Сумської області,

про зобов'язання вчинити дії,

за участю представників:

позивача - Почкун К. Є.,

відповідача - не з'явився,

прокурора - Циганенко Б.М.

Суть спору: прокурор у своїй позовній заяві в інтересах держави в особі позивача просить суд зобов'язати відповідача звільнити земельну ділянку площею 0,1291 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 шляхом вивезення будівельних матеріалів; судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач свого представника в засідання суду не направив, відзиву на позов не подав, хоча про час, дату та місце судового слухання справи повідомлений належним чином.

Відповідно до пункту 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011р., у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них, справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи достатність часу, наданого позивачеві та відповідачеві для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 43 та 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що ним в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та прокурора, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в інтересах держави в особі позивача звернувся з позовом про зобов'язання відповідача звільнити земельну ділянку площею 0,1291 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 шляхом вивезення будівельних матеріалів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач використовує земельну ділянку під об'єктом незавершеного будівництва за адресою АДРЕСА_2, без наявності відповідних документів, які посвідчують право власності чи користування цією земельною ділянкою.

Підстави звернення з даним позовом прокурор обґрунтовує положеннями статті 121 Конституції України, відповідно до якої на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Частиною 3 статті 36-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисти, а також вказує орган, уповнолважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Пунктом 2 рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 року № 3-рп/99 визначено, що під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах», зазначеним у частині другій статті 2 Господарського процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Статтею 13 Конституції України закріплено, що земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до статей 142-145 Конституцій України, до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, окрім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом ухвалення рішень. Права органів місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку.

Згідно вимог статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», землі комунальної власності є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування.

Пунктом 5 статті 16 зазначеного Закону встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

З огляду на зазначене, органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, є Верхньосироватська сільська рада.

Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Згідно з статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Отже з зазначених статей вбачається, що за відсутності рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади про надання земельної ділянки у власність або у користування юридична або фізична особа не має право використовувати земельну ділянку державної або комунальної власності.

Також статтею 373 Цивільного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до цільового призначення.

Як свідчать матеріали справи 17.04.2014 року головним спеціалістом відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства, управління контролю за використанням і охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Сумській області - державним інспектором сільського господарства у Сумській області проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства, про що складено Акт № 163-1 від 17.04.2014 року, відповідно до якого встановлено, що відповідач використовує земельну ділянку під об'єктом незавершеного будівництва за адресою АДРЕСА_2, без наявності відповідних документів, які посвідчують право власності чи користування цією земельною ділянкою.

За результатами перевірки Держсільгоспінспектором винесено припис № 147-1 від 17.04.2015 року щодо усунення порушення земельного законодавства шляхом закінчення проведення демонтажу об'єкта та приведення земельної ділянки у стан придатний для її використання.

28.05.2014 року держсільгоспінспектором, з метою перевірки виконання припису № 147-1 від 17.04.2014 року, здійснено повторну перевірку дотримання вимог земельного законодавства, про що складено Акт № 273 від 28.05.2014 року. Даним Актом встановлено, що відповідач продовжує використовувати земельну ділянку під об'єктом незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_2, чим не виконано припис № 147-1 від 17.04.2014 року. За наслідками повторної перевірки держсільгоспінспектором складено протокол про адміністративне правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 153 грн.

Відповідачем 10.07.2014 року штраф сплачено у повному обсязі.

У той же день - 10.07.2014 року відповідач звернувся з заявою (а.с. 29) до заступника начальника Державної інспекції сільського господарства в Сумській області Токара Л. М. (вх. № 3243 від 10.07.2014р.), в якій у зв'язку з тимчасовою відсутністю коштів на техніку для проведення робіт по демонтажу будівлі на території Верхньосироватської сільської ради, що належить мені згідно договору купівлі-продажу, просив продовжити термін дії припису на один місяць, а саме до 10.08.2014 року та зазначив, що про виконання робіт повідомить додатково.

11.07.2014 року з метою перевірки виконання приписів № 147-1, № 246-1, держсільгоспінспектором здійснено позапланову перевірку дотримання вимог земельного законодавства, про що складено Акт № 399-1 від 11.07.2014 року, яким встановлено, що відповідач продовжує використовувати земельну ділянку під об'єктом незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_2, чим не виконано припис № 147-1 від 17.04.2014 року та № 246-1 від 28.05.2014 року.

Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Згідно частини 2 статті 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Таким чином розміщення відповідачем на земельній ділянці будівельних матеріалів площею 0,1291 га порушує інтереси держави щодо використання земельних ресурсів, підриває економічну основу місцевого самоврядування, грубо порушує законні права Верхньосироватської сільської ради як власника та представника інтересів громади с. Верхня Сироватка.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статей 33, 34 названого Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються учасниками судового процесу. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 цього ж Кодексу визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги, що відповідач заперечень (відзиву) на позов не подав, а зазначена земельна ділянка використовується ним з порушенням вимог чинного законодавства України, то заявлені прокурором в інтересах позивача позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача звільнити земельну ділянку загальною площею 0,1291 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, шляхом вивезення будівельних матеріалів визнаються судом правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в розмірі 1218,00 грн. підлягає стягненню з відповідача в доход державного бюджету України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Фізичну особі-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, Ідентифікаційний номер НОМЕР_1) звільнити земельну ділянку загальною площею 0,1291 га, яка знаходиться за адресою: Сумська область, Сумський район, АДРЕСА_2, шляхом вивезення будівельних матеріалів.

Стягувач: Верхньосироватська сільська рада (42351, Сумська область, Сумський район, с. Верхня Сироватка, пл. ім. Гагаріна, 2, Ідентифікаційний код 04391374).

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, Ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в доход державного бюджету України (отримувач коштів: УДКС у м. Суми (м. Суми), 22030001, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37970593, код банку отримувача (МФО): 837013, рахунок отримувача: 3002, код класифікації доходів бюджету: 22030001) судовий збір в сумі 1218,00 грн.

Повне рішення складено 14.05.2015 року.

Суддя П.І. Левченко