РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.04.2015Справа №910/3702/15-г

За позовом Військової частини НОМЕР_1
до Приватного Акціонерного Товариства "Страхова Компанія "ІНКОМСТРАХ"
про стягнення 610,00 грн.
Суддя Стасюк С.В.
Представники сторін:
від позивача Мітлицька О.О. (дов. № 5/3/252Б від 25.03.2015 року)
від відповідача не з`явився

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 30 квітня 2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Військова частина НОМЕР_1 (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "ІНКОМСТРАХ" (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 610,00 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.02.2015 року порушено провадження у справі № 910/3702/15-г та призначено справу до розгляду на 31.03.2015 року.
Представник відповідача в судове засідання 31.03.2015 року не з`явився, вимоги ухвали суду від 23.02.2015 року не виконав, письмового відзиву на позов не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив.
У судовому засіданні 31.03.2015 року представник позивача надав клопотання про продовження строків розгляду спору.
Розглянувши подане позивачем 24.03.2015 року клопотання про продовження строків розгляду спору, суд приходить до висновку про його задоволення.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.03.2015 року продовжено строк розгляду справи на п`ятнадцять днів, розгляд справи відкладено на 30.04.2015 року.
У судовому засіданні 30.04.2015 року представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання 30.04.2015 року не з`явився, вимоги ухвали суду не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Місцезнаходження відповідача за адресою: 03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 72, офіс 32-33, на яку було відправлено ухвали суду підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та вказана в позові.
У відповідності з положеннями пункту 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно з частиною 1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається за повідомленою сторонами господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.
Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 13.049.2013 року по проспекту Перемоги, буд. 77, в м. Києві сталася дорожньо - транспортна пригода (надалі по тексту - ДТП) за участю автомобіля марки "Volkswagen", державний номер НОМЕР_2 , що належить Військовій частині НОМЕР_1 , та автомобіля марки "Iveco", державний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_1
ДТП сталася в результаті порушення водієм автомобіля марки "Iveco", державний номер НОМЕР_3 правил дорожнього руху України, останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення згідно з постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 08.10.2013 року у справі № 761/24647/13-п.
Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки "Iveco", державний номер НОМЕР_3 , за шкоду завдану майну третіх осіб під час ДТП, була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова Компанія "ІНКОМСТРАХ", що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6037193 від 28.08.2013 року.
Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки "Volkswagen", державний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.
Приймаючи до уваги вищенаведене, позивач 13.09.2013 року звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування, яка зареєстрована Приватним акціонерним товариством "Страхова Компанія "ІНКОМСТРАХ" за вх. № 7714 від 28.10.2013 року.
На підставі пункту 36.2. статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з тим. що між позивачем та відповідачем досягнуто згоди щодо розміру страхового відшкодування без проведенння автотоварознавчої експертизи, між сторонами підписано акт погодження вартості матеріального збитку власника пошкодженого автомобіля на суму 1 610,00 грн.
Проте, на момент подання позовної заяви, відповідачем страхове відшкодування на користь позивача сплачене не було.
Приймаючи до уваги ліміт відповідальності відповідача та розмір франшизи, які передбачені полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі № АС/6037193 від 28.08.2013 року , позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 610,00 грн.
Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, на подання відзиву на позов, жодних заперечень на спростування наведених позивачем обставин суду не надав.
Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Матеріалами справи підтверджується, що транспортним засобом "Iveco", державний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_1 , спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди застрахованому позивачем автомобілю марки "Volkswagen", державний номер НОМЕР_2 .
Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Вина водія, який керував автомобілем "Iveco", державний номер НОМЕР_3 , встановлена у судовому порядку, останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення згідно з постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 08.10.2013 року у справі № 761/24647/13-п..
Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки "Iveco", державний номер НОМЕР_3 , за шкоду завдану майну третіх осіб під час ДТП, була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова Компанія "ІНКОМСТРАХ" на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6037193 від 28.08.2013 року. Вказаним полісом передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50 000 грн., франшиза 1000,00 грн., строк дії полісу з 28.08.2013 року до 27.08.2014 року.
Таким чином, відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля марки "Iveco", державний номер НОМЕР_3 відповідно до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6037193 від 28.08.2013 року.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Враховуючи визначені полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6037193 від 28.08.2013 року розміри лімітів відповідальності та франшизи, а також погоджену сторонами вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки "Volkswagen", державний номер НОМЕР_2 внаслідок пошкодження при спірній ДТП, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу витрати у розмірі 610,00 грн.
Приймаючи до уваги те, що факт наявності боргу у відповідача перед позивачем у розмірі 610,00 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем, в порядку статей 4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України не спростований, позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "ІНКОМСТРАХ" 610,00 грн. страхового відшкодування підлягають задоволенню у повному обсязі.
Витрати з судового збору покладаються на відповідача, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.
Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -
ВИРІШИВ:
1. Позов Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.
2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "ІНКОМСТРАХ" (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 72, офіс 32-33, ) на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) 610 (шістсот десять) грн. 00 коп. страхового відшкодування, 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст складено 05.05.2015 року

Суддя С.В. Стасюк