ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" травня 2015 р.Справа № 916/1067/15-г

За позовом: Приватне акціонерне товариство "Виробниче об'єднання "ОБЛПАЛИВО"

До відповідача: Державного підприємства "Одеська залізниця"

про стягнення 9186,75 грн.;

Суддя Погребна К.Ф.

В судових засіданнях приймали участь представники:

Від позивача: Тащі Л.Ю.- довіреність;

Від відповідача: Деренченко Г.І.- довіреність;

В судовому засіданні 06.05.2015р. приймали участь представники:

Від позивача: Тащі Л.Ю.- довіреність;

Від відповідача: не з'явився;

Суть спору: Позивач, Приватне акціонерне товариство "Виробниче об'єднання "ОБЛПАЛИВО" звернувся до господарського суду з позовною заявою до Державного підприємства "Одеська залізниця" про стягнення збитків у розмірі 9186,75грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.03.2015р. було порушено провадження по справі №916/1067/15-г із призначенням до розгляду в судовому засіданні.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, надав відзив на позов відповідно якого позовні вимоги не визнає вважає їх необґрунтованими, безпідставними в зв'язку з чим просить суд в задоволені позову відмовити повністю.

У судовому засіданні 06.05.2015р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

10 січня 2011 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Донпоставка АПБ" та Приватним акціонерним товариством "Виробниче об'єднання" "ОБЛПАЛИВО" був укладений Договір поставки вугільної продукції № 2, згідно умов якого Постачальник зобов'язався поставити Покупцю вугільну продукцію в асортименті, об'ємі, що узгоджується в Специфікаціях, а Покупець зобов'язується належним чином прийняти Продукцію та своєчасно здійснити її оплату, на умовах передбачених Договором.

Відповідно до умов Договору поставка Продукції здійснюється залізничним транспортом у відкритих напіввагонах, вантажною швидкістю на умовах FCA - франко- перевізник, згідно "ІНКОТЕРМС" в редакції 2000 р.

Додатковою угодою від 23.12.2013р. продовжено строк дії договору до 31.12.2014р.

На виконання зазначеного договору поставки відправником - ТОВ «ЦЗФ «Селидівська» зі станції відправлення Новогородовка Донецької залізниці на адресу одержувача - Приватного акціонерного товариства "Виробниче об'єднання "ОБЛПАЛИВО" було відправлено вугілля марки ДГ (13-100) у вагоні №66242017 за залізничною накладною №53750253.

Залізничний вагон №66242017 згідно акту загальної форми №986 від 18.11.2014р. станції Гродівка був відчеплений, та по відправці на нього було виписано окрему залізничну накладну №53805552 (дос. до осн. Відправлення 53750253).

Як зазначає позивач, фактично на адресу ПРАТ "Виробниче об'єднання "ОБЛПАЛИВО" зазначений вагон прибув з недостачею вугілля, про що було складено відповідний комерційний акт.

Так, згідно з комерційним актом серії АА №009498/45/7 від 22.11.2014р. встановлено, що на підставі акта загальної форми був проведений комерційний огляд та контрольне переваження вагона №66242017 в статичному режимі, с повною зупинкою без розчеплення, двічі. Перевірку проводили на справних 150т вагонних вагах станції Синельниково І. Документом зазначенно: навал, вугілля кам'яне не пріменований за алфавітом; тара - 22 900кг, нетто - 64 400кг.Фактично з'ясувалось: навал, вугілля кам'яне; брутто - 83 100кг, тара с документа - 22 900кг, нетто - 60 200кг, що менше документа на 4 200кг. Навантаження в вагоні на рівні бортів, трапецевідна. Над 1,2 люками по ходу поїзда є виїмки довжиною 3м, на ширину вагону, глибиною 0,4м; над 6,7 люками за ходом поїзда є виїмка довжиною 2 м, на ширину вагона, глибиною 0,5м. Вантаж не маркований. За документом маркування не значтеся. Недостатній вантаж у вагоні вміститися міг. Вагон бездвірний, в технічно справному стані, люка закриті, течі вантажу немає. Доступ до вантажу усунено за допомогою маркування крейдою.

За посиланнями позивача, вартість однієї тонни вугілля марки ДГ (13-100), відправленого у вагоні у вагоні №66242017 за залізничною накладною №53750253 (53805552) згідно із Специфікацією від 14.11.2014р. до Договору поставки вугільної продукції №2 від 10.01.2011р., укладеного між ПРАТ "Виробниче об'єднання "ОБЛПАЛИВО" та ТОВ "ДОНПОСТАВКА АПБ", видаткової накладної від 15.11.2014р. №РН-0000942 становить 2 154,17 грн. без ПДВ, але фактично ним здійснено оплату вказаної вугільної продукції за ціною 2 585,00грн. з урахуванням ПДВ (2 154,17 грн. х 1,2 [ставка ПДВ]). Розмір збитків від нестачі 4 200 кг вугілля у вагоні №66242017 з урахуванням норми природної втрати становить 9 176,75грн. з урахуванням ПДВ ((4,2т-64,4х1%)х2 585,00 грн.

При цьому при розрахунку суми збитків застосовано пункт 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000року №644, який визначає норми недостачі при перевезенні в залежності від властивостей вантажу, які вказані у відсотках від маси вантажу і складаються з двох показників: норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто.

Також, про кількість і вартість відправленого вантажу у вагоні у вагоні №66242017 за залізничною накладною №53750253 (53805552) свідчить довідка постачальника від 28.01.2015р. №613.

Посилаючись на вищенаведені обставини Приватне акціонерне товариство "Виробниче об'єднання "ОБЛПАЛИВО" звернулось з відповідним позовом до суду за захистом свого порушеного права.

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно із статтею 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Аналогічна норма також закріплена в статті 22 Статуту, яка передбачає, що за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

За умовами частини 1 статті 12 Закону України «Про залізничний транспорт» залізниці та підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України. Статтею 23 Закону України «Про залізничний транспорт» визначено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Статтею 110 Статуту залізниць України визначено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу.

Згідно із статтею 26 Закону України «Про залізничний транспорт» обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України. При цьому у статті 129 Статуту зазначено, що обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Відповідно до частини 2 статті 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. Вказана норма кореспондується із статтею 113 Статуту, відповідно до якої за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від перевізника причин. Відповідно до абзацу першого статті 114 Статуту за недостачу вантажу залізниця відшкодовує фактичні збитки у розмірі дійсної вартості недостачі вантажу.

Як встановлено судом, 10.01.2011р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Донпоставка АПБ" та Приватним акціонерним товариством "Виробниче об'єднання" "ОБЛПАЛИВО" був укладений Договір поставки вугільної продукції № 2, згідно умов якого Постачальник зобов'язався поставити Покупцю вугільну продукцію в асортименті, об'ємі, що узгоджується в Специфікаціях, а Покупець зобов'язується належним чином прийняти Продукцію та своєчасно здійснити її оплату, на умовах передбачених Договором.

Відповідно до пункту 2.4 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 року № 644, відмітки про застосування відправником додаткових заходів щодо збереження вантажу робляться останнім у залізничній накладній.

Положеннями п.п. 5, 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу (ст. 32 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001р. №542, встановлено, що перед навантаженням вантажів, які містять дрібні фракції, відправник зобов'язаний пересвідчитися, що перевезення у наданому вагоні не призведе до втрати вантажу. Якщо втрата можлива через конструктивні зазори, відправник зобов'язаний вжити додаткових заходів щодо їх ущільнення, для чого йому залізницею надається безоплатний час користування вагонами до 30 хвилин на всю одночасно подану групу вагонів. У разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення, особливо у випадках навантаження вище рівня бортів вагона (із „шапкою"). Такі заходи розроблюються відправником окремо для кожного виду вантажу. Поверхня вантажу у всіх випадках розрівнюється і ущільнюється. Для розрівнювання і ущільнення вантажу відправник може використовувати механізовані установки та інші пристрої. З метою забезпечення збереженості всіх вантажів, що перевозяться у вагонах відкритого типу, на їх поверхню відправником наноситься захисне маркування або застосовується покриття плівкою (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару вантажу.

Із наявних у матеріалах справи залізничної накладної вбачається, що завантаження вантажу у вагон №66242017 здійснювалося відправником Товариством з обмеженою відповідальністю „ЦЗФ „Селидівська", який відповідно до ч. 3 ст. 308 Господарського кодексу України, ч. 1 ст. 918 Цивільного кодексу України, ст. 32 Статуту залізниць України зобов'язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення.

Як вбачається із залізничної накладної №53750253 (53805552) вжиті заходи щодо забезпечення транспортабельності та схоронності вантажу в процесі його перевезення, які передбачені вимогами Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, а саме вантаж промаркірован поперечними бороздами по всьому вагону нанесені катком, вантаж маркірован вапном.

В свою чергу, наявність на поверхні вантажу над 1,2 люками по ходу поїзда виїмки довжиною 3м, на ширину вагону, глибиною 0,4м. над 6,7 люками за ходом поїзда виїмки довжиною 2 м, на ширину вагона, глибиною 0,5м. та на поверхності вантажу відсутність маркування свідчить про доступ до вантажу у вагоні та наявність ознак втрати вантажу в процесі його перевезення, оскільки відповідно до залізничної накладної №53750253 (53805552) вантаж промаркірован поперечними бороздами по всьому вагону нанесені катком, вантаж маркірован вапном.

Тому вищенаведені обставини є підставою для покладення відповідальності за недостачу вантажу у вагоні №66242017, відправлених за залізничною накладною №53750253 (53805552), на перевізника.

Відповідно до абз. 2 ст. 114 Статуту залізниць, що недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

При цьому, при розрахунку суми збитків підлягає застосуванню п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000року №644, який визначає норми недостачі при перевезенні в залежності від властивостей вантажу, які вказані у відсотках від маси вантажу і складаються з двох показників: норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто.

Суд, перевіривши розрахунок позивача, вважає розмір розрахованих неправомірними діями перевізника збитків, у зв'язку з втратою вантажу у вагоні №66242017, виходячи з наступного: розмір збитків від нестачі 4200 кг (або 4,2 т.) з урахуванням норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто вугілля у вагоні №66242017 становить 9176,75 грн. з урахуванням ПДВ(4,2т-64,4х1%)х2 585,00 грн.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Заперечення відповідача до уваги судом не приймаються оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

За при приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно зі ст.ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Одеська залізниця" (65012, м.Одеса, вул.Пантелеймонівська, 19, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Виробниче об'єднання "ОБЛПАЛИВО" (65003, м.Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 70/1, ) 9176 (дев'ять тисяч сто сімдесят шість)грн. 75 коп. - збитків та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 12 травня 2015 р.

Суддя К.Ф. Погребна