ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року Справа № 914/1411/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів:Є.Борденюк І.Вовка, Л. Стратієнко
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Прикарпат.буд"
на постановувід 25.02.2015
Львівського апеляційного господарського суду
у справі№ 914/1411/14
за позовомПриватного підприємства "Арома Львів"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Білдерпоінт"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивачаФізична особа-підприємець ОСОБА_4
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачаПублічне акціонерне товариство "Прикарпат.буд"
провизнання недійсним договору відступлення права вимоги від 10.09.2013
у судове засідання прибув ОСОБА_4 (особисто),
заслухавши суддю-доповідача - Є. Борденюк, пояснення ОСОБА_4 та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Арома Львів" звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівелька компанія "Білдерпоінт" про визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 10.09.2013.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 29.05.2014 до участі у справі залучене Публічне акціонерне товариство "Прикарпат.буд" у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 10.12.2014 (колегія суддів: Р.Крупник, М. Синчук, Б. Яворський), залишеним без зміни постановою Львівського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 (колегія суддів: Л. Данко, Н. Галушко, Г. Орищин), у задоволені позову відмовлено.

Судові рішення мотивовані наступним.

У матеріалах справи наявний Договір про відступлення права вимоги від 10.09.2013 підписаний між позивачем та відповідачем (далі - Договір), відповідно до п.1.1 якого первісний кредитор передає новому кредиторові, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредиторові і стає кредитором за Договором підряду №26 від 17.06.2009 (на підставі якого виникла заборгованість у сумі 320027,00 грн згідно з наказом Господарського суду Львівської області від 18.10.2010 у справі №13/111 (23/219) за позовом ПП "Арома Львів", до Дочірнього підприємства "ДУМБ" ВАТ "Прикарпат.буд") (далі - Основний договір), укладеного між первісним кредитором та ДП "ДУМБ" та згідно з Договором про переведення боргу б/н від 27.09.2010, відповідно до якого ДП "ДУМБ" ВАТ "Прикарпат.буд" перевело борг на ВАТ "Прикарпат.буд". Після часткового погашення ВАТ "Прикарпат.буд" шляхом перерахунку коштів на розрахунковий рахунок первісного кредитора борг зменшився і на час укладення Договору сума заборгованості становить 203098,60 грн.

Відповідно до п.1.2 Договору, новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання всіх зобов'язань за Основним договором.

Розрахунки за відступлення права вимоги за цим Договором здійснюються шляхом підписання договору про взаємозалік зустрічних однорідних вимог між первісним кредитором та новим кредитором, оскільки за первісним кредитором числиться заборгованість новому кредитору за поставлені товари і надані послуги загальною сумою 203098,60 грн (п.2.1 Договору про відступлення права вимоги).

Крім цього, у матеріалах справи знаходиться Угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 10.09.2013, підписана між відповідачем (за Угодою - Сторона-1) та позивачем (за Угодою - Сторона-2), відповідно до п.1 якої сторона-1 та сторона-2 дійшли згоди на підставі ст. 601 ЦК України про зарахування зустрічних однорідних вимог, що випливають з Договору про відступлення права вимоги від 10.09.2013 року за яким сторона-1 є боржником, а сторона-2 є кредитором при виконанні грошового зобов'язання у сумі 203098,60 грн, а також з договорів підряду №02/10-1 від 02.10.2009, №02/10-2 від 02.10.2009 та №28/03-53 від 30.03.2011, за якими сторона-1 є кредитор, а сторона-2 є боржником при виконанні грошового зобов'язання у сумі 203098,60 грн.

Предметом заявленого у справі позову є вимоги ПП "Арома Львів" про визнання недійсним Договору про відступлення права вимоги від 10.09.2013. Підставою позову слугує те, що вказаний договір не підписувався директором ПП "Арома Львів" та не скріплювався печаткою підприємства, а наявні на договорі підпис директора та печатка підприємства є підробленими.

Висновками судової почеркознавчої та судової технічної експертиз у даній справі встановлено, що оскаржуваний договір від імені позивача підписаний невідомою невстановленою особою та нанесено відтиск круглої печатки, яка не належить ПП "Арома Львів". Вказані обставини свідчать про повну відсутність волевиявлення позивача на укладення оскаржуваного договору.

Згідно з положеннями ч.2 ст.180 ГК України, які є аналогічними із положеннями ст. 638 ЦК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Враховуючи те, що позивач не підписав та не скріпив своєю печаткою письмового документа, в якому фіксується факт досягнення згоди з усіх умов правочину, в тому числі і істотних, останній не виявив свого волевиявлення на укладення Договору про відступлення права вимоги від 10.09.2013. А тому, в силу положень ч.8 ст.181 ГК України такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначає, що оскаржуваний договір фактично було укладено та в подальшому схвалено позивачем, оскільки на виконання пункту 2.1 Договору про відступлення права вимоги була укладено Угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог від 10.09.2013 (далі - Угода). Як вбачається з Висновку №2339/2340/2342 судової технічної експертизи матеріалів, речовин та виробів по матеріалах господарської справи №914/1411/14 від 06.08.2014 Угода від 10.09.2013 про зарахування зустрічних однорідних вимог, укладена між ТОВ "Будівельна компанія "Білдерпоінт" та ПП "Арома Львів", на якій міститься відтиск печатки ПП "Арома Львів", що за кольором та насиченістю схожий із відтиском печатки ПП "Арома Львів" на Договорі про відступлення права вимоги від 10.09.2013. При детальному порівняльному дослідженні відтиску печатки ПП "Арома Львів" на Договорі про відступлення права вимоги від 10.09.2013 із відповідним відтиском печатки на Угоді про зарахування зустрічних однорідних вимог від 10.09.2013 встановлено збіги загальних та окремих ознак, що вказує на сталість ознак друкуючої форми, а це, в свою чергу, дає підстави для висновку, що відтиск круглої печатки ПП "Арома Львів" нанесений на Угоді про зарахування зустрічних однорідних вимог від 10.09.2013 також нанесений не круглою печаткою ПП "Арома Львів", зразки якої надані.

З посиланням на вказане вище, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинений, а тому, беручи до уваги факт неукладеності Договору про відступлення права вимоги від 10.09.2013 та факт відсутності в матеріалах справи належних доказів, які б свідчили про фактичне укладення та подальше схвалення цього договору, суди у задоволені позовних вимог відмовили.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, Публічне акціонерне товариство "Прикарпат.буд" посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій при ухвалені оскаржуваних судових рішень норм права, просить рішення і постанову скасувати, а справу направити на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судові рішення про відмову у задоволені позову, якими встановлений факт неукладення оспореного договору, засновані на висновках судових експертиз у даній справі. Такими висновками визначено, що підписання Договору здійснене іншою, аніж директор позивача особою, а відтиск печатки на Договорі здійснений не печаткою позивача, а також те, що відтиск печатки на Угоді про зарахування зустрічних однорідних вимог нанесений не печаткою позивача.

Заперечуючи факт неукладення оспореного договору, відповідач зазначає, що Угода про зарахування зустрічних позовних вимог є належним доказом подальшого схвалення оспореного договору, а отже і його укладення, оскільки остання хоча і не скріплена печаткою позивача, однак підписана його директором, що позивачем не спростовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України (у редакції, що діяла на момент укладення оспореного Договору та Угоди) правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

З огляду на зазначені законодавчі положення, Угода про зарахування зустрічних однорідних вимог, яка скріплена не печаткою позивача, правомірно оцінена судами попередніх інстанцій як неналежний доказ подальшого схвалення (укладення) оспореного договору, що не підписаний позивачем на те скріплений його печаткою.

А тому, оскаржені судові рішення слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Прикарпат.буд" залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 у справі № 914/1411/14 залишити без зміни.

Судді: Є. Борденюк

І. Вовк

Л. Стратієнко