ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2015 р. Справа № 923/584/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Александрової Л.І. при секретарі Кудак М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агропостачальна компанія "Бєлагросервіс", м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області

до міського комунального підприємства "Херсонтеплоенерго", м. Херсон

про стягнення 76232 грн. 98 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - не прибув;

від відповідача - Семко С.О., представник, дов. від 25.12.2014 року № 3286-15.

В судовому засіданні згідно з приписами ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення після закінчення розгляду справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропостачальна компанія"Бєлагросервіс" (позивач) звернулось до господарського суду Херсонської області з позовом до міського комунального підприємства "Херсонтеплоенерго" (відповідач), яким, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог № 2/Ю від 24.04.2015 р. (а.с. 75-90), просить стягнути 76232 грн. 98 коп. заборгованості порушення грошового зобов'язання по договору на закупівлю товару № 31-32 від 24.06.2013 року, з яких 41662 грн. 18 коп. інфляційних втрат, 8395 грн. 23 коп. 3% річних, 26175 грн. 57 коп. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст.ст. 526, 610, 625, 655-697 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 229, 230, 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 12, 54 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду Херсонської області порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 06.05.2015 р.

Позивач, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення ухвали (а.с. 45), але явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив та надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі його уповноваженого представника.

Неявка представника позивача у судове засідання господарського суду не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

27.04.2015 р. на адресу господарського суду Херсонської області відповідач надіслав відзив на позовну заяву (а.с. 46-74), згідно якого просив суд відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача проти позову заперечує, просить суд відмовити позивачу в його задоволенні, з підстав, які вказано у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в:

24.06.2013 року між ТОВ „АПК „Бєлагросервіс" (постачальник за договором) та МКП „Херсонтеплоенерго" (покупець за договором) був укладений Договір на закупівлю товару № 31-32 від 24.06.2013 року (далі- договір).

Відповідно до п. 1.1 договору позивач зобов'язався поставити відповідачу товар за кодом 28.92.2 ДК016-2010: Машини інші для переміщення, планування, профілювання, розробляння, вирівнювання, трамбування, ущільнювання та виймання грунту, корисних копалин або руд (зокрема бульдозери, механічні лопати та дорожні котки, а саме екскаватор - навантажувач у кількості 1 одиниця за специфікацією, зазначеною у Додатку № 1 до даного договору, а покупець прийняти та оплатити Товар.

Згідно Додатку № 1 (Специфікація Товару) до Договору поставляється екскаватор

- навантажувач ЕО-2626ДТ.1 (щелепний ківш 0,75 мЗ, МТЗ-82.1) в кількості 1 штука, вартістю 315962,61 грн. (далі - Товар).

Позивач свої зобов'язання за договором, зокрема щодо поставки і передачі товару, виконав своєчасно, в повному обсязі та з належною якістю.

Факт поставки Товару підтверджується Видатковою накладною № УК0002100 від 15.08.2013 року на суму 315962,61 грн. (далі - видаткова накладна), в яких сторони погодили номенклатуру, кількість та вартість Товару.

Згідно п. 4.4. Договору розрахунок за поставлений Товар здійснюється протягом 30-ти банківських днів після отримання покупцем Товару на підставі підписаної видаткової накладної та акту прийому-передачі Товару.

Враховуючи п. 4.4 та беручи до уваги факт того, що відповідач отримав Товар 15.08.2013 року вбачається, що останній повинен був оплатити Товар до 27.09.2013 року включно.

При цьому, відповідач свої зобов'язання по договору, зокрема в частині оплати отриманого Товару виконав з простроченням, що підтверджується випискою з рахунку за 25.07.2014 року, випискою з рахунку за 18.08.2014 року (а.с. 21-24).

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

На підставі вказаних норми позивач нарахував відповідачу за прострочення виконання грошового зобов'язання з оплати товару 41662 грн. 18 коп. інфляційних втрат, 8395 грн. 23 коп. 3% річних, 26175 грн. 57 коп. пені.

Відповідач заперечує проти стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, посилаючись на те, що відповідальність за порушення зобов'язання може застосовуватись до особи лише при наявності її вини. У своєму відзиві № 1184-15 від 27.04.2015 р. відповідач зазначає, що у відповідності до умов договору про закупівлю товарів № 31-32 від 24.06.2013 р. передбачено, що даним договором сторони дійшли згоди, що оплата за поставлений постачальником товар буде проводитись з урахуванням наявного фінансового ресурсу на зазначені цілі покупця (п. 4.5 договору) і сторони не несуть відповідальності за порушення своїх зобов'язань за цим договором, якщо воно сталося не з їх вини. Сторона вважається невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх заходів для належного виконання зобов'язання (п. 7.2 договору).

Крім того, відповідач звертає увагу суду на те, що МКП «Херсонтеплоенрего» засновано на комунальній власності міської територіальної громади. Власником підприємства є Херсонська міська рада і тому закупівля екскаватора-навантажувача, згідно Договору на закупівлю товару № 31-32 від 24.06.2013 року, проводилась за результатами конкурсних торгів, у відповідності з Законом України «Про здійснення державних закупівель» та на підставі рішень виконавчого комітету Херсонської міської ради № 119 від 30.04.2013 року «Про затвердження плану роботи департаменту житлово-комунального господарства міської ради на 2013 рік щодо внесків до статутних фондів комунальних підприємств, з урахуванням вільного залишку міського бюджету», № 206 від 20.08.2013 року «Про затвердження плану роботи департаменту житлово-комунального господарства міської ради на 2013 рік щодо внесків до статутних фондів комунальних підприємств» та № 242 від 17.09.2013 року «Про затвердження плану роботи департаменту житлово-комунального господарства міської ради на 2013 рік щодо внесків до статутних фондів комунальних підприємств», в результаті чого до статутного фонду підприємства цільовим призначенням і було виділено грошові кошти з міського бюджету на придбання екскаватора-навантажувача.

27.08.2013 року до управління Державної казначейської служби України у м. Херсоні було надано Реєстр бюджетних зобов'язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів за № 48 і Реєстр бюджетних фінансових зобов'язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів за № 49, але управлінням Державної казначейської служби України у м. Херсоні грошові кошти в сумі 315 962 грн. 61 коп. за придбання екскаватор-навантажувача не було перераховано на рахунок ТОВ «АПК «Белагросервіс». Натомість в подальшому бюджетні зобов'язання в кінці 2013 року було знято з обліку управління Держказначества (вх. № 05-20/1210 від 31.12.2013 року).

В ході розгляду даної справи господарським судом встановлено, що відповідачем з метою виконання своїх зобов'язань вживались заходи щодо оплати товару за № 31-32 від 24.06.2013 року шляхом внесення адміністрацією підприємства пропозиції до виконкому Херсонської міської ради про виділення в 2014 році грошових коштів на придбання екскаватора-навантажувача і 27.02.2014 року у відповідності з рішенням виконкому Херсонської міської ради № 64 «Про затвердження плану роботи департаменту житлово-комунального господарства міської ради на 2014 рік щодо внесків до статутних фондів комунальних підприємств» і було виділено цільовим призначенням 315 962 грн. 61 коп. та 08.04.2014 року, до управління Держказначейської служби України у м. Херсоні було надано реєстр бюджетних зобов'язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів за № 1 і реєстр бюджетних фінансових зобов'язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів за №1.

Так, як станом на 02.07.2014 року бюджетні призначення надійшли на рахунок МКП «Херсонтеплоенерего» в управлінні Державної казначейської служби України у м. Херсоні в повному обсязі, але фінансування по оплаті рахунку ТОВ «АПК «Белагросервіс» не здійснювалось, підприємство вимушено було звернутись за допомогою до керівництва Херсонської обласної державної адміністрації і обласного управління житлово-комунального господарства, (вих. № 1585-09 від 02.07.2014р., вих. № 1584-09 від 02.07.2014р. і вих. № 1852-09 від 11.08.2014р.), за сприяння яких грошові кошти і було перераховано на рахунок ТОВ «АПК «Белагросервіс».

Частина 1 статті 614 ЦК України передбачає, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. При застосуванні цієї статті необхідно мати на увазі, що залежно від вини застосовуються лише ті наслідки порушення зобов'язання, які є мірами відповідальності.

Таким чином, оскільки відповідачем вжито усіх заходів щодо погашення заборгованості та отримання відповідачем необхідних коштів для сплати заборгованості з бюджету шляхом направлення реєстру фінансових зобов'язань до управління Державної казначейської служби України, тому відсутня вина відповідача, а відповідно відсутні підстави для відповідальності за порушення зобов'язань за договором на закупівлю товару № 31-32 від 24.06.2013 року.

Аналогічна позиція викладена і у постанові Вищого господарського суду України від 31.03.2014 р. № 920/1609/13.

За правилами ч. 1 ст. 32, ст. 33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду зазделегіть встановленої сили.

Таким чином, дослідивши матеріали даної справи, оцінивши відповідно до вимог ст. 43 ГПК України надані сторонами докази та проаналізувавши їх згідно з вимогами діючого законодавства, суд дійшов висновку про відмову позивачу в задоволенні позову з причин його необґрунтованості та недоведеності.

Судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 13.05.2015 р.

Суддя Л.І. Александрова