ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" травня 2015 р.Справа № А83-1275/2015

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

розглянувши матеріали доручення вх. № 1368 від 15.05.2015 року Арбітражного суду Республіки Крим щодо надання правової допомоги по врученню документів у справі А83-1275/2015

за позовом Автономної некомерційної організації "Фонд захисту вкладників", м. Москва
до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", м. Харків
про доручення про вручення документів

ВСТАНОВИВ:

15.05.2015 року до господарського суду Харківської області надійшло судове доручення вх. № 1368 Арбітражного суду Республіки Крим у справі № А83-1275/2015 про вручення документів публічному акціонерному товариству "Укрсиббанк", а саме: копії ухвали Арбітражного суду Республіки Крим у справі № А83-1275/2015 від 17.04.2015 року за позовом Автономної некомерційної організації "Фонд захисту вкладників" до публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" про стягнення грошових коштів.

Суд вважає за необхідне повернути без виконання доручення вх. № 1368 від 15.05.2015 року Арбітражного суду Республіки Крим щодо надання правової допомоги по врученню документів у справі А83-1275/2015 з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 127 Господарського процесуального кодексу України суди України виконують доручення іноземних судів щодо надання правової допомоги - вручення викликів до суду чи інших документів, допит сторін чи свідків, проведення експертизи чи огляду на місці, вчинення інших процесуальних дій, передані їм у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо його не укладено, - дипломатичними каналами. Іноземний суд - це державний або інший уповноважений орган іноземної держави, уповноважений здійснювати провадження у справах (Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Пунктом 3 частини 2 статті 127 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судове доручення не приймається до виконання, якщо воно суперечить закону або міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтями 1, 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено, що Україна згідно з Конституцією України є суверенною і незалежною державною. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою. Тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід'ємною частиною території Ураїни, на яку поширюється дія конституції та законів України. Для цілей Закону тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Сімферополя, внутрішні води України цих територій.

Будь які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків (п. п. 2, 3 ст. 9 закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України").

Відповідно до пункту 6 статті 127 Господарського процесуального кодексу України, у разі неможливості виконання судового доручення суд України у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено, - дипломатичними каналами, повертає це доручення іноземного суду без виконання із зазначенням причин та подає відповідні документи, що це підтверджують.

З метою дотримання вимог законодавства, щодо правосуб'єктності сторони, яка звернулась із проханням про виконання судового доручення, господарському суду необхідно встановити статус такої сторони.

Відповідно до статті 133 Конституції України, систему адміністративно-територіального устрою України складають: Автономна Республіка Крим, області, райони, міста, райони в містах, селища і села.

Автономна Республіка Крим є невід'ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання (стаття 134 Конституції України).

Згідно з пунктом 2 статті 21 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцевими господарськими судами є господарські суди Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Згідно статті 2 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" тимчасово окупованою внаслідок збройної агресії Російської Федерації територією визначається: сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини.

Згідно статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд: господарських справ Господарського суду Автономної Республіки Крим - Господарським судом Київської області, а господарських справ Господарського суду міста Севастополя - Господарським судом міста Києва, господарських справ Севастопольського апеляційного господарського суду - Київським апеляційним господарським судом.

Таким чином, Автономна Республіка Крим є складовою частиною України, не самостійним учасником міжнародного права, не є стороною Угоди "Про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності", укладеної державами - учасницями СНД у м. Києві 20.03.1992 року, а тому Арбітражний суд Автономної Республіки Крим не є належним суб'єктом, який має право звернення із судовим дорученням до господарського суду Харківської області.

За таких обставин, враховуючи неможливість виконання судового доручення, оскільки воно суперечить чинному законодавству України, суд повертає судове доручення Арбітражного суду Автономної Республіки Крим про вручення ухвали Арбітражного суду Автономної Республіки Крим від 17.04.2015 року у справі № А83-1275/2015 публічному акціонерному товариству "Укрсиббанк" без виконання.

Керуючись статтею 86, пунктом 2 статті 127 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути судове доручення Арбітражного суду Республіки Крим у справі №А83-1275/2015 за позовом Автономної некомерційної організації "Фонд захисту вкладників" до публічного акціонерного товариства комерційного банку "Укрсиббанк" про стягнення грошових коштів додані до нього документи без виконання.

Додаток: судове доручення з доданими до нього документами на 4-х арк.

Суддя О.О. Ємельянова