ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2015 р. Справа №917/570/15

За позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват банк", вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, 49094, адреса для листування: а/с 1800, м. Дніпропетровськ, 49027

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 37400

про стягнення грошових коштів у розмірі 144 000,00 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники сторін:

від позивача: Ребрик С. М., дов. № 8537-К-О від 17.11.2014 р.,

від відповідача: не з'явились.

Розглядається позовна заява про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування б/н від 19.08.2013 року в сумі 144 000,45 грн., з яких: 112 693,12 грн. - сума основного боргу, 30 093,19 грн. - проценти за користування кредитом, 1 214,14 грн. - пеня.

Позивач в обґрунтування позову вказує, що відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Позивачем через канцелярію суду надані письмові пояснення з додатками (вх. № 5784 від 21.04.2015 р.) та додаткові письмові пояснення (вх. № 6488 від 05.05.2015 р.).

Відповідачем через канцелярію суду надано заперечення на позовну заяву (вх. № 5359 від 14.04.2015 р.), відповідно до яких він просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що йому не було достовірно відомо на яких умовах укладено договір; банк не повідомляв його про зміну розміру відсотків, які повинен сплачувати клієнт при простроченні сплати кредиту. З огляду на дану обставину, відповідач був позбавлений можливості володіти повною інформацією, яка була необхідна при здійсненні розрахунків за спірним кредитним договором. Крім того, як зазначає відповідач, нарахування йому відсотків за користування кредитними коштами здійснено без урахування термінів нарахування відсотків, а саме, дат з яких вони нараховуються 28% - до 30.06.2014 року; 36% з 01.07.2014 року та 56% за кожен день прострочення сплати кредиту.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, 19.08.2013 р. фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - відповідач, клієнт) було відкрито в ПАТ КБ "Приват банк" (далі позивач, банк) поточний рахунок НОМЕР_2 на підставі заяви про відкриття поточного рахунку (далі - заява).

Підписавши цю заяву, відповідач погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг (розмішені на сайті банку www.privatbank.ua. hitps://'client-bank.privatbank.ua), тарифами банку (далі - Умови) які разом із заявою складають договір банківського обслуговування (далі - договір).

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1, ч. 2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Розділом 3.2.2 зазначених Умов регламентований порядок надання кредиту за послугою "Гарантований платіж".

Послугу "Гарантований платіж" банк надає, для виконання грошових зобов'язань за господарськими договорами, що укладаються між клієнтом та його контрагентами, а також між клієнтом і банком (далі послуга). Послуга надається у вигляді виконання ПАТ КБ "Приват банк" заявок на договірне списання коштів (далі - гарантований платіж або заявка), згідно якої клієнт-платник доручає ПАТ КБ "Приват банк" зарахувати кошти на рахунок отримувача, в сумі і в дату, зазначені при створенні заявки. Послуга надається банком як за рахунок власних коштів платника, так і за рахунок кредитних коштів. Споживачами цієї послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами (п. 3.1.1.73 Умов).

Відповідно до п.3.2.2.1. Умов - кредит надасться в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів і винагороди.

Обов'язковими реквізитами заявки на договірне списання коштів є: номер і дата заявки (присвоюються автоматично), рахунок платника, рахунок одержувача, сума платежу, призначення платежу (із зазначенням відомостей про господарський договір, на виконання оплати по якому подається заявка), дата зарахування коштів одержувачу (дата виконання заявки), вказівки за рахунок яких коштів (власних коштів клієнта / кредитних / змішано) необхідно зарезервувати гроші для виконання гарантованого платежу (п. 3.1.1.74 Умов). Всі зазначені реквізити вказані в виписках по рахунках та довідці про перелік здійснених платежів.

Після отримання банком за допомогою системи дистанційного обслуговування заявки (система Internet Banking Приват 24 - офіційний канал зв'язку між банком та клієнтом відповідно до п. 1.1.1.91. Умов), банк розглядає її на предмет надання або відмови у наданні послуги, у разі відсутності у платника власних коштів та/або некредитоспроможності платника (п. 3.1.1.75. Умов).

Відповідно до п. 3.2.2.2. Умов клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заявці клієнта, в строк до 30 днів з дати виконання заявки. За користування кредитом у період з дати ініціювання клієнтом заявки до дати виконання заявки клієнт сплачує винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 4% річних (але не менш ніж 5 гривень) від розміру кредиту, зазначеного у черговій заявці клієнта. Винагорода за надання фінансового інструменту сплачується клієнтом в дату надання в банк чергової заявки. У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів до 30.06.2014 року клієнт за користування кредитом сплачує ПАТ КБ "Приват банк" відсотки в розмірі 28% річних, а починаючи з 01.07.2014 року Клієнт за користування кредитом сплачує банку відсотки в розмірі 36% річних від суми заборгованості. У разі не погашення заборгованості клієнтом за кредитом у строк до 30 днів, включно, на 31-й день - заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом клієнт платить відсотки в розмірі 56% річних від суми заборгованості.

Згідно розрахунку заборгованості, що поданий до суду разом з позовною заявою, вбачається, що востаннє прострочена заборгованість на рахунку відповідача з'явилась 06.05.2014 р. До 30.06.2014 р. відсотки нараховувалися по ставці 28% річних, а з 01.07.2014 р. - по ставці36 % річних, а на прострочену заборгованість нараховуються відсотки у розмірі 56 % річних, як і передбачено умовами договору. Також можна прослідкувати, що останнє внесення коштів позичальником на погашення боргу відбулося 07.05.2014 р. в сумі 2 913,50 грн.

По розрахунку заборгованості прослідковуються періоди виникнення по даному кредиту простроченої заборгованості - колонка "Сальдо прострочене", а також відсотки, які нараховувалися банком згідно Умов як на поточну, так і на прострочену заборгованість - колонки "Нарахування % на поточну заборгованість" та "Нарахування % на прострочену заборгованість" відповідно.

Як зазначає позивач, відповідач був належним чином ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, які в свою чергу були прийняті ним, оскільки починаючи з 19.08.2013 р. він неодноразово користувався послугою "Гарантований платіж", який до 06.05.2014 р. погашав, що прослідковується по розрахунку заборгованості та виписці по рахунку.

Як стверджує позивач, свої зобов'язання він виконав належним чином, що вбачається зі своєчасного проведенням Гарантованих платежів ініційованих клієнтом, що підтверджується розрахунком заборгованості та виписками по рахунках відкритих для обслуговування рахунку відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи (зі змісту виписок по рахунках та розрахунку заборгованості), відповідач користувався кредитом за послугою "Гарантований платіж" неодноразово з наданням відповідних заявок.

Прострочена заборгованість на рахунку відповідача з'явилася 06.05.2014 року і не була погашена в момент, коли відповідач не здійснив внесення чергового платежу на рахунок погашення заборгованості, тобто відповідач порушив умови договору.

Відповідно до п.3.2.2.7.5. Умов банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

25.12.2014 р. позивач звернувся до відповідача з претензією вих. № 30819РLGWS07R, яка залишена без задоволення.

Відповідач взяті на себе зобов'язання за договором не виконав, внаслідок чого у відповідача станом на 13.01.2015 р. утворилась заборгованість за кредитом в сумі 112 693,12 грн., тому вимога позивача про стягнення заборгованості є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГПК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За приписами п.3.2.2.10.4 Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених п.п. 3.2.2.10.1 - 3.2.2.10.3 цього Договору, здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

Стаття 610 ЦК України регламентує, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного Кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договорами.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, крім всього іншого і сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення божником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Предметом неустойки, згідно зі ст. 551 Цивільного кодексу України, може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з п. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов'язання мало бути виконано.

У зв'язку з простроченням грошового зобов'язання, відповідачу нараховані: 30 093,19 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 06.05.2014 р. по 13.01.2015 р. та 1 214,14 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 12.11.2012р. по 13.01.2015 р.

Відповідачем не спростовані обставини на які посилається позивач. Доказів сплати коштів за банківське обслуговування по договору від 19.08.2013 р. суду не надано, таким чином, вимоги позивача про стягнення 112 693,12 грн. суми основного боргу за кредитом, 30 093,19 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом та 1 214,14 грн. пені є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір, згідно ст. 49 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 37400, ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, адреса для листування: м. Дніпропетровськ, а/с 1800, КОД ) 112 693,12 грн. основного боргу за кредитом, 30 093,19 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 1 214,14 грн. пені та 2 880,01 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено _____________

Суддя О. А. Киричук