РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

13 травня 2015 року Справа № 910/24142/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Саврій В.А.

судді Мамченко Ю.А. ,

судді Дужич С.П.

при секретарі судового засідання Баклан Н.С.,

за участю представників:

Прокурора - Ковальчук Інна Леонідівна (посвідчення №031264 від 12.01.2015 р.)

Позивача - не з'явився

Відповідача - Яманкіна Оксана Миколаївна ( довіреність № б/н від 23.03.2015 р. );

Левицький Олександр Валентинович (довіреність №45-539 від 08.05.2015 р.)

розглянувши апеляційну скаргу державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" на рішення господарського суду Хмельницької області від 06.03.15 р. у справі №910/24142/14 (суддя Кочергіна В.О.)

за позовом Хмельницького міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів в природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області (м.Хмельницький)

до державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (м.Київ) в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" (м.Нетішин)

про відшкодування шкоди у розмірі 32531,68 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 06.03.15 р. у справі №910/24142/14 задоволено частково позов Хмельницького міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області м. Хмельницький до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" м. Київ в особі Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" м. Нетішин про відшкодування шкоди у розмірі 32531грн. 68коп.

Стягнуто з державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" 11999грн. 93коп. шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу на користь: Державного бюджету України, місцевих бюджетів Хмельницької обласної ради та Нетішинської міської ради, зарахувавши кошти на аналітичний рахунок, відкритий в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Хмельницькій області за балансовим рахунком 3311 "Кошти, які підлягають розподілу між Державним і місцевими бюджетами" Плану рахунків в розрізі кодів класифікації доходів бюджету та територій за наступними реквізитами: розрахунковий рахунок 0004, код бюджетної класифікації доходів 24062100, код одержувача 37858841, МФО 815013, Банк одержувача Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області. Стягнуто з відповідача в дохід державного бюджету України судовий збір в розмірі 1827грн.

В решті в позові відмовлено.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги відповідають чинному законодавству і фактичним обставинам справи, підтверджені належними доказами (т.2, арк.справи 142-149).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - ДП «НАЕК «Енергоатом» звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (т.2, арк.справи 165-168).

В скарзі апелянт, зокрема, зазначає, що в акті перевірки №175/02 не вказано про відібрання проб та проведення вимірювання параметрів обсягів викидів забруднюючих речовин, а в п.3 абзацу "Порушення вимог законодавства, виявлені під час заходу державного нагляду (контролю)" в колонці "Детальний опис виявленого порушення" зазначається лише про дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря №/1 від 08.05.2008 року, який втратив чинність 08.05.2013. Окрім того в протоколі №275 про адміністративне правопорушення від 10.07.2013 зазначено що проби не відбирались.

Стверджує, що джерела викидів забруднюючих речовин у атмосферне повітря, що є в наявності у ДП «НАЕК «Енергоатом» ВП ХАЕС по об'єктам: Промисловий майданчик ВП ХАЕС, Дільниця №4 з виготовлення будівельної продукції РБУ ЕРП (асфальто-змішувальна установка), База КСБК РБУ ЕРП, на які був відсутній дозвіл з 09.05.2013 по 22.07.2013, - не відносяться до джерел підвищеної екологічної небезпеки, тому відповідач, як власник цих джерел, звільняється від відшкодування шкоди, оскільки відповідачем надано докази (листи ВП ХАЕС від 08.05.2013, від 16.05.2013, листи Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Хмельницькій області від 17.05.2013, від 08.05.2013, лист Дозвільного центру Виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 30.05.2013) того, що відповідач завчасно вживав заходів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, розташованими на вищевказаних об'єктах.

На підставі викладеного просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 06.03.2015р. у справі №910/24142/14 повністю і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Від Заступника прокурора міста Хмельницького на електронну адресу суду надійшов лист з відзивом на апеляційну скаргу, в якому прокурор зазначає про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та заперечує проти доводів скаржника, посилаючись при цьому на норми ст.ст.440, 442, 614, 1166 Цивільного кодексу України, ст.218 Господарського кодексу України, ст.ст.40, 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст.11, 33 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

Вважає, що відповідач заздалегідь, до закінчення дії дозволу, повинен був вжити заходів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 14.05.2015р. представники відповідача підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, з підстав викладених в ній. Вважають, що рішення прийняте судом першої інстанції є незаконним та необгрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права. Просять суд рішення господарського суду Хмельницької області від 06.03.15р. у справі № 910/24142/14 скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Прокурор заперечила доводи та вимоги апеляційної скарги, вважає їх безпідставними та необгрунтованими. Рішення, прийняте судом першої інстанції, вважає законним та обгрунтованим, тому просить суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник позивача не з'явився в судове засідання, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, причини неявки суду не повідомив, хоч час та місце розгляду скарги був повідомлений у встановленому порядку (арк.справи 175).

Враховуючи приписи ст.101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, ст.102 ГПК України про строки розгляду апеляційної скарги та той факт, що неявка в засідання суду представників сторін, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого рішення, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника позивача.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

На підставі направлення №2058/02 від 04.07.2013р., працівниками Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області було проведено планову перевірку дотримання відокремленим підрозділом "ХАЕС" Державного підприємства "НАЕК "Енергоатом" вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, про що складено акт перевірки №175/02 від 10.07.2013р. (арк.справи )

Перевіркою, серед іншого, встановлено порушення ст.ст. 10, 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", а саме відсутність у відокремленого підрозділу Державного підприємства "ХАЕС" "НАЕК "Енергоатом" дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. Акт підписано генеральним директором відокремленого підрозділу М.С. Панащенко без зауважень та заперечень. При перевірці від відокремленого підрозділу "ХАЕС" Державного підприємства "НАЕК "Енергоатом" були також присутні головним інспектор К.М. Коба та начальник ВОНС О.В. Левицький.

У зв'язку із виявленим порушенням, на підставі протоколу №275 від 10.07.2013р. про адміністративне правопорушення позивачем винесено постанову №275/02 від 11.07.2013р. про накладення адміністративного стягнення на інженера І категорії сектору екологічного контролю і аудиту ВОНС відокремленого підрозділу Державного підприємства "НАЕК "Енергоатом" Мисько І.А. за порушення ст.ст. 10, 11 Закону України "Про атмосферне повітря" у вигляді штрафу в розмірі 85грн. Штраф сплачено відповідно до квитанції №341 від 17.07.2013р.

З метою усунення недоліків та порушень природоохоронного законодавства, 12.07.2013р. державною екологічною інспекцією було винесено припис №175/02, яким зобов'язано відокремлений підрозділ "ХАЕС" Державного підприємства "НАЕК "Енергоатом" отримати, зокрема, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами: №101 (пускорезервна котельня), №201 (ЕРП - зварювальна дільниця); №202 (ЕРП - металообробка); №301, 302, 303, 304 (турбінний цех - дизельгенератор), №401, 402 (хімічний цех - склад аміаку, гідразину, хімічний цех - склад азотної кислоти), №601 (РБП - асфальтозмішувальна установка), №608 (РБП - дільниця деревообробки), №702 - кг (установка хлорування води, вен. труба (КОС, ГПС) до 01.09.2013р. та надати інформацію про хід виконання припису.

08.05.2008р. відокремленим підрозділом державного підприємства „НАЕК „Енергоатом" отримано дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами з терміном дії з 08.05.2008р. по 08.05.2013р.: №/1 на джерела викидів №101 (пускорезервна котельня), №201 (ЕРП - зварювальна дільниця); №202 (ЕРП - металообробка); №301, 302, 303, 304 (турбінний цех - дизельгенератор), №401, 402 (хімічний цех - склад аміаку, гідразину, хімічний цех - склад азотної кислоти), №601 (РБП - асфальтозмішувальна установка); №608 (РБП - дільниця деревообробки); №702-КГ, установка хлорування води, вен труба, (КОС ГПС).

23.07.2013р. відокремленим підрозділом Державного підприємства "НАЕК "Енергоатом" отримано дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами з терміном дії з 23.07.2013р. по 23.07.2018р.: №-27/1 на джерела викидів №101 (пускорезервна котельня), №201 (ЕРП - зварювальна дільниця); №202 (ЕРП - металообробка); №301, 302, 303, 304 (турбінний цех - дизельгенератор), №401, 402 (хімічний цех - склад аміаку, гідразину, хімічний цех - склад азотної кислоти); №-28/2 на джерело викиду №601 (РБП - асфальтозмішувальна установка); №-29/3 на джерело викиду №608 (РБП - дільниця деревообробки).

ВП "ХАЕС" НАЕК "Енергоатом" супровідним листом №45-1225/9235 від 03.10.2014р. направив на адресу Хмельницької міжрайонної прокуратури з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері довідку про розміри викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел в період з 09.05.2013р. по 22.07.2013р., у якій зазначено, що розрахунки виконані на підставі проведених інвентаризацій викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Також у довідці вказано, що у разі відсутності викидів (джерела не працювали) інформація по забруднюючим речовинам не наводиться. Довідка підписана В.о. НВОНС Голод О.В.

За наслідками виявлених під час проведення перевірки порушень вимог Закону України „Про атмосферне повітря", відповідно до доручення Хмельницької міжрайонної прокуратури з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері, працівниками Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області здійснено розрахунок розміру відшкодування збитків, які заподіяні державі ВП "ХАЕС" НАЕК "Енергоатом" в результаті наднормативних викидів, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами у період з 09.05.2013р. по 22.07.2013р. на загальну суму 34544грн. 84коп. (розрахунок від 07.10.2014р.). При проведенні розрахунку використано розмір мінімальної заробітної плати на момент виявлення порушення - 1218грн.

Державна екологічна інспекція супровідним листом від 03.12.2014р. направила на адресу Хмельницької міжрайонної прокуратури з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері розрахунок розміру відшкодування збитків, які заподіяні державі ВП "ХАЕС" НАЕК "Енергоатом" в результаті наднормативних викидів, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами у період з 09.05.2013р. по 22.07.2013р. на загальну суму 32531грн. 68коп. При проведенні розрахунку використано розмір мінімальної заробітної плати на момент виявлення порушення - 1147грн.

Відповідачем долучено до матеріалів справи зведений розрахунок фактичних наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел по об'єктам ВП ХАЕС за період з 09.05.2013р. по 22.07.2013р. Зведений розрахунок маси фактичних наднормативних викидів проведено з урахуванням годин роботи та фактичних витрат сировини. Розрахунок розроблено начальником ВОНС О.В. Левицьким 17.02.2015р. та затверджено В.о. головного інспектора В.М. Лановенко 18.02.2015р.

На підставі даних маси фактичних наднормативних викидів, зазначеної у зведеному розрахунку фактичних наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел по об'єктам ВП ХАЕС за період з 09.05.2013р. по 22.07.2013р., Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища у Хмельницькій області проведено розрахунок збитків, які заподіяні державі ВП "ХАЕС" НАЕК "Енергоатом" в результаті наднормативних викидів, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами у період з 09.05.2013р. по 22.07.2013р. на загальну суму 11999грн. 93коп. При проведенні розрахунку використано розмір мінімальної заробітної плати на момент виявлення порушення - 1147грн.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:

Згідно зі ст. 66 Конституції України встановлено, що кожний зобов'язаний не заподіювати шкоду природі.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що природні ресурси України є власністю народу України, який має право на володіння, використання та розпорядження природними багатствами республіки.

Статтею 5 цього Закону визначено, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в народному господарстві в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ).

До компетенції спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів і його органів на місцях належать державний контроль за використанням і охороною земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони республіки, а також за додержанням норм екологічної безпеки (ст.20 Закону).

Пунктом 4.2 Положення про Державну екологічну інспекцію у Хмельницькій області, затвердженого Наказом Державної екологічної інспекції України №136 від 12.12.2011р. (далі - Положення), Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами, зокрема, вимог законодавства про охорону атмосферного повітря щодо наявності та додержання дозволів на викиди забруднюючих речовин.

Держекоінспекція для виконання покладених на неї завдань має право проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження (п.6.4 Положення), складає протоколи про адміністративні правопорушення, накладає адміністративні стягнення у випадках передбачених законом (п.4.3 Положення).

Статтею 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

Частиною 5 статті 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" встановлено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, який видається територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів за погодженням із територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони здоров'я.

Згідно з п. п. 2, 3, 4 Порядку проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, які отримали такі дозволи (затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 року № 302), дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям (далі - суб'єкт господарювання) експлуатувати об'єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну. Дозвіл видається суб'єкту господарювання за формою, встановленою Мінприроди. Дозвіл видається безоплатно на строк не менш як п'ять років: суб'єкту господарювання, об'єкт якого відповідно до законодавства належить до першої групи, - Мінприроди за погодженням з Держсанепідслужбою; суб'єкту господарювання, об'єкт якого відповідно до законодавства належить до другої або третьої групи, - обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища через дозвільні центри за погодженням з територіальними органами Держсанепідслужби.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідач здійснював викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволів у період з 09.05.2013р. (08.05.2013р. час закінчення попередніх дозволів) по 22.07.2013р. (23.07.2013р. дата отримання нового дозволу).

Статтею 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у допущенні наднормативних, аварійних і залпових викидів і скидів забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. Підприємства, установи, організації та громадяни України, а також іноземні юридичні та фізичні особи та особи без громадянства зобов'язані відшкодувати шкоду, завдану внаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Як встановлено ст.69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів. Аналогічні приписи містить і ст.34 Закону України "Про атмосферне повітря", а саме: шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у розмірах, встановлених законом.

Порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб'єктів господарювання (юридичних і фізичних осіб), визначений у Методиці розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 639 від 10.12.2008 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 21.01.2009р. №48/16064. (надалі Методика №639).

Підпунктами 2.1.2., 2.7.1. Методики №639 передбачено, що наднормативними викидами вважаються, зокрема, викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, включаючи окремі забруднюючі речовини, викиди яких підлягають регулюванню відповідно до законодавства і розрахункові методи визначення наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та об'ємної витрати газопилового потоку застосовуються, зокрема, у випадках викиду забруднюючих речовин від джерел викидів, які здійснюються без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб'єктів господарювання.

В матеріалах справи наявні два розрахунки розміру відшкодування збитків, які заподіяні державі ВП "ХАЕС" НАЕК "Енергоатом" в результаті наднормативних викидів, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами у період з 09.05.2013р. по 22.07.2013р., один з яких на суму 32531грн. 68коп., проведений на підставі даних щодо проведених інвентаризацій викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря (можливі потенційні викиди), а другий на суму 11999грн. 93коп. на підставі даних наведених у зведеному розрахунку фактичних наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел по об'єктам ВП ХАЕС (фактичні викиди з урахуванням часу роботи джерел та об'єктів). При проведенні розрахунку використано розмір мінімальної заробітної плати на момент виявлення порушення - 1147грн. Розрахунки проведені Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища у Хмельницькій області Назарчуком С.І.

З розрахунків вбачається, що розмір відшкодування збитків за наднормативний викид однієї тонни забруднюючої речовини в атмосферне повітря розраховувався на основі розміру мінімальної заробітної плати, установленої на час виявлення порушення, помноженої на коефіцієнт 1,1, з урахуванням регулювальних коефіцієнтів і показника відносної небезпечності кожної забруднюючої речовини. Розмір збитків розраховується за формулою 12 Методики: З = mі х 1,1П х Aі х Кт х К зі, де З - розмір збитків, грн.; mі - маса i-тої забруднюючої речовини, що викинута в атмосферне повітря наднормативно, т; 1,1П - розмір мінімальної заробітної плати (П) на момент виявлення порушення за одну тонну умовної забруднюючої речовини, помноженої на коефіцієнт (1,1), грн/т; Aі - безрозмірний показник відносної небезпечності i-тої забруднюючої речовини; Кт - коефіцієнт, що враховує територіальні соціально-екологічні особливості; Кзі - коефіцієнт, що залежить від рівня забруднення атмосферного повітря населеного пункту i-тою забруднюючою речовиною. Загальний розмір збитків розраховується як сума розмірів збитків за наднормативний викид в атмосферне повітря кожної забруднюючої речовини.

Пунктом 3.6 Методики №639 визначено, що розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викиду, який здійснюється без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, здійснюється за параметрами джерела викиду (джерела утворення), зафіксованими у відповідній документації суб'єкта господарювання (матеріали інвентаризації стаціонарних джерел викидів, технологічні регламенти виробництва, режимні карти роботи паливовикористовувального обладнання, питомі викиди (показники емісії), дані державних статистичних спостережень з охорони атмосферного повітря за формою N 2-ТП (повітря), або згідно з методиками для розрахунків маси викидів забруднюючих речовин за час роботи джерела без дозволу на викиди.

В силу п.3.11 Методики №639 час роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається з моменту виявлення порушення до моменту його усунення, з урахуванням фактично відпрацьованого часу.

Джерело забруднення атмосфери, це об'єкт, з якого поширюється забруднююча речовина. Загалом визначено декілька таких джерел, зокрема:

- стаціонарне джерело забруднення атмосфери - підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об'єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу;

- пересувне джерело забруднення атмосфери - транспортний засіб, рух якого супроводжується викидом в атмосферу забруднюючих речовин;

- точкове джерело викидів - джерело викидів забруднюючих речовин в атмосферу, від якого надходження речовин здійснюється через отвір, зафіксований у вигляді точки в системі координат;

- лінійне джерело викидів - джерело викидів забруднюючих речовин в атмосферу, від якого надходження речовин здійснюється через отвір, зафіксований у вигляді лінії, і має початок і кінець в системі координат;

- площинне джерело викидів - джерело викидів забруднюючих речовин в атмосферу, від якого надходження речовин здійснюється з поверхні, що має територіальні координати в системі координат;

- технологічне джерело забруднення - об'єкт, в якому утворення забруднюючих речовин спричинене технологічним процесом.

Як зазначив в судовому засіданні представник позивача, вихідні дані для розрахунку понаднормативних викидів і обрахунку шкоди в розмірі 32531 грн. 68коп. взяті з довідки відповідача наданої на вимогу прокуратури по матеріалам інвентаризації.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що з даної довідки не вбачається джерел та об'єктів з яких відбулись викиди та маси по конкретному джерелу та об'єкту.

В матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до відповідача з вимогою надати дані про час роботи джерел та об'єктів.

Із наявного в матеріалах справи зведеного розрахунку фактичних наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел по об'єктам ВП "ХАЕС" вбачається чітке розмежування окремо джерел та об'єктів, фактичного часу їх роботи у період відсутності дозвільних документів, розрахунок маси забруднюючих речовин по видам. Також до розрахунку долучено підтверджуючі документи щодо часу роботи джерел та об'єктів.

Зважаючи на те, що у розрахунку на суму 32531грн. 68коп. використано дані маси потенційних максимально можливих викидів, які використовуються для сплати екологічного податку і під час даного розрахунку в порушення п.3.11 Методики не враховано фактично відпрацьований час джерела, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про правомірність визначення маси викидів забруднюючих речовин на підставі даних наведених у зведеному розрахунку фактичних наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел по об'єктам ВП ХАЕС, проведеного з урахуванням часу роботи джерел та об'єктів) та нарахування розміру збитків у сумі 11999грн. 93коп..

Статтею 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Підставою для виникнення цивільно-правової відповідальності є наявність шкоди, протиправна поведінка (дія чи бездіяльність) заподіювача шкоди, причинний зв'язок між ними та наявність вини особи, яка заподіяла шкоду.

Згідно із ст.40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог, зокрема, здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.

Порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у допущенні наднормативних, аварійних і залпових викидів і скидів забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України (ст. 68 вказаного Закону).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 33 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони атмосферного повітря несуть особи, винні у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону.

ВП "ХАЕС" проводив свою діяльність з порушенням порядку здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, шляхом здійснення викидів без відповідного на те дозволу в порушення ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" у період з 08.05.2013р. по 22.07.2013р., що підтверджується матеріалами справи.

Факт протиправної поведінки відповідача зафіксовано в акті перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, складеному Державною екологічною інспекцією у Хмельницькій області.

Як вірно відмічено місцевим господарським судом, доводи відповідача про те, що у акті перевірки зафіксовано лише факт відсутності дозволу на викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин, при цьому, факту здійснення викидів у акті перевірки не встановлено, спростовуються долученими до матеріалів справи зведеними розрахунками фактичних викидів за спірний період, доказами в підтвердження сплати екологічного податку за викиди забруднюючих речовин за спірний період. Наведеним фактично підтверджено здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря. При цьому, вид діяльності відповідача передбачає викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність протиправної поведінки в діях відповідача, яка полягає у порушенні правової норми - ст.11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" та у здійсненні заборонених правовою нормою дій - здійсненні викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного на те дозволу.

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою полягає в тому, що протиправна поведінка завжди передує в часі шкідливому результату, що настав, а шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки. У зв'язку з цим судом встановлено, що відповідач, здійснюючи в процесі своєї діяльності викиди в атмосферне повітря в порушення ст.11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" без відповідного на те дозволу, спричинив державі збитки.

Пунктом 1.6 Роз'яснень Вищого арбітражного суду від 27.06.2001 р. N 02-5/744 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника (статті 440 та 442 Цивільного кодексу). Отже, позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки, відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.

Вина - це психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

Відповідач у якого був відсутній спеціальний дозвіл, самостійно здійснював викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин, усвідомлюючи при цьому факт порушення відповідними діями вимог чинного законодавства, небезпечність таких дій щодо природних ресурсів, здоров'я та безпеки населення.

Згідно абз.2 ч.1 ст.614 Цивільного кодексу України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Стосовно доводів відповідача про відсутність вини у невчасному отриманні дозволів на викиди забруднюючих речовин у атмосферне повітря судом враховується наступне.

В силу ч.2 ст.218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

З урахуванням наведеної норми, відповідач заздалегідь до закінчення дії дозволу повинен був вжити заходів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

З наявних у матеріалах справи документів в підтвердження вжиття заходів щодо отримання дозвільних документів вбачається, що ВП "ХАЕС" почало вживати дії щодо отримання дозволів з другої половини квітня 2013р., тоді як термін дії дозволів закінчувався 08.05.2013р. Подані документи державним адміністратором було повернуто на доопрацювання та виправлення недоліків. Після виправлення зауважень ВП "ХАЕС" повторно надало державному адміністратору пакети документів 16.05.2013р., тоді як дія дозволів закінчилась 08.05.2013р.

При цьому, згыдно п.11 Порядку проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 р. №302 (в редакції яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) для продовження терміну дії дозволу суб'єкт господарювання завчасно, не пізніше ніж за 30 календарних днів до його закінчення, подає заяву до територіального органу Мінприроди, який видав дозвіл, та установи державної санітарно-епідеміологічної служби. Проте, наявні в матеріалах справи докази підтверджують, що відповідач подав заяву на отримання дозволів з порушенням зазначеного строку.

Доводи відповідача про відсутність вини у неотриманні своєчасно дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря оскільки ВП "ХАЕС" вчинялись необхідні дії для отримання дозволу, проте останній було не отримано через протиправні дії державного адміністратора, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки матеріали справи не містять доказів в підтвердження оскарження дій державного адміністратора у зв'язку з їх неправомірністю, а також судових рішень про визнання таких дій неправомірними.

Зважаючи на наявність в діях відповідача складу всіх чотирьох умов, необхідних для настання деліктного зобов'язання за ст. 1166 ЦК України, колегія суддів погоджується з висновком про наявність вини відповідача у спричиненні державі шкоди в розмірі 11999грн. 93коп. внаслідок порушення законодавства про охорону атмосферного повітря.

Відповідно ч.1 ст.69 "Про охорону навколишнього природного середовища", шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість та підтвердження належними та допустимими доказами позовних вимог про стягнення з відповідача шкоди у сумі 11999грн. 93коп., заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, без відповідного дозволу на викиди, а тому вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно відсутності претензійного порядку врегулювання спору суд враховує рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002р. №15-рп/2002 у справі 1-2/2002 (про досудове врегулювання спорів), а також те, що позов заявлено прокурором в інтересах держави в особі позивача.

При стягненні шкоди судом враховуються положення ст.42 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", якими, зокрема, передбачено, що в Україні фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища здійснюється за рахунок Державного бюджету України, республіканського бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів.

Статтею 47 вказаного Закону встановлено, що для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, республіканський Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища, які утворюються за рахунок, зокрема, частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством (ч. 2ст. 47 вказаного Закону).

Державний фонд охорони навколишнього природного середовища утворюється за рахунок, зокрема, частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством (ч. 4 ст. 47 вказаного Закону).

Згідно ч.6 ст.47 вказаного Закону, кошти місцевих, республіканського Автономної Республіки Крим і Державного фондів охорони навколишнього природного середовища можуть використовуватись тільки для цільового фінансування природоохоронних та ресурсозберігаючих заходів, в тому числі наукових досліджень з цих питань, ведення державного кадастру територій та об'єктів природно-заповідного фонду, а також заходів для зниження впливу забруднення навколишнього природного середовища на здоров'я населення.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.69 Бюджетного кодексу України, до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 29 зазначеного Кодексу джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Як встановлено ст.11 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України на 2014 рік у частині доходів є надходження, визначені частиною третьою статті 29 Бюджетного кодексу України, зокрема, 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Отже, збитки (шкода), заподіяні порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, стягуються з порушника (суб'єкта господарювання) до спеціального фонду відповідних бюджетів, до спеціального фонду місцевого (місцевих) бюджету - 50% суми шкоди, до спеціального фонду обласного бюджету - 20%, до спеціального фонду Державного бюджету України - 30%. Зазначена правова позиція викладена в постановах ВГСУ від 16.10.2014 р. у справі №922/1115/14, від 02.09.2014 р. у справі № 904/1197/14.

При цьому, у п.п.2.2, 2.10 Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.01.2013р. №43 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.02.2013 р. за № 291/22823), передбачено, що у процесі казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету органи Казначейства: відкривають бюджетні рахунки для зарахування надходжень у національній валюті в головних управліннях Казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Головні управління Казначейства) та Державній казначейській службі України (далі - Казначейство України) для зарахування до державного бюджету доходів та інших надходжень (далі - платежі); здійснюють розподіл платежів між загальним та спеціальним фондами державного бюджету, між державним і місцевими бюджетами відповідно до нормативів відрахувань, визначених бюджетним законодавством, та перераховують розподілені кошти за належністю; здійснюють операції, зокрема, за платежами, які відповідно до Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України розподіляються між державним та місцевими бюджетами.

Отже, судом першої інстанції правомірно стягнуто з державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" 11999грн. 93коп. шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу на користь: Державного бюджету України, місцевих бюджетів Хмельницької обласної ради та Нетішинської міської ради, зарахувавши кошти на аналітичний рахунок, відкритий в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Хмельницькій області за балансовим рахунком 3311 "Кошти, які підлягають розподілу між Державним і місцевими бюджетами" Плану рахунків в розрізі кодів класифікації доходів бюджету та територій за наступними реквізитами: розрахунковий рахунок 0004, код бюджетної класифікації доходів 24062100, код одержувача 37858841, МФО 815013, Банк одержувача Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи скаржника зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 Господарського процесуального кодексу України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права і його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 33, 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" на рішення господарського суду Хмельницької області від 06.03.15 р. у справі №910/24142/14 - залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Дужич С.П.