РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2015Справа №910/5142/15-г

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Ріола-модуль ЛТД"
До Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія"
Простягнення 135 876,40 грн.
Суддя Борисенко І.І.

Представники за первісним позовом:

Від позивача - Попазов Г.І., представник за довіреністю;

Від відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом Відповідача про стягнення заборгованості в розмірі 135 876,40 грн. за договором підряду №63-0713, з яких: 96 016,59 грн. заборгованість за виконанні роботи, 3 759,11 грн. 3% річних, 28 392,85 грн. інфляційні втрати та 7 707,85 грн. пеня.

06.04.2015р. Позивачем, відповідно до ст. 22 ГПК України, подана заява про зменшення розміру позовних вимог у зв'язку з частковою сплатою Відповідачем основного боргу в розмірі 1 832,00 грн. в добровільному порядку, вже після підготовки та подання позовної заяви до господарського суду.

Згідно вказаної заяви про зменшення розміру позовних вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача 94 184,59 грн. заборгованості за виконанні роботи, 3 759,11 грн. 3% річних, 28 392,85 грн. інфляційних втрат та 7 707,85 грн. пені, що загалом становить 134 044,40 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Вказана заява прийнята судом до розгляду, оскільки відповідає вимогам ч. 4 ст. 22 ГПК України.

Також, 30.04.2015р. Позивачем подана заява про зменшення розміру позовних вимог у зв'язку з добровільною сплатою Відповідачем боргу в розмірі 1 251,00 грн.

Згідно вказаної заяви про зменшення розміру позовних вимог, поданої Позивачем на підставі п. 4 ст. 22 ГПК України, Позивач просить суд стягнути з Відповідача 92 933,59 грн. заборгованості за виконанні роботи, 3 759,11 грн. 3% річних, 28 392,85 грн. інфляційних втрат та 7 707,85 грн. пені, що загалом становить 132 793,40 грн.

Вказана заява прийнята судом до розгляду, отже має місце нова ціна позову, відповідно до ст. 55 ГПК України виходячи з якої й вирішується спір по суті.

Ухвала про порушення провадження у справі надсилалась за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 03150, м. Київ, вул. Щорса, будинок 7/9, оф. 19.

Вказана адреса зазначена і позивачем у поданій ним позовній заяві.

Відповідно до ст. 64 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

На призначені судові засідання 07.04.2015р. та 30.04.2015р. представник відповідача не з'являвся, витребуваних судом доказів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення судового засідання з зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив, хоча про дату та час їх проведення повідомлений належним чином, про що зокрема свідчать наявні у матеріалах справи оригінали поштових відправлень, з яких слідує, що поштова кореспонденція з ухвалами суду про призначення судових засідань була вручена відповідачу 26.03.2015р. та 18.04.2015р.

Отже, відповідач завчасно був повідомлений про місце, дату та час судових засідань, і у разі наміру подати відзив на позовну заяву, письмові пояснення, додаткові документи, мав достатньо часу для цього.

Оскільки суд відкладав розгляд справи, надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 ГПК України, не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріола-Модуль ЛТД" (надалі - Підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" (надалі - Замовник) було укладено Договір підряду №63-0713 (надалі - Договір).

Відповідно до умов п. 2.1 зазначеного Договору Позивач зобов'язується виконати роботи з монтажу металевих конструкцій та сандвіч-панелей пташника №9 на майданчику зони ремонтного молодняку Об'єкту: птахофабрика на 3,25 млн. курей яєчних порід промислового стада в селі Гуменці, Кам'янець-Подільського району Хмельницької області, а Відповідач зобов'язується прийняти належним чином та вчасно виконані Роботи та оплатити їх на умовах, передбачених Договором.

Детальний перелік робіт визначено в Договірній ціні та локальному кошторисі, які є невід'ємними частинами Договору.

Так, матеріалами справи підтверджено, що Позивачем відповідно до умов Договору були виконані, а Відповідачем прийняті роботи згідно Актів приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт за формою КБ-3, а саме:

- Акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2013 р. (Форма КБ-2в) на суму 46 279,02 грн. та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт за вересень 2013 р. (Форма КБ-3) на суму 46 279,02 грн.;

- Акту № 2 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2013 р. (Форма КБ-2в) на суму 398 185,40 грн. та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт за жовтень 2013 р. (Форма КБ-3) на суму 398 185,40 грн.;

- Акту № 3 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2013 р. (Форма КБ-2в) на суму 267 351,77 грн. та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт за листопад 2013 р. (Форма КБ-3) на суму 267 351,77 грн.

28.11.2013р. Позивачем та Відповідачем був підписаний Остаточний акт приймання передачі виконаних робіт, де Сторони погодили що загальна вартість виконаних робіт згідно Договору підряду №63-0713 від 22 липня 2013 року становить 711 815,59 грн.

Таким чином, Позивачем було виконано, а Відповідачем було прийнято виконання робіт на загальну суму - 711 815,59 грн.

Згідно з п. 13.4. Договору остаточний розрахунок між Сторонами, а саме сплата Забезпечення Позивача у сумі 5% (п'яти відсотків) від Загальної вартості Договору, визначеної в п. 13.1 Договору, здійснюється після спливу строку, визначеного у п. 13.3. Договору. Розрахунок здійснюється у формі, передбаченій п. 13.2 Договору. Остаточний розрахунок проводиться на підставі Остаточного акту приймання передачі виконаних робіт (за формою, що затверджена сторонами як Додаток № 2 до даного Договору).

Пунктом 13.3. Договору Сторони погодили наступне Забезпечення виконання Договору Позивачем:

- 13.3.1 Відповідач притримує останній платіж у розмірі 5% (п'яти відсотків) від загальної вартості Договору, який повинен гарантувати виконання Позивачем всіх своїх зобов'язань за цим Договором.

- 13.3.2 Зазначене притримання повинно бути виплачене Позивачу протягом 10 календарних днів, що слідують за днем підписання Сторонами Остаточного акту приймання-передачі виконаних Робіт.

Матеріалами справи підтверджено, що свої зобов'язання, щодо оплати виконаних робіт, Відповідач виконав частково, перерахувавши суму в розмірі 607 000,00 грн.

Таким чином, Відповідач мав заборгованість по оплаті виконаних Робіт на загальну суму 104 815,59 грн., з яких:

- згідно Акту приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2013 р. (Форма КБ-2в) та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт за листопад 2013 р. (Форма КБ-3), на суму 69 224,81 грн. (з урахуванням часткової оплати 131 288,57 грн.), яку Відповідач мав перерахувати до 06 грудня 2013 p.;

- залишок суми остаточної оплати виконаних Робіт (Забезпечення Позивача) в розмірі 35 590,78 грн., яку Замовник мав перерахувати до 09 грудня 2013 р.

24.10.2014 року за вих. №493 Позивачем Відповідачу була направлена Претензія про погашення заборгованості, яка на дату подання претензії становила 104 815,59 грн.

В подальшому Відповідач частково погасив борг на загальну суму 8 799,00 грн.

Таким, чином заборгованість за умовами Договору Відповідача перед Позивачем, на дату подання позовної заяви становила 96 016,59 грн.

Після порушення провадження у справі Відповідачем також були вчинені дії щодо часткового погашення наявної заборгованості в сумі 1 832,00 грн. та 1 251,00 грн.

Таким чином станом на час винесення рішення (30.04.2015р.) за Відповідачем рахується заборгованість за виконанні Позивачем роботи на суму 92 933,59 грн.

Правовідносини, які виникли між Позивачем та Відповідачем, пов'язані з укладанням та виконанням договору підряду, регулюються як Господарським кодексом України так і Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ГК України, загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень ЦК України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим кодексом.

Згідно з ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Статтею 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду, одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Стаття 875 ЦК України встановлює, що за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Частиною 4 ст. 879 ЦКУ встановлено, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Підписаним між Позивачем та Відповідачем Договором встановлено, що остаточний розрахунок за виконані роботи проводиться Відповідачем протягом 10 календарних днів, що слідують за днем підписання Сторонами Остаточного акту приймання-передачі виконаних Робіт (п. 13.3.2 Договору).

Згідно з ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ст. 193 Господарського кодексу України).

Таким чином, суд дійшов висновку, що матеріали справи свідчать про наявність у Відповідача заборгованості перед Позивачем в сумі 92 933,59 грн., а позовні вимоги про стягнення вказаної заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі.

З огляду на наявність прострочення грошового зобов'язання, Позивач також правомірно нарахував Відповідачу суму боргу з урахуванням 3% річних в сумі 3 759,11 грн. та збитків від інфляції в сумі 28 392,85 грн. від простроченої суми за весь час прострочення, відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлює виняток із загального правила ст. 614 ЦК України, що закріплює принцип вини як підставу відповідальності боржника.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу, враховуючи 3% річних та інфляційні витрати, є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Приймаючи до уваги вищенаведені приписи Цивільного кодексу України щодо наявності у позивача права за порушення грошового зобов'язання відповідачем вимагати сплати останнім проценти річних від простроченої суми, перевіривши здійснений позивачем розрахунок, відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3% річних в сумі 3 759,11 грн. та інфляційних втрат в сумі 28 392,85 грн.

Вимога про стягнення пені в розмірі 7 707,85 грн., також підлягає задоволенню судом, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Пунктом 1 статті 216 ГК України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з п. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно з п. 15.6.6 Договору у випадку прострочення Замовником виконання зобов'язань щодо здійснення будь-яких платежів на користь Підрядника, за умови, що така затримка не була обумовлена невиконанням Підрядником своїх зобов'язань за Договором, Замовник зобов'язаний сплатити Підряднику пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" обмежує розмір пені, яка підлягає стягненню, і встановлює, що такий розмір не може перевищувати розміру подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Приймаючи до уваги, що наявність простроченої заборгованості відповідача перед позивачем у досліджуваний період підтверджується матеріалами справи, розмір заявленої до стягнення пені не перевищує встановленого статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" граничного розміру, а період стягнення визначений із урахуванням меж, передбачених частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України суд, перевіривши арифметичних розрахунок в цій частині позовних вимог дійшов висновку про задоволення стягнення пені повністю у розмірі 7 707,85 грн.

Відповідно до положень статті 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" (03150, м. Київ, вул. Щорса, буд. 7/9, офіс 19, ідентифікаційний код 32873692) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріола-Модуль ЛТД" (07300, Київська область, Вишгородській район, м. Вишгород, вул. Шлюзова, буд. 4, ідентифікаційний код 21650831) 92 933 (дев'яносто дві тисячі дев'ятсот тридцять три) грн. 59 коп. основного боргу, 28 392 (двадцять вісім тисяч триста дев'яносто дві) грн. 85 коп. інфляційні втрати, 3 759 (три тисячі сімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 11 коп. 3% річних, 7 707 (сім тисяч сімсот сім) грн. 85 коп. пені та 2 655 (дві тисячі шістсот п'ятдесят п'ять) грн. 87 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 15.05.2015р.

Суддя І.І. Борисенко