ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.05.15р. Справа № 904/2463/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет", смт. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області

про стягнення 533 116 грн. 46 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: Братцева Н.С., дов. № 10/10 від 10.10.14р.;

від відповідача: Галкіна І.В., дов. № 20/04/15 від 20.04.15р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет" заборгованість в розмірі 533 116 грн. 46 коп., з яких: 491 675 грн. 23 коп. - інфляційні втрати, 41 441 грн. 23 коп. - 3% річних.

Позовні вимоги вмотивовані порушенням відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки від 15.05.10р. № 25005 в частині своєчасної оплати поставленого товару, що стало причиною звернення позивача із позовом до господарського суду м. Києва, рішенням якого від 06.11.14р. у справі № 910/22282/14 стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за поставлений товар в сумі 3 131 689 грн. 57 коп., а також 399 383 грн. 34 коп. пені, 70 424 грн. 12 коп. 3% річних, 505 503 грн. 10 коп. збитків від інфляції, нарахованих позивачем станом на 06.10.14р. Оскільки грошові кошти на виконання зазначеного рішення господарського суду м. Києва примусово стягнуті з відповідача в межах виконавчого провадження лише 17.03.15р., позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційні втрати за період з 07.10.14р. по 16.03.15р.

Відповідач проти позовних вимог заперечував, у відзиві на позов зазначив, що не визнає нараховані позивачем інфляційні збитки та 3% річних у зв'язку з їх відсутністю. Одночасно, вказує, що заборгованість за судовим рішенням господарського суду м. Києва, на яке посилається позивач, сплачена відповідачем не 17.03.15р., як зазначає позивач, а 16.03.15р., що підтверджується платіжним дорученням № 39450 від 16.03.15р., у зв'язку із чим розрахунок позивача є математично некоректним. Крім того зазначає, що справа № 904/2463/15 не може бути розглянута судом до вирішення справи №904/8887/14 за позовом ТОВ "АТБ-маркет" до ТОВ "Снек Експорт" про визнання договору поставки № 25005 від 15.05.2010р. недійсним. Просив в позові відмовити.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, у судовому засіданні оголошувалися перерви з 16.04.2015р. по 30.04.2015р., з 30.04.2015р. по 13.05.2015р.

В порядку ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року ТОВ "Снек Експорт" (позивач) звернулось до ТОВ "АТБ-маркет" (відповідач-1), Приватного підприємства "Український інформаційний центр екологічних технологій експертизи та аудиту" (відповідач-2) та Фізичної особи-підприємця Скрипник О.В. ( відповідач-3) з позовом про стягнення з відповідача-1 боргу за поставлений товар, а саме, 3 131 689 грн. 57 коп. основного боргу, 399 383 грн. 34 коп. пені, 505 503 грн. 10 коп. втрати коштів від інфляції, 70 424 грн. 12 коп. 3% річних від простроченої суми; стягнення з відповідача-2 частини боргу за поставлений товар у сумі 2 000 грн. 00 коп.; стягнення з відповідача-3 частини боргу за поставлений товар у сумі 1 000 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обгрунтовано неналежним виконанням відповідачем-1 зобов'язань за договором поставки № 25005 від 15.05.2010р.

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.11.2014р. позов відносно відповідача-1 задоволено. Стягнуто з ТОВ "АТБ-маркет" на користь ТОВ "Снек Експорт" 3 131 689 грн. 57 коп. основного боргу, 399 383 грн. 34 коп. пені, 70 424 грн. 12 коп. 3 % річних та 505 503 грн. 10 коп. втрат коштів від інфляції.

Позов відносно позивача-2 задоволено. Стягнуто з ТОВ "Український інформаційний центр екологічних технологій експертизи та аудиту" на користь ТОВ "Снек Ескпорт" 800 грн. 00 коп. - частину боргу за договором поставки № 25005 від 15.05.2010р. У частині стягнення з відповідача-2 боргу в розмірі 1 200 грн. 00 коп. провадження у справі припинено на підставі п. 1.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Позов відносно відповідача-3 задоволено. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Скрипник О.В. на користь ТОВ "Снек Експорт" 400 гривень 00 коп. - частину боргу за договором поставки № 25005 від 15.05.2010р. У частині стягнення з відповідача-3 боргу в розмірі 600 грн. 00 коп. провадження у справі припинено на підставі п. 1.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.02.2015р. апеляційну скаргу ТОВ "АТБ-маркет" залишено без задоволення, рішення господарського суду м. Києва від 06.11.2014р. залишено без змін.

06.03.2015р. господарським судом м. Києва видано наказ на примусове стягнення у справі № 910/22282/14.

13.03.2015р. відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження, винесена відповідна постанова, в якій встановлено строк для добровільного виконання рішення суду до 18.02.2015р..

Рішення господарського суду м. Києва від 06.11.2014р. виконано відповідачем добровільно, 17.03.2015р. на рахунок позивача, згідно розпорядження начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області від 17.03.2015р., грошові кошти, які надійшли 17.03.2015р. у сумі 4 180 080 грн. 13 коп., перераховані на користь позивача.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо повної оплати вартості поставленого товару відповідно до умов договору та рішення господарського суду м. Києва від 06.11.2014р. в частині сплати основного боргу позивачем нараховані 3% річних на суму основного боргу 1 131 689 грн. 57 коп. за період з 07.10.2014р. по 16.03.2015р. в сумі 41 441 грн. 23 коп. та втрати від інфляції в розмірі 491 675 грн. 23 коп. за період з жовтня 2014р. по січень 2015р. включно.

На час розгляду справи доказів сплати заборгованості відповідачем не надано.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі Договору поставки товару, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона -постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ч. 1 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Згідно до приписів ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 Господарського кодексу України, цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п. 7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань") за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.13р. № 14, з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Під час перевірки розрахунку, виконаного позивачем, судом встановлено, що розмір інфляційних втрат за період з жовтня 2014р. по лютий 2015р. становить 522 382 грн. 49 коп.; розрахунок 3% річних відповідає вимогам чинного законодавства

За приписами ч.3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Виходячи з того, що факт отримання відповідачем товару від позивача є доведеним під час судового розгляду справи № 910/22282/14, а оплата вказаного товару відповідачем проведена з порушенням встановленого строку, з урахуванням того, що господарський суд не вправі виходити за межі зазначеного позивачем максимального розміру відповідних нарахувань, суд вважає позовні вимоги ТОВ „Снек Експорт" про стягнення з ТОВ „АТБ-маркет" 491 675 грн. 23 коп. інфляційних втрат та 41 441 грн. 23 коп. 3% річних обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача судом відхиляються, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Так, за приписами п. 1.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" з урахуванням пункту 30.1 статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою, а згідно з пунктом 8.1 статті 8 цього Закону банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. При цьому порушення банком, що обслуговує платника (боржника), строку перерахування коштів до банку, який обслуговує кредитора, або несвоєчасне зарахування банками коштів на рахунок кредитора, в зв'язку з чим сталося прострочення виконання грошового зобов'язання, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання цього зобов'язання, однак надає боржникові право звернутися до банку, який його обслуговує, з вимогою щодо сплати пені відповідно до пункту 32.2 статті 32 названого Закону (див. також частину третю статті 343 Господарського кодексу України).

Згідно п. 1.9 вказаної постанови, день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Таким чином, позивачем правомірно розраховані 3% річних по 16.03.15р. включно.

Доводи відповідача щодо неможливості розгляду даної справи до вирішення справи №904/8887/14 за позовом ТОВ "АТБ-маркет" до ТОВ "Снек Експорт" про визнання договору поставки № 25005 від 15.05.2010р. недійсним, судом до уваги не приймаються, оскільки постановою Вищого господарського суду України від 15.04.15р. у справі № 904/8887/14, постанова Дніпропетровського апеляційного суду від 19.02.15р. у справі № 904/8887/14 залишена без змін (а.с.74-80).

Судові витрати у справі покладаються на відповідача, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ - маркет" (52005, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Радгоспна, 76, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Універсальна, б. 1, прим.17, ) 491 675 грн. 23 коп. (чотириста дев'яносто одну грн.. шістсот сімдесят п'ять грн.. 23 коп.) інфляційних втрат, 41 441 грн. 23 коп. (сорок одну тисячу чотириста сорок одну грн.. 23 коп.) 3% річних, 10 662 грн. 33 коп. (десять тисяч шістсот шістдесят дві грн.. 33 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено - 18.05.15р.