РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2015Справа №910/8092/15-г
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка"

до Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто"

про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 4022,85 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Некряч А. В. - представник за довіреністю

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 4022,85 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту № 245002/4098/0000651 від 24.07.2012 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплатив страхове відшкодування власнику автомобіля марки Фольцваген д/н АА9314МН, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля ГАЗ33021 д/н АА7666КЕ, яким скоєно ДТП, застрахована відповідачем на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АС/8644089), а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.04.2015 порушено провадження у справі № 910/8092/15-г, розгляд справи призначено на 12.05.2015.

Представник позивача в судове засідання 12.05.2015 з'явився та підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача відзив на позов не надав, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Ухвала суду, позовна заява надсилались відповідачу на юридичну адресу підприємства згідно відомостей з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

У відповідності з положеннями п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

З огляду на те, що ухвала суду були надіслані судом за адресою відповідача, зазначеною в позовній заяві, а також на адресу відповідача, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи (ст.64 ГПК України).

Також, в матеріалах справи міститися рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке свідчить про те, що відповідачем 14.04.2015 була отримана ухвала суду від 02.04.2015.

Оскільки відповідач не з'явився у судове засідання, не зважаючи на належне повідомлення про розгляд справи, суд на підставі ст. 75 ГПК України, розглядає справу за наявними в ній матеріалами та доказами.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, витребуваних судом.

У судовому засіданні 12.05.2015 року відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представника позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

24.07.2012 між ПАТ "Страхова компанія "Уніка" та Побережник В. В. укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 245002/4098/0000651 (надалі - Договір), за яким був застрахований автомобіль Фольцваген д/н АА9314МН.

Відповідно до довідки № 9387828 про дорожньо-транспортну пригоду станом на 18.05.2014 на вулиці Дніпровська Набережна - вулиці Ахматової в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Фольцваген д/н АА9314МН, під керуванням Побережника В. В. та автомобіля ГАЗ33021 д/н АА7666КЕ, під керуванням Шаповала С. В.

Згідно з постановою Дарницького районного суду м. Києва № 753/9340/14-п (провадження № 3/753/3486/14) від 17.07.2014 Шаповала С. В. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального шкоди завданої власнику КТЗ № 45С/05/14 від 27.05.2014, матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля Фольцваген д/н АА9314МН внаслідок його пошкодження при ДТП, складає 8148,80 грн.

Відповідно до норм чинного законодавства та враховуючи умови договору страхування позивач визнав вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком, про що склав страховий акт № 00143262 від 11.06.2014 на суму 5613,85 грн.

Позивач здійснив виплату страхового відшкодування за договором страхування в розмірі 5613,85 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 017207 від 15.05.2014 (авансовий платіж на ремонт транспортних засобів перерахований на рахунок СТО - ТОВ «Автосоюз»), копією листа ТОВ «Автосоюз» № 715 від 12.05.2015, копією наказу № 00143262 від 11.06.2014 про виплату гр. Побережник В. В. страхового відшкодування суми збитків в розмірі 5613,85 грн. шляхом утримання раніше перерахованих коштів на рахунок ТОВ «Автосоюз» та копією повідомлення позивача № 00143262 від 29.05.2014 про надання згоди на списання коштів з суми авансового платежу в суму 5613,85 грн. на ремонт автомобіля д/н АА9314МН.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло в межах суми 5613,85 грн. право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем ГАЗ33021 д/н АА7666КЕ, встановлена у судовому порядку.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність будь-якої особи, яка експлуатує автомобіль ГАЗ33021 д/н АА7666КЕ, була застрахована у відповідача на підставі договору (полісу) № АС/8644089 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, відповідач є особою на яку полісом № АС/8644089 покладено обов'язок з відшкодування шкоди завданої під час експлуатації автомобіля на час спірної ДТП.

27.10.2014 між позивачем та відповідачем було укладено договір про зарахування зустрічних однорідних вимог відповідно до якого сторона 1 (відповідач) є кредитором, а мторона 2 (позивач) є боржником за регрес ними вимогами сторони 1, що випливають з договору обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, визначених в додатку 1 до договору (поліс №АС/2162038) на суму 1330,14 грн. Сторона 2 є кредитором, а сторона 1 є боржником за регрес ними вимогами сторони 2, що випливають з договору страхування, визначених у додатку до договору (поліс № АС/8644089) на суму 5352,99 грн. (п. 1 договору про зарахування зустрічних однорідних вимог).

Відповідно до п. 3 договору про зарахування зустрічних однорідних вимог зобов'язання, визначені в п. 1 договору, припиняються для сторін на суму 1330,14 грн. з моменту підписання цього договору, а зобов'язання сторони 1 перед стороною 2 на суму 4022,85 грн. є таким, що не виконане та не припиняється, а сплачується стороною 2 на рахунок сторони 2 до 25.12.2014.

Відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Проте, відповідач суму страхового відшкодування в сумі 4022,85 грн. не виплатив.

Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про правомірність задоволення позовних вимог в сумі 4022,85 грн.

Відповідно до положень статті 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" (01042, м. Київ, провулок Новопечерський, 19/3, ідентифікаційний код 16467237) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70а, ідентифікаційний код 20033533) суму страхового відшкодування у розмірі 4022,85 грн. (чотири тисячі двадцять дві гривні 85 коп.) та судовий збір у розмірі 1827,00 грн. (одну тисячу вісімсот двадцять сім гривень 00 коп.)

3. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання

повного тексту рішення 14.05.2015

Суддя О.А. Грєхова