ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13 травня 2015 р. Справа № 903/437/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Запорізької обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль"

до відповідачів: 1. Рівненської товарної біржі в особі Волинської філії Рівненської товарної біржі

2. Арбітражного керуючого Кущика Артема Анатолійовича

про визнання недійсним аукціону з продажу майна у ліквідаційній процедурі в справі № 5004/1537/12 про банкрутство підприємця Щербини Г.В.

в межах провадження справи № 5004/1537/12

за заявою підприємця Оникієнка Олега Петровича, м. Бердянськ, Запорізька обл.

до підприємця Щербини Ганни Володимирівни, с. Квітневе, Рожищенський р-н, Волинська обл.

про банкрутство

Суддя Кравчук А.М.

Представники:

від позивача: ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" - Гураль С.П., довіреність № 235/12 від 18.06.2012 року

від відповідачів: 1:Волинської філії Рівненської товарної біржі: керівник - Темчишин В.П., наказ № 1/08-к від 01.03.2008 року

2. арбітражний керуючий: Кущик А.А.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України роз'яснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК України роз'яснено процесуальні права та обов'язки учасників судового процесу.

встановив: Позивач - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернувся в господарський суд Волинської області з позовною заявою до Рівненської товарної біржі в особі Волинської філії Рівненської товарної біржі, арбітражного керуючого Кущика А.А. (ліквідатора у справі № 5004/1537/12) про визнання недійсним аукціону з продажу майна у ліквідаційній процедурі в справі № 5004/1537/12 про банкрутство підприємця Щербини Г.В.

Позовна заява обґрунтована тим, що аукціон з продажу майна підприємця Щербини Г.В. відбувся з порушенням порядку, встановленого ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в новій редакції, що є підставою для визнання результатів такого аукціону недійсним.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Арбітражний керуючий Кущик А.А. у запереченнях № 02-02/273 від 05.05.2015 року та у судовому засіданні позов заперечив, посилаючись на п.п. 1, 2 ст. 191 ЦК України зазначив, що поняття цілісного майнового комплексу може бути віднесено лише до відання юридичних осіб, а боржник -Щербина Г.В. є фізичною особою, яка здійснює підприємницьку діяльність. Крім того, майно боржника, що підлягає продажу, зокрема, земельна ділянка та будівля, знаходяться в різних географічних місцях (за різними адресами) та не мають жодного співвідношення один до одного, а тому вони виставляються окремими лотами, що не суперечить реалізації майна боржника. У судовому засіданні 15.05.2013 року при розгляді справи про банкрутство підприємця Щербини Г.В. представником банку заявлено клопотання про встановлення початкової вартості реалізації заставного майна боржника - магазину "Роксі" за ціною, запропонованою банкрутом в заставу на підставі незалежної оцінки в сумі 2 895 864 грн. 00 коп., зобов'язати ліквідатора провести тендер серед спеціалізованих торгівельних організацій щодо доручення на проведення публічних торгів з продажу заставного майна. Таким чином, ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" було фактично погоджено початкову вартість реалізації заставного майна та встановлено спосіб її реалізації - з аукціону.

Представник Волинської філії Рівненської товарної біржі у запереченнях № 2-8/05 від 08.05.2015 року та у судовому засіданні у задоволенні позову просив відмовити, оскільки, ліквідаційна процедура у справі про банкрутство підприємця Щербини Г.В. здійснюється у відповідності до ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до 19.01.2013 року, а процедура продажу майна боржника у відповідності до чинної редакції закону, зокрема, регулюється розділом 4 "Продаж майна в провадженні у справі про банкрутство". Проте, в скарзі банк посилається на ст. 43, п. 5 ст. 44 нової редакції закону, яка є складовою розділу 3 "Ліквідаційна процедура", що в даному випадку не повинна застосовуватись до даної справи. Зазначив, що початкова вартість виставленого на аукціоні майна була погоджена скаржником, та за ініціативою останнього була значно завищена від проведеної ліквідатором експертної оцінки, у співвідношенні 2 895 864 грн. 00 коп. до 1 508 540 грн. 00 коп.. Крім того, продаж майна банкрута та його вартість була погоджена на засіданні комітету кредиторів підприємця Щербини Г.В. 15.05.2013 року, до складу якого входить і сам скаржник. При розгляді судом справи щодо визнання організатора аукціону 09.04.2014 року в суд були надані копії договорів на надання послуг по організації та проведенню аукціону з продажу майна боржника, проте зі сторони скаржника заперечень щодо початкової вартості виставленого на аукціоні майна не було. Порядок проведення повторного та другого повторного аукціону погоджений 20.02.2014 року на засіданні комітету кредиторів боржника.

Дослідивши матеріали справи та встановивши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову виходячи з наступного.

Ухвалою суду від 04.12.2012 року порушено провадження у справі про банкрутство підприємця Щербини Ганни Володимирівни, накладено арешт на її майно та грошові кошти, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

19.12.2012 року судом винесено постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, ліквідатором призначено Кущика Артема Анатолійовича, про що розміщено оголошення в газеті "Голос України" № 2 (5502) від 04.01.2013 року.

Ухвалою суду від 09.04.2014 року визнано організатора аукціону - Волинську філію Рівненської товарної біржі (м. Луцьк, вул. Карбишева, 2) учасником провадження у справі №5004/1537/12 про банкрутство підприємця Щербини Г.В.

Відповідно до ст. 41 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

19.01.2013 року набрав чинності Закон України № 4212-VI від 22.12.2011 року "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яким Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 40 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 №4212- VІ)" положення Закону застосовуються господарськими судами у розгляді справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання ним чинності, тобто з 19.01.2013 року. Положення Закону, якими врегульовано ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності Законом, якщо на цей момент господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Отже, в даному випадку, ліквідаційна процедура здійснюється у відповідності до закону в редакції чинній до 19.01.2013 року.

В пункті 3 ст. 55 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яка міститься в Розділі 4 Закону, а саме "Продаж майна в провадженні у справі про банкрутство" зазначено, що результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження:

- приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження;

- виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;

- здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством;

- аналізує фінансове становище банкрута;

- виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута;

- очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу;

- пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту;

- з підстав, передбачених частиною десятою статті 17 цього Закону, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника;

- вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;

- передає у встановленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню;

- реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом;

- повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства інформацію для ведення єдиної бази даних щодо підприємств-банкрутів;

- здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно проміжного звіту ліквідатора від 05.09.2013 року в процесі здійснення ліквідаційної процедури в справі про банкрутство підприємця Щербини Г.В. останнім проведено експертну оцінку будівлі та направлено цей звіт до ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" з метою погодження початкової вартості реалізації майна. Банком погоджено оцінку будівлі, як початкову вартість її реалізації на рівні 2 895 864 грн. 00 коп. (а.с. 83-84).

15.05.2013 року проведено збори кредиторів банкрута, на яких сформовано комітет кредиторів, визначено його кількісний склад - двох кредиторів, зокрема, ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", ТОВ "Югос Плюс". 15.05.2013 року проведено засідання комітету кредиторів, на якому затверджено звіт ліквідатора, визнано його роботу задовільною, встановлено спосіб та порядок продажу майна банкрута, що увійшло до ліквідаційної маси, зокрема, вирішено реалізувати нежитлову будівлю, що перебуває у заставі банку з відкритих торгів (аукціону), а також допустити можливість зниження ціни при проведенні повторного аукціону (протоколи № 1 від 15.05.2013 року, 69-70, 85-86).

26.06.2013 року, 06.08.2013 року між ліквідатором та Рівненською товарною біржею в особі директора Волинської філії Рівненської товарної біржі укладено договір № 1, № 2 про надання послуг по організації та проведенню аукціону (а.с. 52-60).

Відповідно до п. 1-1 прикінцевих та перехідних положень ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній з 19.01.2013 року) положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

П. 33 Інформаційного листа ВГС України від 28.03.2013 року № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції, на яку посилається скаржник, змінений 26.12.2013 року.

Проте, до внесення змін в даний інформаційний лист, ліквідатором та торгуючою організацією оцінено і визначено порядок реалізації майна боржника, зокрема, початкова вартість лоту №1 - нежитлової будівлі, за адресою Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Макарова, 18, визначається замовником в сумі 2 895 864 грн. 00 коп., з можливим пониженням ціни від початкової вартості лоту на 20%, передбачено проведення другого та повторного аукціону; початкова ціна лоту № 2 - земельної ділянки, за адресою Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Промислова, 3-г, визначається замовником в сумі 54 657 грн. 00 коп., з можливим пониженням ціни від початкової вартості лоту на 20%, передбачено проведення другого та повторного аукціону (договори № 1, № 2 про надання послуг по організації та проведенню аукціону.

Згідно листа ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" № 140-9-2-00/16-286 від 22.11.2013 року банк отримав проміжний звіт ліквідатора 08.11.2013 року за період з 01.02.2013 року до 06.11.2013 року з інформацією про зобов'язання торгуючої організації провести аукціон з продажу майна боржника (а.с. 81-82).

17.01.2014 року, 20.02.2014 року на засідання комітету кредиторів боржника з питанням, зокрема, внесення змін до основних умов проведення аукціону з продажу майна боржника, кредитор ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" не з'явився, хоч був належним чином повідомлений про час та місце проведення засідання (а.с. 71-74, 87-92).

20.02.2014 року між ліквідатором та Волинською філією Рівненської товарної біржі укладено додаткову угоду до договору про надання послуг по організації та проведенню аукціону від 26.06.2013 року, якою визначено порядок проведення повторного аукціону та другого повторного аукціону (а.с. 59).

21.01.2014 року проводився аукціон з продажу майна банкрута. ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" не мав заперечень щодо ліквідаційної маси та початкової вартості продажу майна підприємця Щербини Г.В.

Згідно п. 33 Інформаційного листа ВГС України від 28.03.2013 року № 01-06/606/2013 Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з числа положень Закону, в яких ідеться про продаж майна у провадженні справи про банкрутство, господарським судам слід виходити насамперед з тих приписів, які визначають відповідну судову процедуру і вміщені в розділі III "Ліквідаційна процедура" (оцінка майна банкрута; продаж майна банкрута; передання активів боржника, які залишаються не проданими на час закінчення ліквідаційної процедури тощо) та в статтях, що визначають процедуру санації (продаж майна боржника як цілісного майнового комплексу; відчуження майна боржника шляхом заміщення активів; продаж частини майна боржника тощо). Що ж до норм розділу IV Закону "Продаж майна у провадженні у справі про банкрутство", то вони застосовуються господарськими судами, якщо відповідне питання не врегульовано зазначеними приписами.

Не все майно банкрута - підприємця може включатись до ліквідаційної маси, а лише те, що пов'язане зі здійсненням ним підприємницької діяльності та за мінусом майна, на яке згідно чинного законодавства України не може бути звернено стягнення.

Отже, продаж майна фізичної особи - підприємця в складі цілісного майнового комплексу є неможливим, оскільки поняття цілісного майнового комплексу включає сукупність всіх видів майна, майнових активів, права на знаки, що індивідуалізують боржника, його продукцію, роботи, послуги, інші права.

Крім того, початкова вартість виставленого на аукціон майна була погоджена скаржником, за його ініціативи така вартість була значно вища від проведеної ліквідатором експертної оцінки (клопотання № 140-9-2-00/16-122 від 13.05.2013 року, а.с. 75-80).

Про проведення аукціону повідомлено Запорізьку дирекцію ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" рекомендованими повідомленнями про вручення, в яких зазначалась кількість лотів, початкова вартість виставленого на аукціоні майна, місце проведення, дата та час його проведення. Проте, скаржник не висловив своїх заперечень ні щодо ціни, ні щодо порядку продажу майна (а.с. 62, 67)

Стартова ціна з першим кроком аукціону втрачає свій сенс. Відтак, на аукціоні головне, не стартова ціна, а щоб він був проведений відкрито та прозоро, щоб забезпечити можливість взяти в ньому участь якомога більшому колу зацікавлених осіб. Під час конкурентної боротьби учасників аукціону і визначається ринкова вартість майна.

Підготовка та порядок проведення аукціону регламентований розділом 4 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно п. 33 Інформаційного листа ВГС України від 28.03.2013 року № 01-06/606/2013 Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" положеннями статей 65, 66 Закону врегульовано питання стосовно можливості зниження початкової вартості майна, що продається на аукціоні. Вперше аукціон проводиться без можливості зниження початкової вартості, якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону. У разі закінчення аукціону без визначення переможця проводиться повторний аукціон зі зниженням початкової вартості на 20 відсотків та з можливістю подальшого зниження початкової вартості на самому аукціоні, але не нижче, ніж до граничної вартості, - 50 відсотків початкової вартості (наприклад, майно має початкову вартість 100 грн.; відповідно на першому повторному аукціоні вартість майна становить 80 грн., але може бути знижена до 40 грн.). При цьому про наведене зазначається у відповідному оголошенні. Другий повторний аукціон проводиться зі зниженням початкової вартості на 20 відсотків від вартості першого повторного аукціону та за відсутності бажаючих укласти договір початкова вартість знижується на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір (відповідно на другому повторному аукціоні вартість майна становить 60 грн., але може бути знижена до 1 грн.). Можливості проведення третього повторного аукціону Законом не передбачено.

Порядок проведення повторного та другого повторного аукціону погоджений на засіданні комітету кредиторів боржника (протокол №3 від 20.02.2014 року, а.с. 71-74).

Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо продажу майна боржника цілісним майновим комплексом, з початковою вартістю всіх визнаних кредиторських вимог у справі про банкрутство підприємця Щербини Г.В., та твердження про здійснення продажу заставного майна боржника без згоди на це заставного кредитора, не приймаються судом до уваги.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними.

Згідно пояснень представника торгуючої організації на аукціоні 17.12.2014 року були присутні представники Запорізької дирекції ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", зокрема, заступник начальника відділу стягнення управління проблемних кредитів Дніпропетроської обласної дирекції департаменту проблемних кредитів Тітов В.А., начальник відділу стягнення управління проблемних кредитів Дніпропетроської обласної дирекції департаменту проблемних кредитів Піскун С.І., скарг на торгуючу організацію та проведення аукціону від представників не надходило.

Позивач звернувся в господарський суд з позовною заявою про визнання аукціону недійсним за захистом своїх прав, проте, які саме права при підготовці і проведенні аукціону порушені, не зазначив. Крім того, представник позивача у судовому засіданні підтвердив відсутність скарг щодо підготовки та проведення аукціону.

Визнання аукціону недійсним саме по собі не поновлює права позивача. Водночас визнання такого аукціону недійсним може порушити інтерес добросовісного покупця.

Аукціон може бути визнаний недійсним за умови, що порушення встановленого законом порядку підготовки або його проведення перешкодило або могло перешкодити продажу майна на умовах, найбільш вигідних для продавця. Цей підхід відповідає меті аукціону, якою є продаж майна за найвищою ціною.

Права потенційних покупців, кредиторів не порушені у даному випадку. Ринкова ціна на майно банкрута формується в результаті об'єктивного торгу між двома чи більше учасниками, у зв'язку з чим може збільшуватися, що в свою чергу виключить порушення прав кредиторів.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає будь-яких підстав для задоволення даного позову.

Крім того, ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" у заяві про вжиття запобіжних заходів № 140-9-2-00/16-138 від 10.04.2015 року просить накласти арешти на нерухоме майно , а саме: нежитлову будівлю, що розташована в Запорізькій обл., м. Бердянськ, вул. Макарова, 18, кількість поверхів -1, площею 459,6 кв.м.; земельну ділянку, площею 0,0850 га, що належить Бердянській міській раді та знаходиться в тимчасовому користуванні, цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, кадастровий номер :08:003:0503, за адресою вул. Промислова, 3-г, м. Бердянськ, Запорізької області до розгляду по суті позовної заяви; заборонити відповідачам та іншим особам до розгляду справи по суті позову вчиняти дії щодо розпорядження, проведення реєстраційних дій в державних реєстрах Державної реєстраційної служби України відносно вищезазначеного майна.

Заява обгрунтована тим, що проведення аукціону 17.12.2014 року з продажу майна банкрута, що перебуває в заставі банку, проведено з порушеннями порядку продажу майна, передбаченого чинним законодавством, що може завдати шкоду інтересам банку, як заставного кредитора.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ст.18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників провадження у справі про банкрутство чи за своєю ініціативою вживати заходів щодо забезпечення вимог кредиторів. Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити укладати без згоди арбітражного керуючого угоди, а також зобов'язати боржника передати цінні папери, валютні цінності, інше майно на зберігання третім особам або вжити інших заходів для збереження майна, про що виноситься ухвала.

Згідно ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченого цим кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення вимог кредиторів, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Причому оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони особам вчиняти певні дії.

Відповідно до частин 2, 3 пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 р. № 16 особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Постановою ВДВС Бердянського міськрайонного управління юстиції ВП № 37494585 від 18.04.2013 року накладено арешт на майно боржника підприємця Щербини Г.В.

Ухвалою суду від 07.08.2013 року заборонено реєстраційній службі Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, та спеціальним суб'єктам, які здійснюють функції державного реєстратора, здійснювати перереєстрацію прав власності на нового власника нежитлової будівлі № 18 по вул. Макарова 18 у м. Бердянськ, Запорізької області.

За викладених обставин суд не вбачає підстав для задоволення заяви ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про застосування заходів забезпечення позову.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України , 1212 ЦК України -

в и р і ш и в:

1. У позові приватного акціонерного банку "Райффайзен банк Аваль" до Рівненської товарної біржі в особі Волинської філії Рівненської товарної біржі, арбітражного керуючого Кущика Артема Анатолійовича про визнання недійсним аукціону з продажу майна у ліквідаційній процедурі в справі № 5004/1537/12 про банкрутство підприємця Щербини Г.В. відмовити.

2. Заяву приватного акціонерного банку "Райффайзен Банк Аваль" від 10.04.2015 року № 140-9-2-00/16-138 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Повний текст рішення

складений 18.05.2015 року.

Суддя А. М. Кравчук