Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "19" травня 2015 р. Справа № 906/431/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Павленко Д.О. довіреність від 15.04.2015

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Світ-Агро" (м.Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровіта" (с. Попільня Попільнянського району Житомирської області)

про стягнення 136483,23 грн.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь заборгованість за договором поставки № ТД50 від 25.05.2011, а саме: 77261,30 грн боргу, 20681,01 грн пені, 3863,05 грн штрафу, 2533,63 грн 3% річних та 32144,24 грн інфляційних втрат, що в сумі складає 136483,23 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач відзиву на позов не подав, свого представника в судове засідання не направив. Ухвали господарського суду від 25.03.2015, 16.04.2015 у справі №906/431/15, які направлялись відповідачу за юридичною адресою повернулися до суду з відміткою відділення поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 102, 203).

Відповідно до п.3.1 постанови Пленуму Вищого господарського Суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (стаття 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»).

Враховуючи, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. У п.3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. роз'яснено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Відповідно до п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки вся поштова кореспонденція надсилалася відповідачу за його юридичною адресою, суд вважає, що останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, справа розглядалась за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

25.05.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Світ-Агро" (постачальник/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агровіта" (покупець/відповідач) було укладено договір поставки продукції №ТД50 (а.с. 21-22).

Відповідно до умов договору (п.1.1 договору), постачальник зобов'язується поставити товар, у кількості, по найменуваннях і цінах, зазначених у видаткових накладних, що виписуються на кожну партію товару, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар на умовах, викладених у договорі.

Відповідно до п. 2.1. договору, ціна по кожному найменуванню і на кожну партію Товару вказується у рахунках-фактурах продавця та в накладних на кожну партію товару і містить у собі податок на додану вартість.

Пунктом 2.2. передбачено, що поставка товару здійснюється на умовах 100% передплати, на підставі рахунків, які виставляються постачальником після підписання останнім письмових замовлень від покупця і передаються покупцю шляхом надіслання по факсу з підтвердженням про отримання та на вимогу покупця пересилаються по пошті однак не пізніше, ніж за 10 днів до поставки.

Покупець зобов'язаний перерахувати на поточний рахунок Продавця вартість замовленої партії товару протягом 5 календарних днів з моменту виставлення постачальником рахунку.

Також, пунктом 2.3 договору сторони погодили, що у випадку не оплати покупцем замовленого товару у вказаний вище строк, поставка (відвантаження) товару може здійснюватися за розсудом постачальника. Якщо поставка (відвантаження) товару відбулася без оплати, то покупець в такому разі зобов'язаний оплатити поставлений товар протягом одного робочого дня з моменту отримання товару. Моментом отримання товару вважається момент підписання покупцем товарно-транспортної або видаткової накладної.

Загальна вартість товару, що поставляється за договором, визначається загальною сумою всіх видаткових накладних на відпуск товару Покупцю за весь період дії договору (п. 2.6. договору).

Пунктом 3.2. договору сторони визначили, що товар поставляється партіями, згідно до замовлень покупця, в яких зазначається асортимент, кількість товару, орієнтовний строк поставки.

Пунктом 3.5. договору встановлено, що датою (моментом) поставки (передачі) товару вважається дата підписання видаткової накладної покупцем, що засвідчує прийняття товару покупцем від продавця.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу продукцію на загальну суму 774203,48 грн.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором, в нього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 77261,30 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними №3303 від 04.12.2013 на суму 9225,00 грн (а.с. 29), №3467 від 16.12.2013 на суму 2250,00 грн (а.с. 33), №3652 від 26.12.2013 на суму 1125,00 грн (а.с. 36), №50 від 10.01.2014 на суму 1125,00 грн (а.с. 40), №96 від 14.01.2014 на суму 1101,00 грн (а.с. 44), №119 від 15.01.2014 на суму 6650,40 грн (а.с. 48), №124 від 15.01.2014 на суму 2250,00 грн (а.с. 52), №137 від 16.01.2014 на суму 4100,10 грн (а.с. 56), №346 від 03.02.2014 на суму 5625,00 грн (а.с. 60), №381 від 06.02.2014 на суму 9292,50 грн (а.с. 64), №420 від 11.02.2014 на суму 3450,00 грн (а.с. 68), №558 від 24.02.2014 на суму 5812,50 грн (а.с. 72), №602 від 26.02.2014 на суму 6800,40 грн (а.с. 76), №932 від 27.03.2014 на суму 12102,00 грн (а.с. 80), №1038 від 04.04.2014 на суму 8539,50 грн (а.с. 84).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) шкоди.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов'язання, згідно ст. 610 ЦК України, є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 174 ГК України господарські зобов'язання виникають безпосередньо із господарського договору або безпосередньо із закону.

В силу ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Станом на день розгляду справи судом заборгованість відповідача становить 77261,30 грн.

Відповідно до ст. 229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених ГК України та іншими законами України.

Обставини, які звільняють відповідача від обов'язку виконати свої зобов'язання за договором, та обставини, які звільняють відповідача від відповідальності за його невиконання, в матеріалах справи відсутні.

На підставі викладеного, заборгованість в сумі 77261,30 грн підтверджена доказами та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (штраф, пеня).

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом п. 6.3. договору поставки №ТД 50 від 25.05.2011, передбачено, що у разі порушення строків виконання платіжних зобов'язань, покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від суми заборгованості, за кожен день прострочення. При цьому пеня нараховується на весь період прострочення виконання зобов'язання покупцем по оплаті товару - до повного погашення заборгованості.

Крім того, відповідно до п. 6.4. договору, покупець, який прострочив оплату за п. 2.2. більш, ніж на 14 календарних днів, зобов'язаний, крім пені, що передбачена для нього п. 6.3. договору, сплатити продавцю штраф у розмірі 5% від несвоєчасно оплаченої суми за товар, сплата штрафу не звільняє покупця від відповідальності за несвоєчасну оплату, що передбачено для нього п. 6.3. договору.

Згідно умов вищевказаних пунктів договору позивачем нараховано 24544, 06 грн., з яких - пеня в сумі 20681,01 грн.; штраф в розмірі 5 % - 3863, 05 грн.

Також, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 2533,63 грн. та інфляційних втрат в сумі 32144,24 грн.

Статтею 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки позивача щодо правильності нарахування та враховуючи, що заявлений розмір пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат не перевищує перерахований судом, господарський суд прийшов до висновку про їх задоволення в заявлених сумах.

Відповідач заперечень з приводу заявлених позовних вимог та доказів сплати боргу суду не надав.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і укладеного договору та такими, що підлягають задоволенню - з відповідача стягується на користь позивача 77261,30 грн боргу, 20681,01 грн пені, 3863,05 грн штрафу, 2533,63 грн 3% річних та 32144,24 грн інфляційних втрат.

Сплата судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровіта" (13530, Житомирська область, Попільнянський район, с. Попільня, вул. Прикордонників, буд.65, код 31331249) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Світ-Агро" (03062, м. Київ, проспект Перемоги буд. 96, офіс 2, код 37405944):

- 77261,30 грн. боргу;

- 20681,01 грн. пені;

- 3863,05 грн. штрафу;

- 2533,63 грн. 3% річних;

- 32144,24 грн. інфляційних втрат;

- 2730,00 судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 20.05.15

Суддя Маріщенко Л.О.

Друк: 1 - у справу, 2 - відповідачу (рек. з повід.)