Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

Іменем України

від 29 квітня 2015 року по справі №927/259/15

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Т.Г.Оленич

розглянуто у відкритому судовому засіданні справу №927/259/15

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

АДРЕСА_1

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «Готельно-ресторанний

комплекс «РІКО», вул. Аеродромна, 96, м. Городня, Чернігівська

область, 15100

про стягнення 60662грн.82коп.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (особисто); Васяновича В.В. - адвоката, ордер серії КС №47260 від 09.03.2015, угода (договір) №9 від 05.01.2015 про надання правової допомоги адвоката

від відповідача: Бороди В.В.(довір. № 106 від 24.03.2015)

Рішення приймається після перерв, оголошених в судовому засіданні на підставі ч.3 ст.77 Господарського процесуального кодексу України, з 24.03.2015 по 02.04.2015, з 02.04.2015 по 16.04.2015, з 16.04.2015 по 29.04.2015.

В судовому засіданні 29.04.2015 на підставі ч.2 ст.85 Господарського процесуального кодексу України проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 46700грн. боргу по оплаті вартості послуг з організації приготування та подання щоденного гарячого харчування дітей, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в Канівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №4, 6282грн.08коп. пені, нарахованої за період з 11.08.2014 по 11.02.2015, 708грн.43коп. трьох процентів річних, нарахованих за період з 11.08.2014 по 11.02.2015, 6972грн.31коп. інфляційних нарахувань, обчислених за період з 11.08.2014 по 11.02.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язання в частині оплати послуг, наданих позивачем в травні-червні 2014 року на підставі укладеного між сторонами договору б/н від 05.05.2014 про надання послуг з організації приготування та подачі щоденного гарячого харчування.

В ході розгляду справи по суті судом прийнято до розгляду заяву позивача від 15.04.2015 про зменшення розміру позовних вимог, що відображено в ухвалі суду від 16.04.2015, в зв'язку з чим позовні вимоги позивача полягають у стягненні з відповідача 46700грн. боргу за послуги з організації приготування та подання щоденного гарячого харчування дітей, 5329грн.40коп. пені, обчисленої за період з 11.09.2014 по 11.02.2015, 593грн.55коп. трьох процентів річних, нарахованих за період з 11.09.2014 по 11.02.2015, та 6547грн.34коп. інфляційних нарахувань, які нараховані за період з 11.09.2014 по 11.02.2015, які й розглядалися судом в межах вирішення спору по даній справі.

Відповідач в письмовому відзиві проти позову заперечує та зазначає, що ним власними силами виконувались послуги з харчування дітей на підставі укладеного між Мінсоцполітики України та відповідачем договору №14/10-ВТ від 30.04.2014 про закупівлю послуг з харчування дітей, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи, за державні кошти, оскільки залучення третіх осіб до надання послуг за цим договором не передбачено в пропозиції конкурсних торгів. В процесі переговорів з Мінсоцполітики щодо можливості залучення третіх осіб до виконання договору відповідачем підписано з позивачем договір від 05.05.2014 про надання послуг з організації приготування та подачі щоденного гарячого харчування, однак Мінсоцполітики так і не було надано дозвіл на залучення до виконання договору третіх осіб. Листом №128 від 01.09.2014 відповідачем було повідомлено позивача про розірвання договору засобом факсимільного зв'язку та 02.09.2014 направлено засобом поштової кореспонденції. Лише після даного повідомлення позивачем було направлено претензію від 03.09.2014. За повідомленням відповідача, в порушення умов п.8.1 договору він не отримував від позивача рахунків за фактично надані послуги з організації приготування та подання щоденного гарячого харчування дітей, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідач, як передбачено п.8.2. договору, жодних актів про виконання послуг з позивачем не підписував, а акти, затвердженні уповноваженими представниками навчальних закладів, жодного відношення до відповідача не мають. Крім того, відповідач стверджує, що ним на підставі п.4.2. договору, жодних заявок на виконання послуг не надавалися та не погоджувалися, а заявки, надані позивачем, жодного відношення до відповідача не мають. Також відповідач не надавав позивачу продукти харчування, як передбачено п.п.3.4.4., 6.1. договору. Продукти харчування, отримані від ФОП ОСОБА_4 були використані у власній господарській діяльності шляхом надання послуг харчування з придбаних продуктів. Посилання позивача на даний договір, як на підтвердження надання продуктів харчування позивачу від відповідача знаходиться поза межами правового поля. Крім того, згідно із п.6.2. договору виконавець надає учаснику заявку, яка містить дату постачання, асортимент та кількість необхідних продуктів харчування по кожному навчальному закладу окремо. До відповідача жодних заявок від позивача не надходило.

У зв'язку із задоволенням клопотань сторін про відмову від здійснення технічної фіксації судового процесу, засідання господарського суду по розгляду даної справи проведені без фіксації технічними засобами. Хід судового процесу відображено у протоколах судових засідань.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши в ході розгляду справи по суті пояснення та доводи представників сторін, з'ясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору, перевіривши їх доказами, оглянувши в судовому засіданні оригінали доку ментів, копії яких надані відповідачем до матеріалів справи, суд ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ґрунтуються на укладеному 05 травня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Готельно-ресторанний комплекс «РІКО» (відповідач у справі, учасник за договором) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (позивач у справі, виконавець за договором) договорі б/н про надання послуг з організації приготування та подачі щоденного гарячого харчування (далі по тексту рішення - договір про надання послуг з харчування), за умовами якого позивач зобов'язався надати на замовлення відповідача у 2014 році послуги з організації приготування та подання щоденного гарячого харчування дітей, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а відповідач, в свою чергу, зобов'язався прийняти та оплатити зазначені послуги на умовах та в порядку, визначеному цим договором.

Відповідно до п.п.1.3., 1.4., 1.7. договору про надання послуг з харчування надання послуг з організації приготування та подання щоденного гарячого харчування дітей, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, проводиться виконавцем у навчальних закладах, перелічених в додатку №1 до цього договору. Послуги з організації приготування та подання щоденного гарячого харчування дітей, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, надаються відповідно до вікових категорій та визначеній кількості дітей конкретного навчального закладу, які вказані в додатку №1 до цього договору. Місцем надання послуг є місцезнаходження навчальних закладів, наведених у додатку №1 до цього договору незалежно від форми власності навчального закладу.

До матеріалів справи позивачем наданий підписаний сторонами та скріплений їх печатками додаток №1 до договору про надання послуг з харчування, з якого вбачається, що послуги з організації приготування та подання щоденного гарячого харчування дітей, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мали надаватись відповідачем в Канівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступеню №4, що знаходиться в м. Каневі Черкаської області по вул. Дніпробудівська, 2.

В пункті 1.5. договору про надання послуг з харчування визначено найменування послуг, які виконавець надає за цим договором, а саме: організація приготування та подання щоденного гарячого харчування дітей, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віком від 6 до 10 років; організація приготування та подання щоденного гарячого харчування дітей, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віком від 10 до 14 років; організація приготування та подання щоденного гарячого харчування дітей, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віком від 14 до 18 років.

В розділі ІV договору про надання послуг з харчування сторони узгодили умови щодо строків та порядку надання послуг та встановили, що виконавець забезпечує надання послуг з організації приготування та подання щоденного гарячого харчування дітей, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до встановленого навчального плану кожного із навчальних закладів, наведених у додатку №1 до цього договору, з моменту укладення цього договору і по 31 грудня 2014 року включно. Кількість днів надання послуг за цим договором тотожна кількості навчальних днів (п.4.1. договору).

Обсяг послуг за цим договором на один день визначається виконавцем відповідно до кількості фактично присутніх у навчальному закладі дітей у цей день (кількість дітей, які фактично отримали харчування) шляхом ознайомлення з поданими представником навчального закладу заявками у порядку, який встановлюється учасником. Подання заявок для ознайомлення здійснюється завчасно з відведенням достатнього строку для приготування їжі (п.4.2. договору).

Режим харчування дітей визначається керівником навчального закладу (п.4.3. договору).

У процесі надання послуг з організації приготування та подання щоденного гарячого харчування дітей, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, можливі зміни кількості дітей (збільшення або зменшення). Фактична кількість дітей, які отримували харчування в навчальному закладі, включається до акту про надання послуг (форма акту наведена в додатку №3) за звітний місяць окремо по кожному навчальному закладу, завізованому керівником цього навчального закладу, за умови додавання виконавцем до цього акту відповідних довідок управління (відділу) освіти, професійно-технічного закладу, коледжу, технікуму (училища) тощо. Фактична кількість дітей, які отримали харчування в навчальних закладах за звітний місяць, включається до зведеного акту прийому-передачі наданих послуг (форма акту наведена в додатку №4) (п.4.4. договору).

В пунктах 6.1., 6.2. договору про надання послуг з харчування встановлено, що учасник забезпечує виконавця для здійснення останнім послуг з організації приготування та подання щоденного гарячого харчування дітей, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, всіма необхідними продуктами харчування. Виконавець надає учаснику заявку, яка містить дату постачання, асортимент та кількість необхідних продуктів харчування по кожному навчальному закладу окремо.

Згідно із п.3.4.4. договору про надання послуг з харчування виконавець взяв на себе зобов'язання під час надання послуг за цим договором використовувати лише ті продукти харчування, які були отримані від учасника.

Відповідно до п.7.1 договору про надання послуг з харчування вартість послуг виконавця на організацію приготування та подання щоденного гарячого харчування для однієї дитини на один день визначається у розмірі 4грн.00коп. з ПДВ.

В розділі VІІІ договору про надання послуг з харчування сторони узгодили порядок здійснення оплати за послуги та встановили, що виконавець надає учаснику рахунок за фактично надані послуги з організації приготування та подання щоденного гарячого харчування дітей, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за звітний місяць до 2 (другого) числа наступного місяця (п.8.1. договору). До рахунку виконавця за фактично надані послуги з організації приготування та подання щоденного гарячого харчування дітей, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, додаються наступні документи: зведений акт прийому-передачі наданих послуг за поточний місяць; акти про надання послуг по кожному навчальному закладу, які підписані уповноваженими представниками навчальних закладів (п.8.2. договору). Розрахунки за цим договором проводяться шляхом оплати учасником рахунків виконавця за фактично надані послуги з організації приготування та подання щоденного гарячого харчування дітей, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання учасником такого рахунку (п.8.4. договору). Оплата послуг за цим договором здійснюється учасником у національній валюті України (гривня) на банківський рахунок виконавця, який визначений у відповідному розділі цього договору (п.8.8. договору).

Суд звертає увагу, що додатки №3 та №4, на які міститься посилання в договорі про надання послуг з харчування, сторонами до матеріалів справи не надані, клопотань в порядку ст.38 Господарського процесуального кодексу України щодо витребування цих доказів сторонами не заявлено.

Сторони проти укладення договору про надання послуг з харчування не заперечували.

Доказів визнання судом у встановленому законом порядку даного договору недійсним сторонами не надано.

Аналіз змісту договору б/н від 05.05.2014 про надання послуг з організації приготування та подачі щоденного гарячого харчування свідчить, що у зв'язку з його укладенням між сторонами виникли правовідносини з надання послуг, які регулюються нормами глави 63 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, яка кореспондується зі ст.193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи із приписів ст.901 Цивільного кодексу України , в якій наводиться загальне визначення договору про надання послуг, суд зазначає, що у зобов'язаннях про надання послуг результат діяльності виконавця, як правило, є завжди немайновим, хоча може мати речову форму, зокрема, щодо договору про надання послуг з харчування, у вигляді приготовлених страв. При послугах продається не сам результат, а лише дії, які до нього призвели. Корисний ефект від діяльності з надання послуги не виступає у вигляді певного результату, вираженого у матеріальній формі, а полягає в самому процесі надання послуги, її змісті.

Чинним законодавством, яке регулює правовідносини з надання послуг, не встановлюються вимоги до порядку оформлення виконавцем підтвердження надання послуг, а тому сторони мають право на власний розсуд в довільній формі визначати порядок підтвердження надання та прийняття послуг.

Згідно зі ст.33 Господарського процесуального кодексу України на сторони покладений обов'язок доведення тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

З огляду на правовідносини, які виникли між сторонами на підставі договору б/н від 05.05.2014 про надання послуг з організації приготування та подачі щоденного гарячого харчування, і на предмет спору, який розглядається судом в межах даної справи - стягнення вартості наданих послуг і нарахованих сум штрафних санкцій, позивач має довести факт здійснення ним організації приготування та подання щоденного гарячого харчування дітей в Канівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступеню №4, а також факт невиконання відповідачем зобов'язань по оплаті послуг, а відповідач, який заперечує проти позову, в свою чергу має довести факт організації харчування дітей у вищезазначеній школі власними силами або іншими залученими ним особами, відмінними від позивача.

Виходячи із змісту п.8.2. договору про надання послуг з харчування, позивач, як виконавець за цим договором, має підготувати та надати відповідачу зведені акти прийому-передачі наданих послуг за поточний місяць та акти про надання послуг по кожному навчальному закладу, які підписані уповноваженими представниками навчальних закладів.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем складено та підписано акт від 30.05.2014 про надання послуг з харчування дітей, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи, за звітний період - травень 2014 року, відповідно до якого вартість послуг з харчування дітей склала 42292грн. (т.1, а.с.23), та акт від 11.06.2014 про надання послуг з харчування дітей, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи, за звітний період - червень 2014 року, згідно з яким вартість послуг з харчування дітей склала 4408грн. (т.1, а.с.24).

Підпис та печатка відповідача в графі «ПОГОДЖУЮ: Директор ТОВ «ГРК «РІКО» А.П. Радченко» на вказаних актах відсутні.

Аналіз зазначених актів свідчить, що вказана в них вартість одного діто-дня згідно з вартістю щоденного меню відповідає вартості послуги з організації приготування та подання щоденного гарячого харчування, визначеної у п.7.1. договору про надання послуг з харчування, а загальна вартість харчування по обох актах становить саме суму основного боргу, яка заявляється позивачем до стягнення - 46700грн.

Тобто, матеріалами справи підтверджується факт складання та підписання позивачем передбачених умовами договору про надання послуг з харчування актів прийому-передачі послуг за кожний звітний місяць, які уповноваженим представником відповідача не підписані.

Крім того, в матеріалах справи містяться оригінали акту від 30.05.2014 про надання послуг з харчування дітей, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи, за звітний період - травень 2014 року (т.1, а.с.76), та акт від 11.06.2014 про надання послуг з харчування дітей, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи, за звітний період - червень 2014 року (т.1, а.с.77) та погоджені директором Канівської ЗОШ І-ІІІ ст. №4 ОСОБА_5, про що свідчить підпис та відбиток печатки школи.

Отже, на виконання п.8.2.2 договору про надання послуг з харчування позивачем складені акти про надання послуг по навчальному закладу, передбаченому у додатку № 1 до договору від 05.05.2014 - Канівській школі №4, які підписані уповноваженим представником закладу - його директором. При цьому суд звертає увагу, що погодження директором школи вищезазначених актів свідчить про підтвердження фактичного надання позивачем послуг з харчування дітей, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи, за звітні періоди - травень та червень 2014 року.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначає, що харчування в Канівській загальноосвітній школі №4 дітей, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснювалося ним власними силами; з позивачем не підписувалося жодного акту про надання послуг; акти, погоджені позивачем з представником навчального закладу, не мають жодного відношення до відповідача.

Такі заперечення судом до уваги не приймаються, виходячи з наступного.

Механізм організації харчування дітей у навчальних закладах незалежно від їх підпорядкування, типу і форми власності визначається наказом Міністерства охорони здоров'я України та Міністерства освіти та науки України від 01.06.2005 №242/329 «Про затвердження Порядку організації харчування дітей у навчальних та оздоровчих закладах», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.06.2005 за №661/10941.

Відповідно до п.11 даного Порядку харчування дітей у навчальних закладах забезпечується безпосередньо у закладі. При відсутності їдальні, харчоблоку дітей харчують у закладі громадського харчування або поставляються готові страви від підприємства громадського харчування.

Відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи приписи ст.34 Господарського процесуального кодексу України, належними та допустимими доказами здійснення харчування дітей в Канівській школі №4 можуть бути докази, які підтверджують можливість виготовлення страв для щоденного гарячого харчування дітей, які постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, безпосередньо у школі або організацію харчування таких дітей - учнів школи №4 у закладах громадського харчування.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач на підставі договору оренди нерухомого майна від 30.08.2013 №47-013, укладеного ним з відділом комунального майна м.Канева, орендував приміщення кухні, розташоване за адресою: вул..Дніпробудівська, 2, ЗОШ №4. З урахуванням укладених до цього договору додаткових угод договір оренди продовжений до 31.12.2014 (т.1, а.с.163-170). Факт використання позивачем приміщення їдальні Канівської загальноосвітньої школи №4 підтверджується також наявною у справі копією договору про постачання електричної енергії від 01.09.2009, укладеного з Канівським РЕМ ВАТ «Черкасиобленерго» (т.1, а.с.173-179), з додатками до нього, та актом №342 від 08.09.2014 технічної перевірки (контрольного огляду) засобів обліку електричної енергії, в якому відображено про відключення об'єкту - їдальні ЗОШ №4, від електромережі згідно з заявою споживача - ФОП ОСОБА_1 Крім того, виконання позивачем зобов'язання за договором про надання послуг з харчування підтверджується наявними у справі копіями трудових договорів, укладених позивачем з фізичними особами саме для виконання обов'язків працівників їдальні школи №4 м.Канева, які у встановленому законодавством порядку зареєстровані Канівським міськрайнним центром зайнятості (т.1, а.с.221-232).

В свою чергу, відповідач, місцем знаходження якого є м.Городня Чернігівської області, не надав суду належних та допустимих доказів, які підтверджують наявність у нього потужностей та можливостей для здійснення приготування гарячої їжі безпосередньо у навчальному закладі - в приміщенні школи №4, або в інших пристосованих для цієї діяльності приміщеннях, розташованих саме в м.Каневі, з метою організації в травні-червні 2014 року гарячого харчування дітей, що потерпіли від наслідків Чорнобильської катастрофи, які навчалися в цей період в Канівській загальноосвітній школі №4.

Надані відповідачем до матеріалів справи лімітно-забірні картки, калькуляції вартості виробництва продукції, копії видаткових накладних на отримання від ФОП ОСОБА_4 продуктів харчування судом до уваги не приймаються, оскільки вказані документи не підтверджують факт організації процесу приготування та подання щоденного гарячого харчування дітей, постраждалих від наслідків Чорнобильської катастрофи, а свідчать лише про здійснення обліку та руху продуктів харчування, які були використані позивачем на підставі п.3.4.4. договору про надання послуг з харчування.

Твердження відповідача, що ним не передавалися позивачу продукти харчування для приготування гарячого харчування дітей спростовуються матеріалами справи, зокрема наданими до матеріалів справи позивачем копіями видаткових накладних про передачу продуктів харчування від ФОП ОСОБА_4 одержувачу - ТОВ «Готельно-ресторанний комплекс «РІКО», на яких міститься підпис позивача в отриманні продуктів (т.1, а.с.105-130). Отримання продуктів харчування по вказаних накладних саме позивачем відповідає умові, викладеній у п.3.1. договору постачання продуктів харчування та продовольчої сировини від 05.05.2014, укладеного між відповідачем, як покупцем, та ФОП ОСОБА_4, як продавцем, щодо місця постачання товару - харчоблок Канівської загальноосвітньої школи №4 за адресою: м.Канів, вул..Дніпробудівська,2 (т.1, а.с.99-104).

До того ж, факт відсутності у відповідача можливостей надавати у травні - червні 2014 року послуги з харчування дітей, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи, у Канівській загальноосвітній школі №4, безпосередньо підтверджується укладеним між сторонами договором без номеру від 05 травня 2014 (т.1, а.с.244-245, т.3, а.с.209-210), із змісту якого вбачається, що відповідач лише мав намір укласти в термін до 01 вересня 2014 року всі необхідні договори для можливості виконання умов договору №14/10-ВТ про закупівлю послуг з харчування дітей, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи, за державні кошти, від 30.04.2014, укладеного ним з Міністерством соціальної політики України, в зв'язку з чим позивач зобов'язувався сприяти в наданні послуг з харчування дітей на підставі вже укладених договорів при навчальних закладах.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, оцінюючи в сукупності всі надані сторонами докази, враховуючи, що особливістю предмету договору про надання послуг є, як вже зазначалось, не отримання матеріального результату, а вчинення певних дій, які мають призвести до такого результату, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується вчинення позивачем дій по наданню послуг, які передбачені умовами договору від 05.05.2014 про надання послуг з харчування.

При цьому судом не приймається до уваги твердження відповідача, що укладеним між ним та Міністерством соціальної політики України договором №14/10-ВТ про закупівлю послуг з харчування дітей, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи, за державні кошти, від 30.04.2014, не надавалося право залучати до надання послуг за цим договором інших осіб, оскільки відповідач не надав суду доказів наявності прямої заборони залучати інших осіб до надання послуг з харчування дітей, а надана до матеріалів справи документація з конкурсних торгів на закупівлю судом не розглядається як належний доказ в зв'язку з її оформленням всупереч приписам ст.36 Господарського процесуального кодексу України без належного засвідчення копії та без підтвердження надання даному документу офіційного статусу.

З огляду на вище встановлені обставини судом не приймається до уваги посилання відповідача на акт №ЧКН 05/11 від 30.05.2014 про надання послуг з харчування дітей, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи, за звітний період - травень 2014 року, та акт №ЧКН 06/11 від 11.06.2014 про надання послуг з харчування дітей, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи, за звітний період - червень 2014 року, які погоджені та завірені підписами директора школи і начальника відділу освіти Канівської міської ради та засвідчені відбитками печаток цих установ (т.1, а.с.149, 150), оскільки інших належних та допустимих доказів фактичного надання саме відповідачем послуг з харчування дітей в Канівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №4 останній суду не надав.

Відповідно до ст.903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з п.8.4. договору про надання послуг з харчування розрахунки проводяться шляхом оплати відповідачем (учасником за договором) рахунків виконавця за фактично надані послуги з організації та подання щоденного гарячого харчування дітей, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, протягом трьох банківських днів з моменту отримання відповідачем такого рахунку. На підставі п.8.1. договору про надання послуг з харчування рахунки за фактично надані послуги надаються до 2 (другого) числа місяця, наступного за звітним.

Відповідач, заперечуючи проти позову, стверджує, що позивачем рахунки та акти прийому-передачі наданих послуг не складались і відповідачу не надсилались, в зв'язку з чим, на думку відповідача, у нього не виникло зобов'язань по оплаті послуг.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем складено рахунок №07/2014 від 30.05.2014 на суму 42292грн. та рахунок №08/2014 від 11.06 2014 на суму 4408грн. (т.1, а.с.21-22). Проте, доказів надсилання відповідачу цих рахунків у встановлений договором строк, тобто до 02.06.2014 ( за травень) та до 02.07.2014 (за червень) позивач суду не представив.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що позивач разом з претензією №1 від 03.09.2014 (т.1, а.с.31-32) надіслав відповідачу рахунки на оплату послуг. Відповідач в ході судового розгляду даної справи та у відзиві на позов підтвердив отримання від позивача претензії разом з доданими до неї документами.

Із змісту претензії вбачається, що в ній міститься вимога позивача до відповідача про сплату 46700грн. заборгованості по оплаті наданих позивачем послуг з організації приготування та подачі щоденного гарячого харчування саме на підставі договору від 05.05.2014 про надання послуг з харчування. При цьому, в претензії позивачем зазначений термін оплати - до 12.09.2014 року.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема оригіналів опису вкладення до цінного листа та повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач отримав претензію разом з доданими до неї документами 05.09.2014, а тому відповідно до п.8.4. договору про надання послуг з харчування відповідач повинен був оплатити вартість наданих позивачем послуг в строк до 10 вересня 2014 року включно.

Разом з тим, суд приймає до уваги, що позивач у своїй претензії від 03.09.2014 встановив більший строк оплати відповідачем послуг - до 12.09.2014, що не порушує права відповідача.

В силу ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань.

За змістом ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 Цивільного кодекс України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач належних та допустимих доказів оплати ним вартості наданих послуг у встановлений в претензії строк або пізніше не надав, а тому суд приходить до висновку, що на момент звернення позивача до суду з даним позовом заборгованість відповідача становить 46700грн.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем зобов'язання по оплаті наданих позивачем послуг з організації щоденного гарячого харчування дітей, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в Канівській ЗОШ №4, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості є обґрунтованими, в зв'язку з чим з відповідача має бути стягнуто 46700грн. боргу.

З огляду на вищевикладене залишаються поза увагою суду твердження відповідача про відсутність рахунків на оплату та актів прийому-передачі наданих послуг.

З посиланням на п.9.4. договору про надання послуг з харчування позивач просить стягнути з відповідача 5329грн.40коп. пені за прострочення оплати послуг, яка обчислена за період з 11.09.2014 по 11.02.2015.

В пункті 9.4. договору про надання послуг з харчування учасник (відповідач у справі) зобов'язувався за порушення грошових зобов'язань (несвоєчасну оплату фактично наданих послуг) сплатити неустойку в розмірі подвійної відсоткової ставки Національного банку України від простроченої суми за весь час прострочення.

За змістом ст.611 Цивільного кодексу України порушення боржником взятих на себе зобов'язань призводить до настання певних правових наслідків, які полягають у застосуванні до нього встановлених законом та договором мір відповідальності, зокрема і у сплаті неустойки.

Згідно із ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч.3 вказаної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи із визначення у п.9.4. договору порядку нарахування неустойки за порушення грошового зобов'язання, суд приходить до висновку що за своєю правовою природою встановлена сторонами неустойка є пенею.

Приймаючи до уваги, що матеріалами справи доведений факт невиконання відповідачем зобов'язань по оплаті фактично наданих позивачем послуг, тому вимоги позивача про стягнення пені є правомірними.

Разом з тим, як вбачається із наведеного позивачем розрахунку пені, сума пені обчислювалася без урахування наданого позивачем в претензії строку оплати вартості послуг, а тому за період з 13.09.2014 по 11.02.2015 включно сума пені становить 5295грн.65коп.

Враховуючи, що відповідачем допущено прострочення виконання зобов'язання по оплаті послуг, з нього підлягає стягненню на користь позивача 5295грн.65коп. пені.

В силу ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З посиланням на вказану норму закону позивач просить стягнути з відповідача 6547грн.34коп. інфляційних нарахувань, обчислених за період з 11.09.2014 по 11.02.2015 та 593грн.55коп. 3% річних, обчислених за період з 11.09.2014 по 11.02.2015.

Перевірка правильності нарахування трьох процентів річних свідчить, що при визначенні періоду нарахування позивачем також не враховано встановлений ним в претензії строк оплати послуг. З урахуванням цього сума трьох процентів річних становить 583грн.43коп. за період з 13.09.2014 по 11.02.2015.

Як вказано в абз.3 підп.3.2. п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При здійсненні нарахування інфляційної складової боргу позивачем безпідставно застосовано індекс інфляції за вересень 2014, а тому сума інфляційних нарахувань за прострочення оплати відповідачем наданих позивачем послуг за період з жовтня 2014 року по січень 2015 року становить 5047грн.21коп.

Враховуючи, що факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання підтверджується матеріалами справи, вимоги позивача про стягнення з відповідача трьох процентів річних та інфляційних нарахувань є правомірними, але підлягають частковому задоволенню в сумі 583грн.43коп. та 5047грн.21коп. відповідно.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 46700грн. боргу, 5295грн.65коп. пені, 583грн.43коп. трьох процентів річних, 5047грн.21коп. інфляційних нарахувань.

Відповідно до приписів ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а також суми, які підлягають сплаті за послуги адвоката покладаються при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи, що в матеріалах справи наявні докази реєстрації адвоката Васяновича В.В. в Єдиному реєстрі адвокатів України, докази оплати позивачем послуг адвоката в сумі 4872грн., тому понесені позивачем витрати на оплату послуг адвоката, а також витрати позивача на оплату судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.526,530,549,610,611,612,625,901,903 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.22, 32, 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Готельно-ресторанний комплекс «РІКО», Чернігівська область, м.Городня, вул..Аеродромна, б.96 (ідентифікаційний код 34924649, р/р 7534 в ПАТ «ВТБ Банк» в м.Київ, МФО 321767) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, р/р НОМЕР_2 в Банк «Національний кредит», МФО НОМЕР_3) 46700грн. боргу, 5295грн.65коп. пені, 583грн.43коп. трьох процентів річних, 5047грн.21коп. інфляційних нарахувань, 1779грн.33коп. судового збору та 4744грн.87коп. витрат на оплату послуг адвоката.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Повне рішення складено та підписано 05 травня 2015 року.

Суддя Т.Г.Оленич