ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.05.15р. Справа № 904/2417/15
За позовом публічного акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО", м. Дніпропетровськ

до квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська Міністерства оборони України, м. Дніпропетровськ

про стягнення 13997,22 грн.

Суддя Кармазіна Л.П.

Представники:

від позивача: Сова І.Г., представник, дов. №178/1001 від 12.05.2015 року

від відповідача: Торяник Т.М., представник, дов. № 1170 від 19.03.2015 року

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська Міністерства оборони України про стягнення 13997,22 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором про постачання електричної енергії за державні кошти №2Б від 04.03.2013 року, а саме перевищенням відповідачем договірної величини споживання електричної енергії.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2015р. порушено провадження у справі, а розгляд справи призначено на 14.04.2015р.

14.04.2015 року представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог у повному обсязі, просив суд в позові відмовити.

В судовому засіданні в присутності представників сторін оголошено перерву до 14.05.2015р.

14.05.2015р. представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, до судового засідання надав відзив на позовну заяву, яким вказав, що квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська Міністерства оборони України є бюджетною установою, який утримується за кошти державного бюджету, кошторисом КЕВ м. Дніпропетровська не передбачена оплата за перевищення договірної величини споживання електричної енергії, в зв'язку з чим просив суд в позові відмовити у повному обсязі. (а.с.38-40)

14.05.2015р. в порядку ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпрообленерго" (позивач- постачальник) та квартирно-експлуатаційним відділом м. Дніпропетровська МО України (відповідач-споживач) укладено договір №2Б від 04.03.2013 року про постачання електричної енергії за державні кошти, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується у 2013 році постачати споживачу електричну енергію у точку (точки) продажу електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 400 кВт, величини якої по об'єктах споживача визначені додатком "Графік зняття показів обліку електричної енергії", а споживач оплатити постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами договору. Точка (точки) продажу електричної енергії - межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію, визначена додатками "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" та/або "Загальна схема електропостачання", які є невід'ємними частинами договору. (а.с.11-17)

Відповідно до п.1.2. договору, найменування товару: енергія електрична, код за класифікатором 35.11.1. Кількість обсягу електричної енергії, яку постачальник зобов'язується постачати споживачу, визначається згідно із додатками до договору "Обсяги постачання електричної енергії споживачу", "Порядок розрахунків" та "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії".

Ціна цього договору становить 728 548,20 грн., в тому числі ПДВ 121 424,70 грн. з урахуванням вартості активної, реактивної електричної енергії та інших видів нарахувань, визначених умовами договору. Тариф на електричну енергію визначається нормативними документами в сфері електроенергетики відповідно до чинного законодавства (п. 3.1 договору).

Розрахунки за придбану електричну енергію проводяться споживачем на підставі рахунка на оплату спожитої у розрахунковому періоді електричної енергії. Порядок проведення розрахунків наведений у додатку до договору "Порядок розрахунків" (п. 4.1 договору).

Пунктом 5.2 договору передбачено, що місце постачання електричної енергії: згідно переліку об'єктів споживача.

Відповідно до пункту 10.1 договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2013 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по договору.

Згідно додатку № 1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу" до договору (а.с.18), обсяги споживання електричної енергії, що постачається споживачу за 2013р. складають наступний розмір:

- квітень 2013 - 55 000 кВт*год;

- листопад 2013 - 56 441 кВт*год;

Позивач зазначає, що фактично в вищевказані місяці відповідачем спожито електроенергії з перевищенням договірних величин споживання електричної енергії, а саме:

- квітень 2013 - 63 355 кВт*год;

- листопад 2013 - 59 708 кВт*год;

Згідно п.11.1.6. договору, перевищення споживачем договірних величин споживання електричної енергії визначається постачальником як різниця фактично спожитої активної електричної енергії за розрахунковий період, підтвердженої додатком "Акт прийняття - передавання товарної продукції" та договірною величиною споживання електричної енергії, встановленою на цей розрахунковий період, згідно з умовами цього договору.

Перевищення споживачем договірних величин споживання електричної потужності визначається постачальником як різниця між найбільшою величиною спожитої електричної потужності, що зафіксована у періоди контролю максимумів навантаження енергосистеми за розрахунковий період та договірною величиною споживання електричної потужності, встановленою на цей розрахунковий період, згідно з умовами цього договору.

Перевищення відповідачем договірної величини споживання електричної енергії складає: за квітень на суму 9949 грн. 80 коп., за листопад на суму 4047 грн. 42 коп., а всього на суму 13997 грн. 22 коп.

Позивач належним чином виконав свої зобов'язання за договором, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами прийняття-передавання товарної продукції за квітень 2013 року та листопад 2013 року (а.с. 21) та надав відповідачу до оплати рахунки на загальну суму 13997 грн. 22 коп. (а.с. 22,23)

Вказані рахунки були отримані відповідачем, про що свідчить поштовий реєстр про направлення рахунку за квітень 2013 (а.с.21) та підпис уповноваженої особи відповідача на корінці рахунку за листопад 2013 року.

Згідно п. 2.1. додатку № 3 до договору, оплата рахунків за активну електроенергію за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, рахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної енергії, пеня, 3% річних, індекс інфляції та інші платежі (за надання споживачу додаткових послуг, суми завданих споживачем збитків тощо) згідно з умовами цього договору, здійснюється на рахунки постачальника, зазначені у договорі, на підставі самостійно отриманих у постачальника рахунків протягом п'яти операційних днів з дня їх отримання.

Однак, в порушення умов договору, відповідачем не сплачено суму боргу за перевищення договірної величини споживання електроенергії за квітень та листопад 2013 р.

Станом на момент звернення позивача до суду заборгованість відповідача за перевищення договірної величини споживання електричної енергії складає 13997грн.22 коп.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши представників позивача та відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав:

Частиною 6 статті 26 Закону України "Про електроенергетику" передбачено, що споживач у разі споживання електричної енергії понад встановлену договірну величину за розрахунковий період сплачує енергопостачальній організації двократну вартість різниці між фактично спожитою та договірною величинами електричної енергії.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить ГК України, п. п. 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, ін. правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Відповідно ст. 235 ГК України за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором. Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання.

Відповідно до статті 236 ГК України передбачені види оперативно - господарських санкцій. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що перелік оперативного - господарських санкцій встановлених у ч.1 цієї статті, не є вичерпним.

Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно - господарські санкції.

Відповідно до п. 7.2.2 договору, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно з вимогами договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини.

Перевищення відповідачем договірної величини споживання електричної енергії встановлено та судом та підтверджується матеріалами справи.

Доказів сплати за перевищення споживання електричної енергії матеріали справи не містять, відповідачем таких доказів до справи не надано.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Статтею 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України "Про електроенергетику", споживання електричної енергії понад граничні величини є правопорушенням, що тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну та кримінальну відповідальність.

Оскільки саме внаслідок порушення відповідачем умов договору, щодо встановленої договірної величини електроспоживання у квітні та листопаді 2013 року у позивача виникає право стягнути з відповідача двократну вартість різниці між фактично спожитою і договірною величиною, яка є видом відповідальності.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що факт перевищення відповідачем договірної величини споживання електричної енергії та факт несплати відповідачем боргу за перевищення договірної величини в сумі 13997 грн. 22 коп. доведений матеріалами справи.

Щодо заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, з приводу того, що квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська Міністерства оборони України є бюджетною установою, який утримується за кошти державного бюджету, кошторисом КЕВ м. Дніпропетровська не передбачена оплата за перевищення договірної величини споживання електричної енергії, суд зазначає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 Цивільного кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Ці положення повністю кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, де зазначено, що непереборною силою, тобто надзвичайними і невідворотними обставинами не вважаються, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі „Терем ЛТД, Чечеткін та Юліус проти України" (від 18.10.2005) та у справі „Бакалов проти України" (від 30.11.2004) зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є виправданням бездіяльності.

Таким чином, посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування не звільняє відповідача від виконання зобов'язань щодо оплати, оскільки відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська Міністерства оборони України і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, передбаченого договором. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 р. у справі N 11/446.

Отже, факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором, щодо сплати за перевищення договірної величини споживання електричної енергії, встановлено судом та доведено матеріалами справи.

Згідно зі ст. 49 ГПК України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська Міністерства оборони України (49005, м. Дніпропетровськ, вул. Феодосіївська, 13, ) на користь публічного акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО" (49107, м. Дніпропетровськ, шосе Запорізьке, 22, ) заборгованість за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у сумі 13 997 грн. 22 коп. та суму судового збору у розмірі 1827 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскаржене протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 15.05.2015р.

Суддя Л.П. Кармазіна