ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" травня 2015 р.Справа № 922/1470/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Кріциній В.Е.

розглянувши справу

за позовом Дніпропетровського обласного центру зайнятості, м. Дніпропетровськ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма засобів автоматики", м. Луганськ
про стягнення 542360,40 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з"явився

відповідача - не з"явився,

ВСТАНОВИВ:

Дніпропетровський обласний центр зайнятості населення звернувся до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма засобів автоматики" в якій просить суд стягнути з відповідача 542360,40 грн. коштів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на укладення між позивачем та відповідачем договору підряду №18/06.08 від 18.06.2008 року на розробку проектно- кошторисної документації на будівництво адмінбудівлі , за яким підрядник бере на себе зобов'язання своїми силами і засобами за рахунок замовника виконати проектно - кошторисні роботи, а саме : розробку проектної документації на будівництво адміністративної будівлі Лівобережного районного центру зайнятості міста Дніпропетровська та складання кошторисної документації : на будівництво адміністративної будівлі Лівобережного районного центру зайнятості міста Дніпропетровська. Як, вказує позивач у позовній заяві у ході виконання проектно - кошторисних робі оплата проводилась частково, на підставі актів приймання - передачі виконання робіт, відповідно до акту №ОУ-0000012 від 27.07.2011 року сплачено 150 000,00 грн., згідно актом здачі - приймання робіт №ОУ-0000012 від 27.12.2011 року сплачено 168 000,00 грн. Звертаючись до суду з позовом позивач вважає, що відповідачем порушено істотні умови договору, а саме: порушено терміни виконання проектно - кошторисних робіт щодо не усунення істотних недоліків у проектній документації.

Ухвалою господарського суду від 13.03.2015 року було порушено провадження у справі №922/1470/15, розгляд справи був призначений на 02.04.2015 року.

Цією ухвалою суд зобов'язав позивача надати до суду виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на дату розгляду справи стосовно позивача та відповідача; правове та документальне обґрунтування позовних вимог, з уточненням правової природи заявлених позовних вимог; докази замовлення відповідачем позивачу виконаних ним підрядних робіт; докази узгодження відповідачем істотних умов договору підряду, зокрема, кошторису; листування, яке мало місце у зв'язку із спірним договором.

Ухвалою суду від 02.04.2015 року розгляд справи був відкладений до 12.05.2015 року до 10:00 години у зв'язку з неподанням учасниками судового процесу в повному обсязі доказів, витребуваних судом ухвалою суду про порушення провадження у справі, які мають суттєве значення для повного, всебічного та об'єктивного дослідження усіх матеріалів справи та фактичних обставин спору та неявкою представника відповідача в судове засідання.

Інформація про час і місце розгляду справи №922/1470/15 була розміщена на сторінці господарського суду Харківської області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (http://hr.arbitr.gov.ua/sud5023), доказом чого є Витяг з веб-сторінки офіційного сайта.

Ухвалою суду від 12.05.2015 року розгляд справи був відкладений до 15.05.2015 року до 10:00 години у зв'язку з неподанням учасниками судового процесу в повному обсязі доказів, витребуваних судом ухвалою суду про порушення провадження у справі, які мають суттєве значення для повного, всебічного та об'єктивного дослідження усіх матеріалів справи та фактичних обставин спору та неявкою представника відповідача в судове засідання.

В судове засідання 15.05.2015 року представники сторін не з'явились, витребуваних ухвалами суду доказів не надали, причину неявки не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

Пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначено одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів, здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів.

Під час розгляду справи, згідно п. 4 ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках такі дії по підготовці справи до розгляду: зобов'язує сторони, інші підприємства, установи, організації, державні та інші органи, їх посадових осіб виконати певні дії (звірити розрахунки, провести огляд доказів у місці їх знаходження тощо); витребує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору, чи знайомиться з такими матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В процесі розгляду даної справи господарський суд зобов'язував позивача надати документи, необхідні для повного та всебічного розгляду справи. Проте вищезазначені вимоги суду позивачем не виконано.

Відповідно до п. 5 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, враховуючи ненадання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, що необхідні для вирішення спору, суд вважає доцільним залишити позов без розгляду, відповідно до п. 5 ст. 81 ГПК України.

При цьому, суд не вбачає можливим ухвалити рішення у справі з наданих до неї документів виходячи з наступного.

Як визначено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Згідно п. п. 2, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року N 14 "Про судове рішення у цивільній справі", обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. У мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, відсутність у матеріалах даної справи витребуваних судом доказів унеможливлює виконання вимог процесуального закону щодо обґрунтованості судового рішення. При цьому це стосується як позитивного (про задоволення позову) та к і негативного (про відмову в позові) рішення. Недопустимість доказування, котре ґрунтується на припущеннях, унеможливлює як задоволення позовних вимог так і відмови в задоволенні цих вимог, адже останнє означатиме підтвердження в судовому порядку припущення про законність дій чи бездіяльності учасників судового процесу, без достатніх на то правових підстав.

За таких обставин, враховуючи відсутність витребуваних у позивача документів та відсутність клопотання представника позивача щодо витребування зазначених доказів в інших осіб (у тому числі й у органів державної реєстрації), що унеможливлює всебічний, повний та об'єктивний розгляд справи, суд залишає даний позов без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, п. 4 ст. 65, п. 5 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Дніпропетровського обласного центру зайнятості - залишити без розгляду.

Суддя О.О. Присяжнюк