ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2015 року Справа № 904/115/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Орєшкіної Е.В. (доповідач)

суддів: Широбокової Л.П., Дарміна М.О.,

секретар судового засідання: Малик С.О.,

представники сторін:

представник позивача в судове засідання не з'явився;

від відповідача: Куліш К.В., представник, довіреність №3 від 12.01.2015 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбелторг" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2015 року у справі №904/115/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбелторг", м.Одеса

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Рекуперація Свинцю", м. Дніпропетровськ

про стягнення 100 198 грн.

В С Т А Н О В И В:

В січні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбелторг" (надалі - ТОВ "Укрбелторг") звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Рекуперація Свинцю" (надалі - ТОВ "Рекуперація Свинцю") на свою користь 43 152 грн. заборгованості, 29 851 грн. штрафу, 27 195 грн. упущеної вигоди та 2 205 грн. 85 коп. понесених витрат по сплаті судового збору.

В процесі розгляду справи місцевим господарським судом позовні вимоги позивачем уточнювались.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2015 року у справі №904/115/15 (суддя Мілєва І.В.) позов задоволено частково; з ТОВ "Рекуперація Свинцю" на користь ТОВ "Укрбелторг" стягнуто 43 152 грн. 33 коп. основного боргу, 6 459 грн. 68 коп. пені, 2 455 грн. 45 коп. 3% річних та 1 041 грн. 29 коп. судового збору; в решті позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить Дніпропетровський апеляційний господарський суд в частині відмови в задоволенні позовних вимог його скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, судові витрати по справі покласти на відповідача.

Апелянт на виклик суду не з'явився, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином (а.с.116), з огляду на що колегія суддів вважає можливим переглянути справу в апеляційному порядку за його відсутністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає їх необґрунтованими та безпідставними.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутнього в судовому засіданні представника відповідача, дослідивши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (п.1 ст.626 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

Між ТОВ "Рекуперація свинцю" (покупцем) та ТОВ "Укрбелторг" (продавцем) укладено договір купівлі-продажу № 16/09 від 16.09.2013 року (надалі - договір), за умовами якого продавець зобов'язався поставити, а покупець - прийняти та оплатити хімічну продукцію в об'ємі відповідно до специфікації, яка є невід'ємною частиною договору; умови постачання: продавець постачає товар за свій рахунок автомобільним транспортом на умовах СРТ Дніпропетровськ - склад покупця згідно з умовами „Інкотермс 2010"; склад покупця - Україна, Дніпропетровськ, 49055, вул. Будівельників, 50; ціна: згідно зі специфікацією, яка є невід'ємною частиною договору.

Загальна сума договору визначається сумою видаткових накладних, які є його невід'ємною частиною, і орієнтовно складає 1 000 000 грн., в т.ч.ПДВ (п.3.2 договору).

Покупець сплачує товар шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту отримання товару згідно з відповідною видатковою накладною (п.3.3 договору).

Ціни дійсні з моменту відвантаження товару до строку оплати (п.3.4 договору).

Договір діє з моменту підписання до 31.12.2013 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами своїх обов'язків (п.7.1 договору).

Згідно специфікації № 1 від 16.09.2013 року до договору, постачальник зобов'язався поставити покупцю автомобільним транспортом на умовах СРТ Дніпропетровськ, склад покупця (Дніпропетровськ, 49055, вул. Будівельників, 50) (Інкотермс 2010) в жовтні 2013 року соду кальциновану марки А, SOLVAY SODI у кількості 100 м. тон, за ціною за 1 м. тонну нетто 2 900 грн., на суму 290 000 грн.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 225 499 грн. 33 коп., що підтверджується видатковими накладними №15 від 02.10.2013 року та №20 від 10.10.2013 року

Позивач посилається на часткову оплату відповідачем отриманого товару, до стягнення ним пред'явлений борг у сумі 43 152 грн. 33 коп.

ТОВ "Рекуперація Свинцю" доказів оплати ТОВ "Укрбелторг" спірної заборгованості не надав, з огляду на що позовна вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача 43 152 грн. 33 коп. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Окрім того, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача збитки у вигляді упущеної вигоди в розмірі 90 955 грн. 96 коп. В обгрунтування своєї вимоги послався на ті обставини, що закупки соди кальцинованої продавцем проводяться в іноземній валюті, зокрема в доларах США; отриманні кошти в національній валюті конвертуються в іноземну валюту для отримання можливості закупати товар у заводу - виробника; на момент закупки соди та поставки її покупцеві вартість одного долара США складала 7,993 грн., тоді як на момент розгляду справи - 24,840495 грн. по курсу НБУ станом на 10.02.2015 року; за час прострочки виплати заборгованості вартість долара зросла на 16 грн.; за умови своєчасної виплати коштів за поставлену продукцію продавець отримав би 5 398,8 доларів США, а через прострочення виплати боржником продавець за аналогічну суму в гривнях отримає лише 1 737,2 доларів США.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (ч.2 ст. 224 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Частиною 4 ст. 623 Цивільного кодексу України встановлено, що при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3)причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди.

Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов'язків. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов'язання.

Проте, як правильно зазначив місцевий господарський суд, сторони встановили ціну поставляємого товару у договорі в гривні, тоді як позивач, заявляючи вимогу про стягнення упущеної вигоди, здійснює нарахування курсової різниці, яка, за його твердженням, виникла у зв'язку зі зміною курсу долара США до гривні. Однак договором не передбачено можливість та порядок відповідного нарахування, а також не визначено грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди у зв'язку з тим, що відсутній причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача, яка полягала в невиконанні договірних зобов'язань перед позивачем, та розміром завданих позивачеві збитків.

Відповідно до п. 5.2. договору за прострочення платежу покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у сумі 11 852 грн. 45 коп. та 3% річних в сумі 2 455 грн. 45 коп.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду з приводу того, що при їх нарахуванні позивачем допущені помилки, з огляду на що правомірним є стягнення з відповідача на користь позивача пені у сумі 6 459 грн. 68 коп. та 3% річних у сумі 2 455 грн. 45 коп.

Отже, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, оскаржуване рішення ґрунтується на чинному законодавстві, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, ч.1 п.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбелторг" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2015 року у справі №904/115/15 залишити без змін.

Повернути з Державного бюджету України товариству з обмеженою відповідальністю "Укрбелторг" 576 грн. 50 коп., що надмірно сплачені за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2015 року у справі №904/115/15, згідно платіжного доручення №630 від 19.03.2015 року, оригінал якого міститься в матеріалах справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя М.О.Дармін

(повний текст постанови складено 30.04.2015 року).