ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.05.15р. Справа № 904/2155/15
За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СНЕК ЕКСПОРТ", м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ", смт. Ювілейне, Дніпропетровська область

про стягнення 673 028 грн. 24 коп.

Суддя Кармазіна Л.П.

Представники:

від позивача: Чумак О.В., представник, дов. № 4 від 01.01.2015 року

Братцева Н.С., представник, дов. № 10/10 від 10.10.2014 року

від відповідача: Галкіна І.В., представник, дов. № 20/04/15 від 20.04.2015 року

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СНЕК ЕКСПОРТ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ" про стягнення 673 028 грн. 24 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань по оплаті заборгованості за поставлені товари, факт якого встановлено рішенням господарського суду м. Києва від 19.11.2014р. у справі №910/22284/14, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.02.2015р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2015 року, порушено провадження у справі, а розгляд справи призначено на 15.04.2015р.

15.04.2015 року представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог у повному обсязі, просив суд в позові відмовити, надав для долучення до матеріалів справи відзив на позовну заяву. (а.с.54-55)

В судовому засіданні в присутності представників сторін оголошено перерву до 14.05.2015 року.

14.05.2015 року представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, надав для долучення до матеріалів справи заперечення на відзив на позовну заяву. (а.с.73-74)

14.05.2015р. в порядку ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 19.11.2014р. у справі №910/22284/14, встановлено факт неналежного виконання товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ" (відповідачем) умов договору №25005 від 15.05.2010р.

19.11.2014р. рішенням господарського суду м. Києва у справі №910/22284/14 (а.с.9-19), яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.02.2015р. (а.с.20-34) та постановою Вищого господарського Суду України від 14.04.2015 року (а.с.75-81), стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Снек Експорт» заборгованість в розмірі 3 966 981 грн. 46 коп., 3% річних в розмірі 81 106 грн. 65 коп., інфляційні втрати в розмірі 636 074 грн. 16 коп. Розрахунок заявлених до стягнення сум 3% річних та інфляційних втрат, було здійснено по 06.10.2014р. включно.

Відповідно до ч.2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

20.02.2015 року господарським судом м. Києва було видано наказ на примусове виконання рішення суду від 19.11.2014 року у справі №910/22284/14. (а.с.53)

Постановою відділу примусового виконання рішень у правління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Дніпропетровській області ВП №46688434 від 04.03.2015 року, відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №910/22284/14 від 20.02.2015 року про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Снек Експорт» кошти в загальному розмірі 4 684 162,27 грн. Зобов'язано боржника (відповідача) самостійно виконати рішення у строк до 10.03.2015 року. (а.с.36)

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» (відповідач) своєчасно не здійснило розрахунки, остаточно розрахувалось лише 10.03.2015р. у сумі 4 684 162,27 грн., про що свідчить наявне в матеріалах справи платіжне доручення №33834 від 05.03.2015 року на суму 4 684 162,27 грн. (а.с. 68) та розпорядження №46688434/В2 від 10.03.2015 року, відповідно до якого грошові кошти у сумі 4 684 162,27 грн., що надійшли 10.03.2015 року на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконання виконавчого провадження №46688434, перераховано на користь стягувача ТОВ «Снек Експорт» з призначенням платежу: наказ у справі №910/22284/14 від 20.02.2015 виданий господарським судом м. Києва. (а.с. 37)

В зв'язку з несвоєчасним розрахунком та на підставі положень ст. 625 ЦК України, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача за період з 07.10.2014р. по 09.03.2015р., 3% річних у розмірі 50 212 грн. 18 грн. та збитки від інфляції у розмірі 622 816 грн. 06 коп., що і є предметом даного спору.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши представників позивача та відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав:

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з приписами частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Порушенням зобов'язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пунктом 7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" встановлено, що за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що відповідачем рішення суду виконано 10.03.2015 р., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №33834 від 05.03.2015 року на суму 4 684 162,27 грн. (а.с. 68) та розпорядженням №46688434/В2 від 10.03.2015 року, відповідно до якого грошові кошти у сумі 4 684 162,27 грн., що надійшли 10.03.2015 року на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконання виконавчого провадження №46688434, перераховано на користь стягувача ТОВ «Снек Експорт» з призначенням платежу: наказ у справі №910/22284/14 від 20.02.2015 виданий господарським судом м. Києва. (а.с. 37)

За прострочення оплати заборгованості позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 50212 грн. 18 грн. та збитки від інфляції у розмірі 622 816 грн. 06 коп. за період з 07.10.2014 р. по 09.03.2015 р.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних збитків (а.с.38) за період з жовтня 2014 року по лютий 2015 року, нарахованих на суму основної заборгованості 3 966 981, 46 грн. стягнутої за рішенням суду господарського суду м. Києва від 19.11.2014р. у справі №910/22284/14, встановив, що розрахунок проведено вірно, в зв'язку з чим позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 622 816 грн. 06 коп. - є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Виходячи з того, що факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором №25005 від 15.05.2010р. встановлено рішенням суду, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань, вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 3% річних у розмірі 50212 грн.18 коп., підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с.54-55) з приводу того, що при здійсненні розрахунку позивачем не було враховано, що відповідач оплатив заборгованість не 10.03.2015 р., а 05.03.2015р., суд зазначає наступне:

Відповідно до п.1.4. Постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.2013 року №14, з урахуванням пункту 30.1 статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні"моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою, а згідно з пунктом 8.1 статті 8 цього Закону банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. При цьому порушення банком, що обслуговує платника (боржника), строку перерахування коштів до банку, який обслуговує кредитора, або несвоєчасне зарахування банками коштів на рахунок кредитора, в зв'язку з чим сталося прострочення виконання грошового зобов'язання, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання цього зобов'язання, однак надає боржникові право звернутися до банку, який його обслуговує, з вимогою щодо сплати пені відповідно до пункту 32.2 статті 32 названого Закону.

Таким чином, враховуючи що грошові кошти були перераховані на рахунок позивача 10.03.2015 року, що підтверджується розпорядженням №46688434/В2 від 10.03.2015 року (а.с.37), суд не приймає заперечення відповідача з цього приводу, в зв'язку з їх безпідставністю.

Щодо заперечень відповідача, з приводу неможливості нарахування 3% річних та інфляційних втрат, через невинесення остаточного рішення суду, в зв'язку з касаційним оскарженням рішення господарського суду м. Києва від 19.11.2014р. у справі №910/22284/14 та постанови Київського апеляційного господарського суду від 04.02.2015р., суд зазначає наступне:

Відповідно до положень ст. 82 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення господарського суду м. Києва набрало законної сили 04.02.2015 року, відповідно до постанови Київського апеляційного господарського суду від 04.02.2015р. у справі №910/22284/14. Крім того, в матеріалах справи наявна належним засвідчена копія постанови Вищого господарського Суду України від 14.04.2015 року (а.с.75-81), відповідно до якої касаційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.02.2015 у справі №910/22284/14 господарського суду міста Києва залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.02.2015 у справі № 910/22284/14 залишено без змін.

Отже, факт неналежного виконання відповідачем грошових зобов'язань, встановлено судом та підтверджується матеріалами справи.

Оскільки при звернені з позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір у сумі 13460 грн. 57 коп., а сума судового збору за розгляд даної позовної заяви про стягнення 673 028 грн. 24 коп. складає 13460 грн. 56 коп., відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, позивачеві підлягає поверненню з державного бюджету 00 грн. 01 коп. судового збору.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у повному обсязі в розмірі 13460 грн. 56 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ" (52005, Дніпропетровська область, смт. Ювілейне, вул. Радгоспна, буд. 76, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СНЕК ЕКСПОРТ" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Молодогвардійська, 32Б, ) збитки від інфляції в розмірі 622 816 грн. 06 коп., 3% річних у розмірі 50212 грн. 18 коп. та суму судового збору у розмірі 13460 грн. 56 коп.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю "СНЕК ЕКСПОРТ" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Молодогвардійська, 32Б, ) з державного бюджету України 00 грн. 01 коп. суму надмірно сплаченого судового збору, про що видати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскаржене протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 18.05.2015р.

Суддя Л.П. Кармазіна