КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2015 р. Справа№ 903/767/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Калатай Н.Ф.

Пашкіної С.А.

при секретарі судового засіданні Громак В.О.

за участю представників сторін: від позивача - Осадовський Р.Е.,

від відповідача 1. - Пархомчук В.Л.,

від відповідача 2. - Якимчук М.В.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «НПП Каскад»

на рішення господарського суду міста Києва від 06.02.2015р.

по справі № 903/767/14 (суддя - Демидов В.О. )

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «НПП Каскад»

до 1. комунального підприємства «Інформаційно-аналітичний центр «Волиньенергософт»

2. Волинської обласної ради

про визнання договору укладеним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.02.2015 року у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, товариство з обмеженою відповідальністю фірма «НПП Каскад» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва у справі №903/767/14 від 06.02.2015 р. та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «НПП Каскад» та визнати договір оренди індивідуально визначеного майна від 15.01.2014р. №31/01-14 укладеним.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.03.2015р. апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю фірми «НПП Каскад» прийнято до провадження.

Розпорядженням Голови Київського апеляційного господарського суду від 06.05.2015р., у зв'язку із перебуванням суддів Кропивної Л.В. та Смірнової Л.Г. у відпустці, для розгляду даної справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя Чорна Л.В., судді Калатай Н.Ф., Пашкіна С.А.

Комунальне підприємство «Інформаційно-аналітичний центр «Волиньенергософт» просить залишити рішення господарського суду міста Києва від 05.02.2015р. у справі №903/767/14 без змін, а апеляційну скаргу ТзОВ Фірма «НПП Каскад» - без задоволення, з підстав викладених у письмовому відзиві.

Волинська обласна рада також заперечує проти апеляційної скарги та просить залишити рішення господарського суду міста Києва від 05.02.2015р. у справі №903/767/14 без змін, а апеляційну скаргу ТзОВ Фірма «НПП Каскад» - без задоволення, з підстав викладених у письмовому відзиві.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

15.01.2014р. ТОВ «НПП Каскад» - Орендар, КП «Інформаційно-аналітичний центр Волиньенергософт» - Ьалансоутримувач підписано проект договору №31/01-14 індивідуально визначеного нерухомого майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Волинської області, що знаходяться на першому поверсі триповерхової будівлі по вул. Винниченка, 67 у м. Луцьку. /а.с. 8, т.1/.

Вказаний договір Волинською обласною радою, як Орендодавцем, не підписаний.

Відмова від укладення договору обґрунтована Волинською обласною радою систематичною несплатою позивачем орендної плати за договором оренди цього ж майна, укладеним раніше, а також використанням комунального майна не за призначенням, зазначеним у проекті договору оренди.

Нерухоме майно, зазначене у проекті договору оренди як об'єкт оренди, фактично використовується позивачем у справі на підставі раніше укладеного сторонами у справі договору оренди від 17.09.2012 № 09/09-12.

Рішенням господарського суду Волинської області від 03.09.2014 р. у справі №903/582/14 з ТОВ Фірми «НПП Каскад» на користь Волинської обласної ради та КП «ІАЦ «Волиньенергософт» стягнуто заборгованість з орендної плати за укладеним сторонами договором оренди від 17.09.2012р. №09/09-12, з комунальних платежів, інфляційні нарахування на суми заборгованості у загальному розмірі 249753,20 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тобто, та обставина, що позивачем систематично не сплачується орендна плата встановлено рішенням суду і доказування не потребує.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 Цивільного кодексу України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Статтею 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками; що проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін і у випадку, якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках; сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору; за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Відповідно до ст. 187 Господарського кодексу України спори, які виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для

договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до п. 1 ст. 641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ст. 642 Цивільного кодексу України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору.

Позивач наполягає, що сторонами досягнуто всіх істотних умов, а договір оренди підписано КП «Волиньенергософт» як Орендодавцем, що відповідає вимогам п. 4 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до п. 2 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» державну політику у сфері оренди здійснюють: Кабінет Міністрів України, а також Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо державного майна; органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим; органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності.

В силу ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендодавцями є органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування управляти майном, - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Власником нежитлового приміщення, загальною площею 5 877,3 кв.м., що знаходиться у м. Луцьку по вул. Винниченка, 67 згідно Витягу про державну реєстрацію прав, виданого КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» 05.07.2011р. та Свідоцтва на право власності від 07.07.2011р., виданого виконкомом Луцької міської ради є територіальні громади сіл, селищ, міст області в особі Волинської обласної ради.

Відповідно до ст. 314 Цивільного кодексу України власник володіє, користується та розпоряджається майном на власний розсуд.

Як вже зазначалось, спірний договір власником майна - Волинською обласною радою, як Орендодавцем, не підписаний.

Разом з цим, відповідно до Положення про оренду нерухомого майна спільної власності територіальної громади сіл, селищ, міст області, затвердженого рішенням Волинської обласної ради від 13.05.2011р. № 4/46 (далі за текстом - Положення), наявність непогашеної заборгованості з оренди за попередній період не дозволяє переукласти договір оренди на новий термін.

Зазначене спростовує твердження позивача щодо укладення договору оренди.

Разом з цим, відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 цього Кодексу закріплено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, згідно з яким кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, якою визначено способи захисту прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем не правильно обраний спосіб захисту, оскільки такий спосіб захисту, як встановлення факту продовження і чинності договору оренди майна, зазначеними нормами не передбачений.

З такими висновками суду першої інстанції Київський апеляційний господарський суд погоджується з огляду на положення ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що господарським судом Київської області правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

За наведених у даній постанові обставин, Київський апеляційний господарський суд доходить до висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду міста Києва від 06.02.2015р. у справі №903/767/14.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення господарського суду міста Києва від 06.02.2015р. у справі №903/767/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Матеріали справи №903/767/14 повернути до господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді Н.Ф. Калатай

С.А. Пашкіна