ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 р. Справа № 909/438/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Грици Ю.І., секретаря судового засідання Дребот Н.Д.,

за участю представників сторін:

від позивача: 1: Ольховець М. С. - бухгалтер, (довіреність №01-19/252 від 08.05.15),

2: Рибак Т.Ф. - головний бухгалтер, (довіреність №01-19/251 від 08.05.15),

від відповідача представники не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Державного підприємства "Макарівське лісове господарство", (вул.Леніна,17/1, смт. Макарів, Макарівський район, Київська область, 08000)

до відповідача: фізичної особи - підприємця Лаврів Віти Михайлівни, (місцезнаходження: вул. Шевченка, 50, с. Раків, Долинський район, Івано-Франківська область, 77516; адреса для листування: вул. Незалежності,29/10, м. Івано-Франківськ, 76018)

про стягнення заборгованості в розмірі 56668,05 грн.

ВСТАНОВИВ:

ДП «Макарівське лісове господарство" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ФОП Лаврів В. М. про стягнення заборгованості в розмірі 56668,05 грн. та 1827 грн. судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в зв'язку з тим, що відповідачем було порушено взяті на себе господарсько-правові зобов'язання щодо несвоєчасної сплати за поставлену лісопродукцію станом на 18.03.2015 виникла заборгованість в розмірі 56668,05 грн.

В судовому засіданні представники позивача заявлені позовні вимоги підтримали.

Відповідач в судове засідання не з'явився та письмового відзиву на позовну заяву не подав, однак судом його було належним чином повідомлено про дату та час розгляду справи, тому справу розглянуто на підставі ст. 75 ГПК України.

Відповідач своїм конституційним правом на захист прав і охоронюваних законом інтересів не скористався, відзиву на позов не подав, проти позову не заперечив, явки в судове засідання уповноваженого представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, ухвалою суду від 22.04.2015 (вих.№4361-4363 від 23.04.2015), про що свідчать відмітка відділу документального забезпечення суду на зворотному боці вищевказаної ухвали.

Відповідно до ст.22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно з пунктом 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зі змінами, внесеними згідно з постановою Вищого господарського суду №3 від 23.03.2012, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови. Згідно з п.3.9.1 зазначеної постанови, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвала суду від 22.04.2015 надіслано відповідачу за адресою зазначеною позивачем у позовній заяві та відділенням поштового зв'язку суду не повернуто.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.:

між ДП «Макарівське лісове господарство» та ФОП Лаврів В.М. 26.02.2014 укладено договір купівлі-продажу №53, відповідно до якого постачальник (позивач) зобов'язався поставити та передати у власність покупця (відповідача), а покупець (відповідач) зобов'язався у порядку та на умовах, передбачених цим договором, прийняти та оплатити лісопродукцію.

Оригінал договору, підписаного відповідачем у позивача відсутній через, як випливає

з пояснень представника позивача, неповернення його відповідачем.

Згідно з ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

На виконання зобов'язань у період з 26.02.2014 по 23.05.2014 позивачем поставлено та передано відповідачу лісопродукції на суму 165298,05 грн.

Частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Факт поставки товару позивачем на користь відповідача підтверджується письмовими доказами, доданими до матеріалів справи, зокрема, копіями товарно-транспортних накладних (№103974 від 11.03.2014; №050190 від 28.03.2014; №050193 від 29.03.2014; №№ 07991, 07992, 07993, 07994, 07995 від 30.03.2014; №№ 07767 від 31.03.2014; №№ 070304, 070303, 070305 від 28.04.2014; №№030480, 030479 від 21.05.2014; №№ 030493, 030488, 030487, 030486, 030485, 030484, 030483, 030482, 030481, 030494, 030495 від 22.05.2014; №№ 030499, 030498, 030509, 030502, 030504, 030500, 030497, 030496, 08154, 08155 від 23.05.2014; №№ 740102, 08156, 08157 від 24.05.2014; №№ 08158, 08159 від 26.05.2014; №№ 08160, 08161, 08162, 08166, 08167, 08088 від 27.05.2014; № 070405 від 30.05.2014).

При цьому, ФОП Лаврів В.М. було прийнято товар, що засвідчено підписами уповноваженого представника відповідача, що прийняв продукцію, на вищезазначених товарно-транспортних накладних.

У період з 27.02.2014 по 30.05.2014 відповідачем було частково оплачено лісопродукцію на суму 108630 грн. ( втому числі і в рахунок попередньої оплати), що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями прибуткових касових ордерів та виписок по особових рахунках.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень частини другої статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Однак, всупереч вимог цивільного та господарського законодавства з 30.05.2014 відповідачем припинено здійснювати оплату за поставлену та передану їй лісопродукцію в зв'язку з чим станом на 18.03.2015 сума простроченої заборгованості становить 56668,05 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем 06.10.2014 рекомендованим листом з повідомленням ФОП Лаврів В.М. було надіслано акт звірки взаємних розрахунків та видаткові накладні. Крім того, 29.01.2015 рекомендованим листом з повідомленням боржнику було надіслано рахунок-фактуру №1599 від 17.12.2014 із зазначенням заборгованості перед позивачем в сумі 56668,05 грн.

На підтвердження отримання ФОП Лаврів В.М. вищезазначених листів до матеріалів справи додані копії рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, підписаних уповноваженою особою відповідача.

При цьому, позивач звертався до відповідача з претензією №1 від 13.02.2015, яка була отримана відповідачем 26.02.2015, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого доданого до матеріалів справи.

Таким чином, на підставі довготривалих відносин, що підтверджується матеріалами справи, які було оглянуто в судовому засіданні, між сторонами дійсно виникли господарсько-майнові відносини, оскільки ДП "Макарівське лісове господарство" поставило та передало на користь ФОП Лаврів В.М. лісопродукцію на суму 165298,05 грн., а остання в свою чергу здійснила часткову оплату за отриманий товар в розмірі 108630 грн.

Відсутність у позивача оригінала договору підписаного відповідачем не є підставою для відмови у позові, оскільки факт існування тривалих господарський взаємин між сторонами підтверджується іншими належними та допустимими доказами, описаними та оціненими судом вище.

Враховуючи, що свої зобов'язання щодо оплати поставленого позивачем товару виконувалось відповідачем не належним чином, суд прийшов до висновку про задоволення позову та стягнення з ФОП Лаврів В.М. на користь ДП "Макарівське лісове господарство" заборгованості в розмірі 56668,05 грн.

Судовий збір за правилами ст. 49 ГПК України слід покласти на відповідача, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 173, 175, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 692 Цивільного кодексу України, ст.ст.22, 49, 75, 82 , 82-1, 83-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця Лаврів Віти Михайлівни, (місцезнаходження: вул. Шевченка, 50, с. Раків, Долинський район, Івано-Франківська область, 77516; адреса для листування: вул. Незалежності,29/10, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ ) на користь Державного підприємства "Макарівське лісове господарство", (вул.Леніна,17/1, смт. Макарів, Макарівський район, Київська область, 08000, ) заборгованість в розмірі 56668,05 грн. (п'ятдесят шість тисяч шістсот шістдесят вісім гривень п'ять копійок) та 1827 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень) судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 19.05.2015.

Суддя Грица Ю. І.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ Дутка Х.І. 19.05.15