ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=====================================================================УХВАЛА
05 травня 2015 року Справа № 915/155/14
Суддя Давченко Т.М.
при секретарі Берко О.В.
за участю представників:
від кредитора: представник не з'явився;
від банкрута: Козирицький А.С. ліквідатор.
Суть справи: про визнання кредиторських вимог
06.04.2015р. кредитором подано суду заяву про визнання кредиторських вимог до боржника у сумі 708355,71 грн.
Ліквідатором вказані вимоги відхилено у повному обсязі, про що зазначено у повідомленні про розгляд кредиторських вимог від 28.04.2015р. вих.. № 02-05/104.
Кредитор у судове засідання свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив.
У судовому засіданні ліквідатор відхилив вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард-Днепр» з підстав недоведеності.
Перевіривши матеріали справи, заслухавши ліквідатора, суд встанови наступне.
20.10.2014р. судом затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Прибузький гранітний кар'єр» на загальну суму 200293971,63 грн.
Постановою Господарського суду Миколаївської області від 11.12.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Прибузький гранітний кар'єр» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Козирицького Андрія Сергійовича.
Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10.03.2015р. залишено без змін постанову Господарського суду Миколаївської області від 11.12.2015р.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.
Частиною першою ст. 23 спеціального Закону встановлено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури. Кредитори зобов'язані заявити їх ліквідатору та до господарського суду. Розгляд таких вимог здійснюється за аналогією з порядком розгляду вимог конкурсних кредиторів.
Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.
Суть заявлених кредитором вимог полягає в наступному:
04.09.2014р. року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Прибузький гранітний кар'єр» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авангард-Днепр» було укладено Договір поставки № 04/09/14-1, згідно якого Боржник поставив, а ТОВ «Авангард-Днепр» прийняв та оплатив товар (щебінь та горну масу) на суму 708355,71 грн. Зазначене майно було передане Товариству з обмеженою відповідальністю «Прибузький гранітний кар'єр» на відповідальне зберігання відповідно до Договору відповідального зберігання № 27/01/14-1-ПГК від 27.01.2014 р. згідно Акту прийому-передачі № 2 від 05.12.2014 р.
Відповідно до п. 2.1.4. до Договору відповідального зберігання № 27/01/14-1-ПГК від 27.01.2014 р. зберігач зобов'язаний повернути майно поклажодавця за його першою вимогою. П. 6.1. визначає, що зазначений договір діє протягом одного календарного року. Термін дії Договору сплинув, майно Товариству з обмеженою відповідальністю «Авангард-Днепр» повернуто не було, тому Товариство з обмеженою відповідальністю «Авангард-Днепр» звернулося до суду із заявою про визнання кредиторських вимог.
Як вбачається із поданої заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард-Днепр» про грошові вимоги у сумі 708 355,71 грн. та додатків до неї, на думку заявника, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Прибузький гранітний кар'єр» виникла на підставі договору поставки №04/09/14-1 від 04.09.2014р. та договору відповідального зберігання №27/01/14-1 -ІТГК від 17.01.2014р., котрий фактично відбувся 05.12.2014р. у зв'язку із підписанням сторонами акту №2 прийому-передачі до договору №27/01/14-1-ПГК.
Проте, Товариством з обмеженою відповідальністю «Авангард-Днепр» не надано доказів здійснення оплати за договором поставки №04/09/14-1 від 04.09.2014р.
У судовому засіданні ліквідатор доповів, що оплата за цим договором поставки не
підтверджується даними первинного бухгалтерського обліку Товариства з обмеженою
відповідальністю «Прибузький гранітний кар'єр». Крім того, у поданій заяві про грошові вимоги згадується про направлення вимоги про повернення майна №11/12/14 від 11.12.2014р. Проте, ліквідатор наголошує, що така вимога на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Прибузький гранітний кар'єр» не надходила. У матеріалах справи також відсутні докази надсилання (вручення) цієї заяви Товариству з обмеженою відповідальністю «Прибузький гранітний кар'єр».
Отже, зі змісту заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард-Днепр» про грошові вимоги неможливо встановити достовірність існування боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Прибузький гранітний кар'єр» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Авангард-Днепр» у розмірі 708 355,71 грн., що виник на підставі договору поставки №04/09/14-1 від 04.09.2014р. та договору відповідального зберігання №27/01/14-1-ПГК від 27.01.2014р, а відтак не має можливості визнати їх та включити до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Прибузький гранітний кар'єр».
За змістом ч.1 ст.32, 33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Керуючись ст. 86 ГПК України, ст.ст. 23, 24 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», господарський суд, -
1. Відхилити кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард-Днепр» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прибузький гранітний кар'єр» у сумі 708355,71 грн.
2. Ухвалу надіслати кредитору, банкруту та ліквідатору.
Суддя Т.М.Давченко