номер провадження справи 2/27/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2015 Справа № 908/1408/15-г

Суддя Мойсеєнко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Кам'янсько-Дніпровського району електричних мереж, м. Кам'янка-Дніпровська, Запорізька область,

до відповідача: Комунального підприємства "Облводоканал" Запорізької обласної ради, м.Запоріжжя,

про стягнення 114808,99 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Фалько Т.С. (довіреність № 32 від 31.12.2014 р.);

від відповідача - Скворцова О.О., довіреність № 01/5101 від 24.12.2014 р.;

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області звернулося Відкрите акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" в особі Кам'янсько-Дніпровського району електричних мереж з позовом про стягнення з Комунального підприємства "Облводоканал" Запорізької обласної ради заборгованості за договором про постачання електричної енергії № 20 від 04.03.2013 р. за спожиту активну електричну енергію за період з квітня 2014 року по січень 2015 року в сумі 107086,15 грн., а також пені в сумі 3812,43 грн., 3% річних в сумі 581,78 грн. та інфляційних втрат в сумі 3328,63 грн., нарахованих за прострочення оплати в період з 27.01.2014 р. по 31.07.2014 р.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 526, 530, 610, 611, 714 Цивільного кодексу України, ст. 218 Господарського кодексу України.

Ухвалою господарського суду від 10.03.2015 р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 2/27/15 та призначено розгляд справи на 02.04.2014р.

У зв'язку з перебуванням судді Мойсеєнко Т.В. на лікарняному, розгляд справи, призначений на 02.04.2015 р., було перенесено ухвалою суду на 30.04.2015 р.

Відповідач надав відзив на позов, в якому визнав суму основного боргу в повному обсязі, просить надати розстрочку виконання рішення строком на 18 місяців, посилаючись на свій скрутний фінансовий стан.

В судовому засіданні 30.04.2015р. були присутні представники обох сторін, за їх заявою фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача підтримав заяву про надання розстрочки, проти позову не заперечував.

В судовому засіданні 30.04.2015р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

04.03.2013 р. Відкритим акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" в особі заступника начальника Кам'янсько-Дніпровського району електричних мереж Падалки С.О. (постачальник, позивач) та Комунальним підприємством «Облводоканал» Запорізької обласної ради (споживач, відповідач) укладено договір про постачання електричної енергії № 20, за яким постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Споживач, у свою чергу, зобов'язався у пунктах 2.3.4, 2.35 договору оплачувати постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами додатка №4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» та додатка № 5 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії»; здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника електричної енергії та електроустановками споживача згідно з додатком № 6 «Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії» (для споживачів, що мають спільну межу електричних мереж із постачальником електричної енергії).

Згідно з п. 10 додатка №4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» споживач зобов'язаний у термін, що не перевищує 5 операційних днів з дня отримання рахунка або платіжної вимоги-доручення, здійснити оплату рахунка або платіжної вимоги-доручення, що направляється йому постачальником електричної енергії. Датою отримання рахунка або платіжної вимоги-доручення вважається:

- при направленні рекомендованим листом - дата, зазначена на фінансовому чеку поштового відділення, що підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту - 3 дні, по області - 5 днів, по України - 7 днів);

- у випадку вручення рахунка або платіжної вимоги-доручення уповноваженому представнику споживача під розпис в журналі - дата, зазначена у журналі;

- при направленні нарочним - дата вручення споживачу.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що розрахунки за електроенергію та інші платежі за розрахунковий період здійснюються за діючими тарифами у відповідності до діючого законодавства.

У п. 9.4 договору зазначено, що цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31 грудня 2013 року. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною стороною не буде заявлено про припинення його дії.

Доказів припинення дії договору сторони не надали, отже умови договору є чинними на час розгляду справи судом.

Як вбачається з матеріалів справи, за період з квітня 2014 року по січень 2015 року сторонами були підписані двосторонні акти про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію, які підтверджують обсяги споживання відповідачем активної електричної енергії за вказаний період.

На підставі цих актів відповідно до діючих тарифів позивачем були виписані рахунки на оплату активної електричної енергії на загальну суму 155618,37 грн., а саме:

№ 20/4а від 05.05.2014 р. за квітень 2014 року - на суму 17381,48 грн.;

№ 20/5а від 04.06.2014 р. за травень 2014 року - на суму 15373,06 грн.;

№ 20/6а від 03.07.2014 р. за червень 2014 року - на суму 23055,36 грн.;

№ 20/7а від 04.08.2014 р. за липень 2014 року - на суму 21062,29 грн.;

№ 20/8а від 02.09.2014 р. за серпень 2014 року - на суму 19811,20 грн.;

№ 20/9а від 30.09.2014 р. за вересень 2014 року - на суму 15009,23 грн.;

№ 20/10а від 05.11.2014 р. за жовтень 2014 року - на суму 9732,31 грн.;

№ 20/11а від 03.12.2014 р. за листопад 2014 року - на суму 9958,79 грн.;

№ 20/12а від 29.12.2014 р. за грудень 2014 року - на суму 11545,75 грн.;

№ 20/1а від 04.02.2015 р. за січень 2015 року - на суму 12688,90 грн.

За спірний період відповідачем здійснено оплату активної електричної енергії на загальну суму 48532,22 грн. наступним чином:

- в рахунок оплати за квітень 2014 року сплачено 06.05.2014 р. суму 2496,66 грн., 30.05.2014 р. - суму 3000,00 грн., 02.06.2014 р. - суму 2463,63 грн.;

- в рахунок оплати за травень 2014 року сплачено 27.06.2014 р. суму 1100,00 грн., 01.07.2014 р. суму 2100,00 грн., 02.07.2014 р. - суму 2439,01 грн.;

- в рахунок оплати за червень 2014 року сплачено 01.08.2014 р. суму 2484,12 грн.;

- в рахунок оплати за липень 2014 року сплачено 15.08.2014 р. суму 2817,11 грн., 20.08.2014 р. - суму 5000,00 грн.;

- в рахунок оплати за серпень 2014 року сплачено 17.09.2014 р. суму 2781,80 грн., 24.09.2014 р. - 5000,00 грн.;

- в рахунок оплати за вересень 2014 р. сплачено 17.10.2014 р. суму 2529,68 грн., 22.10.2014 р. - 5000,00 грн.;

- в рахунок оплати за жовтень 2014 року сплачено 19.11.2014 р. суму 2667,76 грн.;

- в рахунок оплати за листопад 2014 року сплачено 17.12.2014 р. суму 2243,55 грн., 26.12.2014 р. - 2100,00 грн.;

- в рахунок оплати за грудень 2014 року сплачено 28.01.2015 р. суму 2308,90 грн.

Після проведених оплат залишок боргу за квітень 2014 року складає 9421,19 грн., за травень 2014 року - 9734,05 грн., за червень 2014 року - 20571,24 грн., за липень 2014 року - 13245,18 грн., за серпень 2014 року - 12029,40 грн., за вересень 2014 року - 7479,55 грн., за жовтень 2014 року - 7064,55 грн., за листопад 2014 року - 5615,24 грн., за грудень 2014 р. - 9236,85 грн. Активна електроенергія за січень 2015 року не оплачена повністю.

Таким чином, залишок боргу по активній електричній енергії складає 107086,15 грн.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В порушення умов п. 2.3.4 договору та п. 10 додатка №4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» відповідач не здійснив повну оплату рахунків протягом 5 операційних днів з дня їх отримання, внаслідок чого уторилась заборгованість в розмірі 107086,15 грн. за період з квітня 2014 року по січень 2015 року.

Відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості, суму боргу визнав.

У зв'язку з цим позовні вимоги про стягнення з відповідача 107086,15 грн. основного боргу за спожиту активну електричну енергію є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач пред'явив до стягнення 3% річних в сумі 581,78 грн. та інфляційних втрат в сумі 3328,63 грн., нарахованих за прострочення оплати в період з 27.01.2014 р. по 31.07.2014р. Тобто 3% річних та інфляційні втрати нараховані не лише на спірну заборгованість, яка пред'явлена у даному позові, а також на заборгованість, яка утворилась раніше - з грудня 2013 року по березень 2014 року. Однак існування даної заборгованості не підтверджено відповідними актами про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію, рахунками, а також платіжними документами на часткову оплату спожитої електроенергії.

Статтею 33 ГПК України встановлено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Оскільки існування заборгованості за період з грудня 2013 року по березень 2014 року позивачем не підтверджено належними доказами, суд відмовляє у стягненні 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на цю суму заборгованості за період з 27.01.2014 р. по 31.07.2014 р.

На спірну заборгованість позивач нарахував 3% річних на суму боргу за квітень-червень 2014 року за період з 28.05.2014 р. по 31.07.2014 р. Однак позивачем необґрунтовано включено в період прострочення дні оплат.

Згідно з п. 1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

За умовами п. 10 додатка №4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» відповідач мав здійснити оплату рахунка протягом 5 операційних днів з дня його отримання.

Рахунок за квітень 2014 року відповідач отримав 14.05.2014 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення, тобто цей рахунок мав бути оплачений до 21.05.2014 р., а з 22.05.2014 р. виникло прострочення оплати.

Позивач нараховує 3% річних по цьому рахунку за період з 28.05.2014 р. по 31.07.2014р.

З урахуванням заявленого періоду та оплат від 06.05.2014 р. на суму 2496,66 грн., від 30.05.2014 р. на суму 3000,00 грн. та від 02.06.2014 р. на суму 2463,63 грн. розрахунок 3% річних є наступним:

- за період з 28.05.2014 р. по 29.05.2014 р. (2 дні) від суми боргу 14884,82 грн. (сума рахунку 17381,48 грн. - 2496,66 грн.) 3% річних складають 2,45 грн.;

- за період з 30.05.2014 р. по 01.06.2014 р. (3 дні) від суми боргу 11884,82 грн. (14884,82 грн. - 3000,00 грн.) 3% річних складають 2,93 грн.;

- за період з 02.06.2014 р. по 31.07.2014 р. (60 днів) від суми боргу 9421,19 грн. (11884,82 грн. - 2463,63 грн.) 3% річних складають 46,46 грн.

Рахунок за травень 2014 року відповідач отримав 13.06.2014 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення, тобто цей рахунок мав бути оплачений до 20.06.2014 р., а з 21.06.2014 р. виникло прострочення оплати.

Позивач нараховує 3% річних по цьому рахунку за період з 27.06.2014 р. по 31.07.2014р.

З урахуванням заявленого періоду та оплат від 27.06.2014 р. на суму 1100,00 грн., від 01.07.2014 р. на суму 2100,00 грн., від 02.07.2014 р. на суму 2439,01 грн. розрахунок 3% річних є наступним:

- за період з 27.06.2014 р. по 30.06.2014 р. (4 дні) від суми боргу 14273,06 грн. (сума рахунку 15373,06 грн. - 1100,00 грн.) 3% річних складають 4,69 грн.;

- за 01.07.2014 р. (1 день) від суми боргу 12173,06 грн. (14273,06 грн. - 2100,00 грн.) 3% річних складають 1,00 грн.;

- за період з 02.07.2014 р. по 31.07.2014 р. (30 днів) від суми боргу 9734,05 грн. (12173,06 грн. - 2439,01 грн.) 3% річних складають 24,00 грн.

Рахунок за червень 2014 року відповідач отримав 18.07.2014 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення, тобто цей рахунок мав бути оплачений до 25.07.2014 р., а з 26.07.2014 р. виникло прострочення оплати.

Позивач нараховує 3% річних по цьому рахунку за період з 25.07.2014 р. по 31.07.2014р.

Оскільки прострочення оплати по цьому рахунку виникло тільки з 26.07.2014 р., а часткова оплата була здійснена 01.08.2014 р., то з урахуванням заявленого періоду 3% річних слід розраховувати за період з 26.07.2014р. по 31.07.2014 р. (6 днів) від суми рахунку 23055,36 грн., що складає 11,37 грн.

Таким чином, всього з відповідача підлягає стягненню 3% річних в сумі 92,90 грн. У стягнені 3% річних в сумі 488,88 грн. суд відмовляє.

На спірну суму позивачем нараховані інфляційні втрати за період з 28.05.2014 р. по 31.07.2014 р.

В абзацах 2, 3 пункту 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 р. №01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права» звернуто увагу господарських судів на те, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція) [див. постанову Вищого господарського суду України від 05.04.2011 № 23/466 та лист Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.1997 № 62-97р]. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (див. постанову Вищого господарського суду України від 01.02.2012 № 52/30).

Позивачем розраховано інфляцію за кожен день прострочення, у той час як інфляцію слід розраховувати на місяць в цілому від суми боргу, яка існувала протягом цього місяця.

Так, заборгованість за квітень 2014 року виникла з 22.05.2014 р., отже інфляційні втрати на цю суму боргу слід розраховувати з наступного місяця - червня 2014 року. Позивач нараховує інфляційні втрати по липень 2014 року. З червня по липень 2014 року існувала сума боргу 9421,19 грн., середній індекс інфляції за цей період складає 101,4 %. Звідси інфляційні втрати складають 132,27 грн.

Заборгованість за травень 2014 року виникла з 21.06.2014 р. отже інфляційні втрати на цю суму боргу слід розраховувати з наступного місяця - липня 2014 року. За липень 2014 року існувала сума боргу 9734,05 грн., індекс інфляції - 100,4%. Звідси інфляційні втрати складають 38,94 грн.

Заборгованість за червень 2014 року виникла з 26.07.2014 р., отже інфляційні втрати на цю суму боргу слід розраховувати з наступного місяця - серпня 2014 року. Оскільки позивач нараховує інфляційні втрати по липень 2014 року, інфляційні втрати на дану суму боргу судом не нараховуються.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати в сумі 171,21 грн. У стягненні інфляційних втрат в сумі 3157,42 грн. суд відмовляє.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 р. N 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 4.2.1 договору передбачено, що за недотримання термінів сплати рахунків або платіжних вимог-доручень за активну електроенергію (п. 10 додатка №4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію») та за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії (п. 5 додатка №6 «Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії»), споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню за весь період часу, протягом якого не виконане зобов'язання по сплаті, в розмірі 0,5% від суми платежу за кожен день прострочення (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період нарахування пені) по день фактичної оплати.

Позивачем пред'явлена до стягнення пеня в сумі 3812,43 грн., нарахована за період з 27.01.2014 р. по 31.07.2014 р. на суму заборгованості з грудня 2013 року по червень 2014 року. Як встановлено судом, заборгованість з грудня 2013 року по березень 2014 року позивачем не підтверджена належними доказами, тому суд відмовляє у стягненні пені за цей період.

Пеня на спірну заборгованість розрахована за період з 28.05.2014 р. по 31.07.2014 р. на суму боргу за квітень-червень 2014 року. При цьому позивачем необґрунтовано включено в період прострочення дні оплат.

З урахуванням заявленого періоду та оплат розрахунок пені є наступним.

На суму боргу за квітень 2014 року пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ складає:

- за період з 28.05.2014 р. по 29.05.2014 р. (2 дні) від суми боргу 14884,82 грн. (сума рахунку 17381,48 грн. - 2496,66 грн.) - 15,50 грн.;

- за період з 30.05.2014 р. по 01.06.2014 р. (3 дні) від суми боргу 11884,82 грн. (14884,82 грн. - 3000,00 грн.) - 18,56 грн.;

- за період з 02.06.2014 р. по 31.07.2014 р. (60 днів) від суми боргу 9421,19 грн. (11884,82 грн. - 2463,63 грн.) - 317,48 грн.;

На суму боргу за травень 2014 року пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ складає:

- за період з 27.06.2014 р. по 30.06.2014 р. (4 дні) від суми боргу 14273,06 грн. (сума рахунку 15373,06 грн. - 1100,00 грн.) - 29,72 грн.;

- за 01.07.2014 р. (1 день) від суми боргу 12173,06 грн. (14273,06 грн. - 2100,00 грн.) - пеня 6,34 грн.;

- за період з 02.07.2014 р. по 31.07.2014 р. (30 днів) від суми боргу 9734,05 грн. (12173,06 грн. - 2439,01 грн.) - 176,01 грн.

На суму боргу за червень 2014 року пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 26.07.2014р. по 31.07.2014 р. (6 днів) від суми боргу 23055,36 грн. складає 94,75 грн.

Таким чином, всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в сумі 658,36 грн. Пеня в сумі 3154,07 грн. пред'явлена необґрунтовано.

Відповідачем заявлено клопотання про надання розстрочки виконання рішення строком на 18 місяців, посилаючись на свій скрутний фінансовий стан.

Відповідно до п. 6 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Питання задоволення заяви сторони у справі про розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

При цьому господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але, перш за все, повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Зі статуту КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради вбачається, що основною метою діяльності підприємства є забезпечення потреб населення та інших споживачів Запорізької області питною водою, водовідведення стоків, забезпечення промислового і побутового водопостачання населення, підприємств, установ організацій.

Суд зазначає, що переважну частину споживачів складає населення, комунальні підприємства, сільськогосподарські виробники, які мають дуже низьку платоспроможність та не можуть вчасно розраховуватися за отримані послуги. Інших надходжень, окрім плати за надані послуги з водопостачання та водовідведення, відповідач немає.

Із довідок КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради від 24.03.2015 р. № 12/456, №12/284, № 12/457, № 12/455 вбачається, що станом на 24.03.2015 р. заборгованість ТОВ «Чиста Вода-Бердянськ» перед КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради за послуги водопостачання (покупну воду) та векселя є непогашеною і складає 16335500,00 грн. Заборгованість за векселями, виданими ТОВ «Чиста Вода-Бердянськ» та несплаченими у встановлений строк - 1380000,00 грн. У той же час даний боржник визнаний банкрутом і знаходиться в стадії ліквідації. Станом на 01.01.2015 р. кредиторська заборгованість відповідача становить 44049000,00 грн., а дебіторська заборгованість споживачів - 48185000,00 грн., у тому числі прострочена заборгованість підприємств-банкрутів 19000000,00 грн., заборгованість комунальних підприємств - 21000000,00 грн. Станом на 24.03.2015 р. заборгованість КП «Бердянськводоканал» Бердянської міської ради перед КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради за послуги водопостачання (покупну воду) складає 22543300,02 грн.

Відповідач надає послуги на підставі тарифів, які є регульованими і встановлені органами місцевого самоврядування на рівні, нижчому від економічно обґрунтованого.

Згідно з ч. ч. 3, 4 Закону України від 24.06.2004 р. № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання). У разі встановлення органом місцевого самоврядування тарифів на житлово-комунальні послуги на рівні, що унеможливлює отримання прибутку, орган, який їх затвердив, зобов'язаний відшкодувати з відповідного місцевого бюджету виконавцям/виробникам різницю між встановленим розміром цін/тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг.

Непрофінансована різниця у тарифах відповідача становить 11873723,00 грн., що підтверджується розрахунком обсягів заборгованості в тарифах на послуги з водопостачання та водовідведення, що постачалися населенню комунальними підприємством «Облводоканал» Запорізької обласної ради, який затверджений Департаментом фінансів Запорізької обласної державної адміністрації.

На кінець 2014 року за наслідками господарської діяльності відповідач має збиток в розмірі 14708000,00 грн., який збільшився порівняно з аналогічним періодом попереднього року (3856000,00 грн.), що підтверджується звітом про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2014 рік.

В довідці КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради від 24.03.2015 р. №12/454 зазначено, що станом на 23.03.2015 р. комісія з трудових спорів КП «Облводоканал» ЗОР в лютому-березні 2015 року розглянула 406 заяв працівників про стягнення боргу із заробітної плати. Винесено 406 рішень про стягнення заборгованості із заробітної плати в розмірі 257500,00 грн. Заборгованість на даний час не погашена.

У той же час, відповідач має здійснювати безперебійне постачання питної води населенню, підприємствам та організаціям м. Запоріжжя і області. З метою надання послуг з постачання питаної води з дотриманням існуючого Державного стандарту, для знезараження води КП «Облводоканал» ЗОР використовує, крім іншого, хлор рідкий. Постачальником хлору відповідно до договору № 4/15 від 19.01.2015 р. є ТОВ «Аульська ХПС». Згідно даного договору постачання хлору здійснюється на умовах 100% попередньої оплати. З метою дотримання екологічного нормативу якості води в джерелах питного водопостачання, постачання хлору має здійснюватися безперебійно.

Викладене свідчить, що господарська діяльність відповідача має важливе соціальне значення і застосування надмірних фінансових санкцій може призвести до зупинки діяльності підприємства, що потягне серйозні негативні наслідки для всієї області.

Відповідач дійсно знаходиться у важкому фінансовому становищі, а утворенню заборгованості відповідача за поставлену електричну енергію сприяли причини об'єктивного характеру.

Досліджені судом докази, які надані відповідачем в обґрунтування клопотання про розстрочку, свідчать, що відповідач дійсно знаходиться у важкому фінансову становищі і на теперішній час у відповідача відсутні достатні грошові кошти, які можуть бути спрямовані на погашення заборгованості в повній сумі перед позивачем.

Суд зазначає, що відповідач не відмовляється від сплати заборгованості. Протягом спірного періоду відповідач постійно сплачував заборгованість частковими платежами, що свідчить про намагання відповідача сплатити заборгованість в добровільному порядку. Розстрочка виконання рішення суду сприятиме як можливості відновлення господарської діяльності відповідача, так і зробить реальною можливість отримання боргу позивачем.

Разом із цим, суд враховує, що присуджена за результатом розгляду справи сума основного боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат (108008,62 грн.) не є значною і відповідач не обґрунтував необхідність надання розстрочки для її сплати саме на 18 місяців, що буде складати лише 6000,48 грн. на місяць.

З урахуванням викладеного, враховуючи фінансовий стан відповідача та матеріальні інтереси сторін, зважаючи на те, що виконання рішення суду одночасно і в повному обсязі матиме негативні наслідки для фінансово-господарського стану відповідача, суд вважає, що наведені відповідачем обставини є підставою для часткового задоволення клопотання відповідача та надання відповідачу розстрочки сплати основного боргу, 3% річних, інфляційних втрат та пені строком на 4 місяці шляхом сплати присуджених сум рівними частинами щомісячно.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Облводоканал" Запорізької обласної ради (вул. Перемоги, 129-А, м. Запоріжжя, 69057, п/р 6901 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, ) на користь Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Кам'янсько-Дніпровського району електричних мереж (вул. Чкалова, 8, м. Кам'янка-Дніпровська, Запорізька область, 71300, на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 09 у ВАТ «Державний Ощадний банк України», МФО 313957, ) 107086,15 грн. (сто сім тисяч вісімдесят шість грн. 15 коп.) основного боргу за спожиту активну електричну енергію. Видати наказ.

Розстрочити виконання рішення господарського суду Запорізької області від 30.04.2015 р. у справі № 908/1408/15-г про стягнення основного боргу за спожиту активну електричну енергію в розмірі 107086,15 грн. (сто сім тисяч вісімдесят шість грн. 15 коп.) строком на 4 місяці шляхом сплати суми боргу частинами по 26771,54 грн. (двадцять шість тисяч сімсот сімдесят одна грн. 54 коп.) щомісячно до 30.05.2015 р., до 30.06.2015 р., до 30.07.2015 р. та суми 26771,53 грн. (двадцять шість тисяч сімсот сімдесят одна грн. 53 коп.) до 30.08.2015 р.

Стягнути з Комунального підприємства "Облводоканал" Запорізької обласної ради (вул. Перемоги, 129-А, м. Запоріжжя, 69057, п/р 6901 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, ) на користь Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Кам'янсько-Дніпровського району електричних мереж (вул. Чкалова, 8, м. Кам'янка-Дніпровська, Запорізька область, 71300, на поточний рахунок №7 в ЗОД «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805, ) 3% річних в сумі 92,90 грн. (дев'яносто дві грн. 90 коп.), інфляційні втрати в сумі 171,21 грн. (сто сімдесят одна грн. 21 коп.), пеню в сумі 658,36 грн. (шістсот п'ятдесят вісім грн. 36 коп.). Видати наказ.

Розстрочити виконання рішення господарського суду Запорізької області від 30.04.2015 р. у справі № 908/1408/15-г про стягнення 3% річних в сумі 92,90 грн. (дев'яносто дві грн. 90 коп.), інфляційних втрат в сумі 171,21 грн. (сто сімдесят одна грн. 21 коп.), пені в сумі 658,36 грн. (шістсот п'ятдесят вісім грн. 36 коп.), усього 922,47 грн. (дев'ятсот двадцять дві грн. 47 коп.) строком на 4 місяці шляхом сплати присуджених сум частинами по 230,62 грн. (двісті тридцять грн. 62 коп.) щомісячно до 30.05.2015 р., до 30.06.2015 р., до 30.07.2015р. та суми 230,61 грн. (двісті тридцять грн. 61 коп.) - до 30.08.2015 р.

Стягнути з Комунального підприємства "Облводоканал" Запорізької обласної ради (вул. Перемоги, 129-А, м. Запоріжжя, 69057, п/р 6901 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, ) на користь Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Кам'янсько-Дніпровського району електричних мереж (вул. Чкалова, 8, м. Кам'янка-Дніпровська, Запорізька область, 71300, на поточний рахунок №260084413 в ЗОД «Райффайзен Банк Аваль», МФО 313827, ) 2162,05 грн. (дві тисячі сто шістдесят дві грн. 05 коп.) витрат зі сплати судового збору. Видати наказ.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Суддя Т.В.Мойсеєнко

Повне рішення оформлено і підписано 05.05.2015 р.

і набирає законної сили після закінчення

десятиденного строку з дня його підписання.