РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2015Справа №910/4484/15-г

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ТИТАН ХХІ»
ДоДочірнього підприємства «Київтранспарксервіс 1» Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд»
Простягнення 72 015, 17 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача: Довженко Д.С. - за дов.;

Від відповідача: Руденко А.В. - за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач, з урахуванням заяви від 23.04.2015р., звернувся до суду з позовом до Відповідача про стягнення з останнього на свою користь заборгованість в розмірі 64 800, 00 грн., інфляційних в розмірі 6 959, 52 грн. та 3% річних в розмірі 255, 65 грн. за договором №33/12/13 від 01.12.2013р. про надання охоронних послуг.

В судовому засіданні від 23.04.2015р. представник відповідача надав суду відзив по справі, відповідно до якого просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на позов, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2013 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір №33/12/13 про надання охоронних послуг (надалі - Договір).

Відповідно до предмету Договору, Відповідач (Замовник по Договору) замовляє, а Охорона (Позивач по Договору) надає охоронні послуги (надалі «Послуги»), а саме приймає під охорону об'єкт (надалі «Об'єкт»), вказаний в Дислокації (Додаток №1 до даного Договору). Вид охорони визначається за згодою сторін, як інспекторсько-сторожова служба охорони. Система охорони Об'єкту та Дислокація постів визначається Позивачем та узгоджується з Відповідачем.

Згідно з п. 1.3. Договору, Відповідач взяв на себе зобов'язання приймати Послуги та вчасно проводити розрахунки, визначені умовами Договору.

За умовами п. 3.5. Договору, Позивач зобов'язався надавати Послуги Відповідачу згідно умов і положень визначених, зокрема, Дислокацією (Додаток №1 до Договору).

Ціна Договору становить 21 600, 00 грн. (в тому числі ПДВ (20%) щомісяця (п. 4.1. Договору).

Відповідно до п. 4.2. Договору, оплата Відповідачем вартості Послуг здійснюється щомісячно до 5 числа місяця слідуючого за звітним.

В розділі 7 Договору Сторони визначили порядок приймання-передачі послуг.

Так, відповідно до п. 7.2. Договору, щомісяця до 1 числа слідуючого за звітним Позивач зобов'язався складати та надавати Акт виконаних робіт на адресу Відповідача. Відповідач зобов'язався підписувати Акт виконаних робіт відповідно до умов Договору не пізніше 5 (п'ятого) числа місяця, слідуючого за звітним.

В разі обґрунтованих зауважень до Позивача, які можуть потягнути за собою питання вартості наданих Послуг, Відповідач зобов'язався не пізніше 3 (трьох) календарних днів з дня виявлення названих зауважень, письмово заявити про них Позивачу. Якщо Відповідач не зробив такої заяви він втрачає право у подальшому посилатися на ці зауваження, як порушення умов Договору (п. 7.3. Договору).

Відповідно до Додатку № 1 до Договору, Дислокація Об'єктів, які передаються Позивачу, з 01.12.2013р. пости охорони дислокуються таким чином: паркінг №1, №2, №3 та № 4 (контроль за в'їздом-виїздом автотранспорту, контроль за дотриманням порядку на території об'єкту, забезпечення збереження автомобілів у відсутність їх власників) за адресою: м. Київ, вул. Б. Гмирі, 7 (пост №1, №2, №3 та №4, час охорони: з 8.00-8.00 (цілодобово).

Судом встановлено, що Позивач за умовами Договору здійснював охорону Об'єктів Відповідача, в порядку та відповідно до умов передбачених Договором.

Однак, Відповідачем, в порушення умов Договору, не оплачені охоронні послуги, надані протягом вересня-листопада 2014р. на загальну суму в розмірі 64 800, 00 грн.

Надання Позивачем Послуг Відповідачу за період з вересня по листопад 2014р. підтверджується актами здачі-приймання робіт (надання послуг) за цей період, а саме: №548 від 30.09.2014р. на суму в розмірі 21 600, 00 грн., №632 від 31.10.2014р. на суму в розмірі 21 600, 00 грн. та №720 від 30.11.2014р. на суму в розмірі 21 600, 00 грн. Належно засвідчені копії таких актів знаходяться в матеріалах справи. В усіх зазначених актах вказано, що Відповідач претензій по об'єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має, проставлені підписи та печатки обох сторін Договору.

За згодою сторін 30.11.2014р. підписано угоду про припинення зобов'язань за Договором про надання охоронних послуг №33/12/13 від 01.12.2013р. з 30.11.2014р. та підписано Акт зняття постів, відповідно до якого Позивач з 30.11.2014р. знімає 4 цілодобові пости охорони на підприємстві Відповідача, а саме: паркінг №1, №2, №3 та № 4 (контроль за в'їздом-виїздом автотранспорту, контроль за дотриманням порядку на території об'єкту, забезпечення збереження автомобілів у відсутність їх власників) за адресою: м. Київ, вул. Б. Гмирі, 7 (пост №1, №2, №3 та №4, час охорони: з 8.00-8.00 (цілодобово).

Підписанням цього Акту обома сторонами, підтвердився факт зняття з 30.11.2014р. вищевказаних постів Позивача.

В зазначеному Акті Відповідач підтвердив, що не має претензій до Позивача по якості виконаних останнім договірних обов'язків на постах, що знімаються відповідно до даного Акту.

Проте, всупереч покладених на Відповідача договірних зобов'язань щодо оплати наданих Послуг, Відповідач останні не оплатив на користь Позивача.

В зв'язку з зазначеним, Позивач направив на адресу Відповідача Претензію (вих. № 22 від 15.12.2014р.) з вимогою перерахувати на розрахунковий рахунок Позивача суму заборгованості в розмірі 64 800, 00 грн. за надані, згідно з умовами Договору Послуги.

Однак, станом на день звернення до суду заборгованість Відповідачем не сплачена.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, Господарський суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

Договір №33/12/13 від 01.12.2013р. про надання охоронних послуг, укладений між Позивачем та Відповідачем за своєю правовою природою є договором про надання послуг та є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до п. 4.2. Договору, оплата Відповідачем вартості Послуг здійснюється щомісячно до 5 числа місяця слідуючого за звітним.

Відповідно до ст. 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 Цивільного кодексу України та ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися - належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Матеріали справи свідчать, що Відповідачем не сплачено суму боргу за Договором в розмірі 64 800, 00 грн., а строк виконання грошового зобов'язання на момент винесення рішення у справі настав.

Факт наявності боргу у Відповідача за Договором від 01.12.2013р. №33/12/13 в розмірі 64 800, 00 грн. Позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та Відповідачем не спростований, і тому ця сума має бути стягнута з Відповідача.

Заперечення Відповідача, щодо неякісного виконання Позивачем послуг, в наслідок чого на об'єктах відбувались крадіжки, в зв'язку з чим відповідач отримав Заяви від власників парко-місця з вимогою компенсувати нанесені матеріальні збитки, не приймаються судом до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Так, надання Позивачем Послуг Відповідачу за період з вересня по листопад 2014р. підтверджується актами здачі-приймання робіт (надання послуг) за цей період, а саме: №548 від 30.09.2014р. на суму в розмірі 21 600, 00 грн., №632 від 31.10.2014р. на суму в розмірі 21 600, 00 грн. та №720 від 30.11.2014р. на суму в розмірі 21 600, 00 грн. В усіх зазначених актах вказано, що Відповідач претензій по об'єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має, проставлені підписи та печатки обох сторін Договору.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З огляду на наявність прострочення грошового зобов'язання, Позивач також правомірно нарахував Відповідачу борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення, відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Згідно здійсненого Позивачем розрахунку з Відповідача підлягає стягненню 255, 65 грн. 3% річних та 6 959, 52 грн. індексу інфляції.

Проте, перевіривши здійснений Позивачем розрахунок 3% річних та індексу інфляції за допомогою калькулятору штрафів ЛІГА: ЗАКОН ЕЛІТ 9.4.1, суд дійшов висновку, що він неправильний.

Так, за перерахунком суду з Відповідача підлягає стягненню індекс інфляції в розмірі 5 445, 66 грн.

3% річних за судовим перерахунком складає більшу суму, ніж зазначена в розрахунку Позивача, а саме суму в розмірі 417, 21 грн., однак стягнення такої суми фактично призведе до виходу судом за межі позовних вимог, що суперечить повноваженням суду.

Так, відповідно до пункту 2 частини першої статті 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Враховуючи наведене, у зв'язку з тим, що клопотання в порядку, передбаченому вказаним пунктом частини першої статті 83 ГПК України, до позовної заяви не додано та в судовому засіданні представником Позивача не подано, у суду відсутні підстави для виходу за межі позовних вимог в частині вимог про стягнення 3% річних, а тому стягненню з Відповідача підлягає 255, 65 грн. 3% річних.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В судовому засіданні, допустимими доказами, які знаходяться в матеріалах справи Позивач довів, що його позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Витрати по оплаті судового збору, згідно ст. 49 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Київтранспарксервіс 1» Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» (01010, м. Київ, вул. Суворова, 4/6, адреса для листування: 02140, м. Київ, вул. Гмирі, 7; Код: 24081894) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИТАН ХХІ» (25009, м. Кіровоград, вул. Садова, 61, Код: 38802627) заборгованість в розмірі 64 800 (шістдесят чотири тисячі вісімсот) грн. 00 коп., інфляційні втрати в розмірі 5 445 (п'ять тисяч чотириста сорок п'ять) грн. 66 коп., 3% річних в розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) грн. 65 коп. та судовий збір в розмірі 1 789 (одна тисяча сімсот вісімдесят дев'ять) грн. 42 коп.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

В решті частині позову відмовити

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 05.05.2015р.

Суддя І.І.Борисенко