ГОСПОДАРСЬКИЙ С У Д
Кіровоградської області
У Х В А Л А

07 травня 2015 року Справа № 912/3128/14

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С., розглянув у викритому судовому засіданні скаргу комунального підприємства "Теплокомуненерго" № 413 від 10.04.15 р. на постанову про арешт коштів боржника у справі № 912/3128/14

за позовом: публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до відповідача: комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради, Кіровоградська область, м. Олександрія

про стягнення 10 123 889,23 грн.,

представники:

від стягувача - участі не брали;

від боржника - Грибачова А.А., керівник,

від боржника - Лукашевська Ю.А., довіреність № 33 від 15.01.15 р.;

від ДВС - Санкаускас Н.В., довіреність № 03.1-5/01.1-22/184 від 03.02.15 р.,

встановив: рішенням господарського суду Кіровоградської області від 26.11.14 р. позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено частково: стягнуто з комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" заборгованість в сумі 7 577 046,72 грн., з яких: основний борг - 6 356925, 63 грн., пеня - 439 804,15 грн., 3% річних - 206 721,37 грн., інфляційні втрати - 573 595,57 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 64 310,40 грн.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.01.15 р. апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишено без задоволення; рішення господарського суду Кіровоградської області від 26.11.14 р. у даній справі - без змін.

02.02.15 р. на виконання рішення господарського суду Кіровоградської області від 26.11.14 р. та постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.01.15 р. видано відповідний наказ.

14.04.15 р. до господарського суду Кіровоградської області надійшла скарга комунального підприємства "Теплокомуненерго" № 413 від 10.04.15 р. на постанову про арешт коштів боржника у даній справі, згідно якої скаржник просить:

14.04.15 р. до господарського суду Кіровоградської області надійшла скарга комунального підприємства "Теплокомуненерго" № 413 від 10.04.15 р. на постанову про арешт коштів боржника у даній справі, згідно якої скаржник просить:

- дії відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області щодо арешту коштів боржника що перебувають в касі підприємства з метою їх подальшого вилучення в рахунок погашення заборгованості за ВП № 46753185 - визнати незаконними;

- скасувати постанову про арешт коштів боржника винесену відділом примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області від 06.04.15 р. за ВП № 46753185 (а.с. 53-56 том 2).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Ухвалою від 16.04.15 р. скаргу боржника № 413 від 10.04.15 р. призначено до розгляду в судове засідання на 29.04.15 р.

28.04.15 р. Головним управлінням юстиції у Кіровоградській області в особі Санкаускас Н.В. (далі - орган ДВС) подано письмові заперечення на скаргу, відповідно до яких орган ДВС не погодився зі скаргою боржника, вказуючи, зокрема, на те, що скаржником не зазначено жодної статті, яку порушено державним виконавцем при винесені постанови про накладення арешту на кошти (а.с. 89-90 том 2).

Стягувачем письмових доводів на скаргу боржника № 413 у даній справі не надано.

Дослідивши обставини, викладені боржником у скарзі, перевіривши їх наданими у справі доказами, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог скаржника, враховуючи наступне.

05.03.15 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та накладено арешт на майно божника (а.с. 97 том 2)

За доводами боржника у справі - Комунального підприємства "Теплокомуненерго" (КП"Теплокомуненерго"), останнім отримано дану постанову 10.03.15р., що підтверджується відповідним поштовим повідомленням, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості скористатися правами, наданими йому, а саме виконати зазначене рішення суду у встановлений державним виконавцем строк для самостійного виконання.

13.03.15р. КП "Теплокомуненерго" звернулося із заявою про зупинення виконавчого провадження на підставі п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", яким визначено перелік обставин, які зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, зокрема, у разі внесення підприємства паливно - енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно - енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно - енергетичного комплексу", що підтверджується вхідним номером органу ДВС.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець виносить вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтями 37 і 38 цього Закону, яка затверджується начальником або заступником начальника відділу, якому підпорядкований державний виконавець. Постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1-17 частини першої статті 37 цього Закону, державний виконавець виносить не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

КП "Теплокомуненерго" внесено до вище вказаного Реєстру, що підтверджується випискою розрахункового центру ДП "Енергоринок" за № 88/132 від 08 вересня 2014 року, яка була боржником додана до вище вказаної заяви.

Господарським судом встановлено, що державний виконавець органу ДВС, отримавши вказану вище заяву боржника з доданим до нього відповідним доказом, вимоги Закону України "Про виконавче провадження" (п. 15 ч. 1 ст. 37, ч. 1 ст. 39 ) не виконав, заяву боржника залишив без розгляду та задоволення.

Натомість, враховуючи те, що постанова органу ДВС від 05.03.15 р. про відкриття виконавчого провадження, якою встановлено строк для добровільного виконання боржником рішення суду до 11.03.15 р., фактично отримана боржником 11.03.15 р., державним виконавцем органу ДВС винесено постанову про відкладення провадження виконавчих дій до 27.03.15 р. (а.с. 100 том 2).

24.03.15 р. боржник повторно звернувся до органу ДВС із заявою про зупинення виконавчого провадження та додавши до заяви завірені виписки від 20.03.15 р. з Реєстру підприємств паливно - енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно - енергетичного комплексу".

31.03.15 р. КП "Теплокомуненерго" факсограмою отримало відповідь державного виконавця органу ДВС, якою відмовлено у задоволенні заяви про зупинення виконавчого провадження.

10.04.15 р. на адресу КП "Теплокомуненерго" надійшла постанова органу ДВС про арешт коштів боржника від 06.04.2015 року за ВП № 46753185, відповідно до змісту якої накладено арешт на кошти, що перебувають в касі підприємства боржника, на момент надходження даної постанови, а також на кошти, які надходимуть до каси в подальшому(а.с. 102 том 2).

Боржник не погодився із постановою про арешт коштів боржника, у зв'язку з чим оскаржив дії державного виконавця до господарського суду, в частині накладення арешту на рахунки боржника, що мають спеціальний режим їх використання, а тому на грошові кошти, зазначає боржник, не може бути звернуто стягнення за виконавчим документом.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вжити передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчинити виконавці дії, на підставі чого державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

У процесі здійснення виконавчого провадження державний виконавець, серед іншого, зокрема, має право одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; викликати посадових осіб з приводу виконавчих документів; здійснювати інші повноваження, передбаченими цим Законом та іншими законами.

Згідно ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", боржник, зокрема, зобов'язаний надати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості, зокрема, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, письмово повідомляти державного виконавця про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

З наданих у справі скаржником доказів вбачається, що розрахунковий рахунок №64 відкритий в філії Кіровоградського обласного управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на підставі договору банківського рахунку № 864 (у національній валюті) від 10.12.13 р. на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 9 жовтня 2013 р. № 750 "Про затвердження порядок зарахування коштів на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, використання зазначених коштів і здійснення контролю за їх витрачанням у сферах теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення" (далі - Порядок), затвердженого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП)(а.с. 45-49 том 2).

Пунктами 1,3 вказаного Порядку зазначено, що його дія поширюється на суб'єктів господарювання, які в установленому законодавством порядку отримали відповідну ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії), її транспортування магістральними і місцевими (розподільними) тепловими мережами та постачання. У місячний строк з дня набрання чинності цим Порядком ліцензіати відкривають спеціальні рахунки в уповноважених банках, які обслуговують такі рахунки.

Згідно з п. 7 Порядку, ліцензіати зобов'язані використовувати кошти із спеціального рахунка виключно для виконання інвестиційних програм, затверджених постановою НКРЕКП згідно з графіком на планований та прогнозний періоди. Використання зазначених коштів у будь-яких інших цілях забороняється.

Статтею 19-1 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що на кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, не може бути звернено стягнення за зобов'язаннями гарантованого постачальника, теплогенеруючих, теплопостачальних та теплотранспортуючих організацій. Операції на поточних рахунках із спеціальним режимом використання не підлягають зупиненню.

Статтею 1.9 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" встановлено, що поточні рахунки із спеціальним режимом використання для погашення заборгованості (далі - поточні рахунки для погашення заборгованості) - поточні рахунки із спеціальним режимом використання учасників розрахунків, відкриті в установах уповноваженого банку та призначені виключно для проведення грошових розрахунків для погашення заборгованості при застосуванні механізмів взаєморозрахунків та реструктуризації, на умовах, визначених цим Законом, операції на яких не можуть бути призупинені та на кошти на яких не може бути звернено стягнення відповідно до Закону Україну "Про виконавче провадження".

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 року №217 "Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованими постачальником природного газу" укладений типовий договір банківського рахунку № 32 від 22 липня 2014 (у національній валюті) з ПАТ "Державний ощадний банк України" згідно якого відкрито поточні рахунки із спеціальним режимом використання. На балансовому рахунку "Розподільчі рахунки суб'єктів господарювання":

1)рахунок 7864 для зарахування коштів, що надходять за вироблену теплову енергію та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води з поточних рахунків із спеціальним режимом використання теплопостачальних організацій від категорії споживачів "населення";

2)рахунок 7864 для зарахування коштів, що надходять за вироблену теплову енергію та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води з поточних рахунків із спеціальним режимом використання теплопостачальних організацій від категорії споживачів "бюджетні установи";

3) рахунок 7864 для зарахування коштів, що надходять за вироблену теплову енергію та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води з поточних рахунків із спеціальним режимом використання теплопостачальних організацій від категорії споживачів "інші споживачі" (а.с. 41-44 том 2).

Як стверджує боржник у скарзі за № 413 від 10.04.15 р., кошти, що сплачуються споживачами послуг з теплопостачання в касі підприємства, по закінченню кожного робочого дня здаються на вище вказані розподільчі рахунки з спеціальним режимом використання, відкриті в ПАТ "Державний ощадний банк України", у зв'язку з чим підприємство не має права вільно розпоряджатися ними та використання на власний розсуд, а тому фактично є такими, до яких застосовується порядок використання за Постановою КМУ № 217.

Дана обставина підтверджується наданими у справі скаржником доказами, а саме: копіями роздруківок з касового апарату денної виручки, копіями квитанцій на прийняття готівкових коштів на розрахунковий рахунок № 7864.

Згідно ст. 19-1 Закону України "Про теплопостачання" оплата теплової енергії, для виробництва якої повністю або частково постачається природний газ гарантованим постачальником, здійснюється споживачами теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунки із спеціальним режимом використання, які відкривають теплопостачальні організації в уповноваженому банку. Оплата теплової енергії шляхом перерахування коштів на інші рахунки забороняється. На кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, не може бути звернено стягнення за зобов'язаннями гарантованого постачальника, теплогенеруючих, теплопостачальних та теплотранспортуючих організацій. Операції на поточних рахунках із спеціальним режимом використання не підлягають зупиненню.

Однак, державним виконавцем при винесенні постанови про арешт коштів боржника, що перебувають в касі підприємства боржника від 06.04.15 р. зазначених вище норм чинного законодавства не враховано.

Накладення арешту на кошти боржника, що знаходяться в касі підприємства боржника, позбавляє можливості реального виконання рішення суду щодо стягнення з боржника грошових коштів, що знаходяться в касі комунального підприємства, оскільки відповідно до положень наведених боржником у скарзі норм чинного законодавства, на зазначені кошти не може бути звернуто стягнення відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Однак, в той же час, на період арешту коштів, що перебувають в касі підприємства боржника, останній позбавлений можливості спрямування їх на відповідні розподільчі рахунки із спеціальним режимом їх використання, відкритих в ПАТ "Державний ощадний банк України", що в свою чергу позбавляє права боржника вільного розпорядження та використання їх за призначенням у відповідності до Постанови КМУ № 217.

За змістом ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до пункту 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17.10.2012 року за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи наведене вище, господарський суд дійшов висновку про не відповідність дій державного виконавця положенням чинного законодавства в частині накладення арешту на кошти боржника, що знаходяться в касі підприємства комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради, які мають бути спрямовані виключно на відповідні банківські рахунки із спеціальним режимом їх використання, оскільки дані дії відповідача не відповідають ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" щодо забезпечення реального виконання рішення та порушують права боржника - комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд , -

УХВАЛИВ :

Скаргу комунального підприємства "Теплокомуненерго" № 413 від 10.04.15 р. (вх. № 1312/15 від 14.04.15 р.) на постанову від 06.04.15 р. про арешт коштів боржника у справі № 912/3128/14 задовольнити.

Дії відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області щодо арешту коштів боржника що перебувають в касі підприємства з метою їх подальшого вилучення в рахунок погашення заборгованості за ВП № 46753185 - визнати незаконними.

Скасувати постанову про арешт коштів боржника винесену відділом примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області від 06.04.15 р. за ВП № 46753185.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строк, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Копію ухвали направити стягувачу у справі за адресою:01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6.

Суддя Л.С. Вавренюк