РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2015Справа №910/8521/15-г

За позовом Кагарлицького міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кагарлицької міської ради Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ема-Цемент"

про стягнення 135 672,21 грн.

Суддя Комарова О.С.

Представники сторін:

від прокуратури: Шиленко М.В. (за посвідченням);

від позивача: Будюк С.М. (представник за довіреністю);

від відповідача: не з'явились.

СУТЬ СПОРУ:

Кагарлицький міжрайонний прокурор Київської області в інтересах держави в особі Кагарлицької міської ради Київської області звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ема-Цемент" заборгованості у зв'язку з неналежним виконанням умов договору про пайову участь замовника у розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Кагарлика № 3 від 28.03.2011 у розмірі 135 672,21 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 09.04.2015 року порушено провадження у справі № 910/8521/15-г та призначено до розгляду на 21.04.2015 року.

Через відділ діловодства суду 16 квітня 2015 року від Кагарлицького міжрайонного прокурора Київської області надійшли додаткові документи, а також довідка про наявність боргу, заявленого до стягнення на час розгляду справи. Зазначені документи були долучені судом до матеріалів справи.

Через відділ діловодства суду 17 квітня 2015 року від Кагарлицької міської ради Кагарлицького району Київської області надійшли додаткові документи, які судом були долучені до матеріалів справи.

Представники сторін та прокуратури в судове засідання 21.04.2015 року не з'явились, внаслідок чого розгляд справи, в порядку ст. 77 статті Господарського процесуального кодексу України, було відкладено до 12.05.2015 року.

Представник відповідача в судове засідання 12.05.2015 року повторно не з'явився, витребувані судом докази не подав, причин неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

В судове засідання 12.05.2015 року прибули представники прокуратури та позивача, дали пояснення по суті спору та підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Представником позивача у справі також було надано заяву про підтвердження наявності боргу з боку відповідача станом на 12.05.2015 року.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи відповідно до ч.1ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та повноважного представника прокуратури, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кагарлицької міської ради від 28.02.2011 року № 58 "Про дозвіл на розробку проектно-кошторисної документації" ТОВ "Ема-Цемент" вирішено надати ТОВ "Ема-Цемент" дозвіл на розробку проектно-кошторисної документації помольної фабрики цементу за адресою: м. Кагарлик, вул. Фрунзе, 107 та ТОВ "Ема-Цемент" та у 10-денний термін укласти договір пайової участі замовника у розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста відповідно до рішення Кагарлицької міської ради від 23.02.2006 року № 464 "Про порядок видачі технічних умов по пайовій участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури при будівництві об'єктів на території м. Кагарлика".

Між Кагарлицькою міською радою Київської області (далі - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ема - Цемент" (далі - замовник, відповідач) відповідно до рішення Кагарлицької міської ради Київської області від 23.02.2006р. № 464-XXXXV-IV "Про порядок видачі технічних умов по пайовій участі замовників в розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури при будівництві об'єктів на території м. Кагарлика" укладено договір № 3 від 28.03.2011 року про пайову участь замовника у розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Кагарлика (далі - договір), за умовами якого замовник здійснює пайову участь у розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Кагарлика при будівництві помольної фабрики цементу по вул. Фрунзе, 107, м. Кагарлик Київської області.

Відповідно до декларації №КС5 про готовність об'єкта до експлуатації від 31.05.2012 року, остаточна вартість вихідного об'єкта складає 20 000 000 грн.

Відповідно до умов п.2.1 договору сторони передбачили, що замовник перераховує суму пайової участі в розмірі 5% від вартості будівництва на рахунок цільового фонду розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міського бюджету, відкритий у відділенні Держказначейства.

В подальшому додатковими угодами № 1 від 08.11.2012р. та № 2 від 07.05.2013р. до договору сторони встановили, що замовник перераховує суму пайової участі в розмірі 1000000 гри. (один мільйон) грн. 00 коп., що становить 5% від вартості будівництва, вказаної в декларації про готовність об'єкта до експлуатації зареєстрованої 31.05.2012 року № КС 5, згідно додатку до додаткової угоди № 1, затверджено графік платежів участі відповідача у розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Кагарлика у період з лютого 2013 року по лютий 2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було сплачено на рахунок спеціального фонду платіж пайової участі у сумі 500 000,00 грн.

11 лютого 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 3 до договору, відповідно до якої встановлено новий графік платежів пайової участі відповідачем у розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Кагарлика, згідно додатку до цієї додаткової угоди та погоджено, що згідно цієї угоди визнається таким, що втратив чинність графік платежів пайової участі відповідачем у розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Кагарлика від 08.11.2012 року.

Відповідно до додатку 1 до цієї додаткової угоди № 3 від 11.02.2014 року затверджено графік платежів участі відповідача у розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Кагарлика, відповідно до якого за травень 2014 року передбачено сплата грошових коштів у сумі 38 000,00 грн., за червень 2014 року - 42 000,00 гри., за липень 2014 року - 42 000,00 грн., за серпень 2014 року - 42 000,00 грн., за вересень 2014 року - 42 000,00 грн., за жовтень 2014року - 42 000,00 грн., за листопад 2014 року - 42 000,00 грн., за грудень 2014 року - 42 000,00 грн., за січень 2015 року - 42 000,00 грн., за лютий 2015 року - 42 000,00 грн.; за березень 2015 року - 42 000,00 грн.; за квітень 2015 року - 42 000,00 грн.

Однак, процесуальний позивач вказує, що відповідний платіж у розмірі 500 000,00 грн. за додатковою угодою № 3 відповідачем сплачений не був.

Рішенням виконавчого комітету № 33 від 11.02.2014 р. «Про затвердження графіку платежів пайової участі ТОВ «ЕМА-Цемент» у новій редакції» на прохання замовника було затверджено новий графік платежів пайової участі ТОВ «ЕМА-Цемент» у розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Кагарлика, згідно додатку до цієї додаткової угоди № 3, в якій встановлено, що починаючи з червня 2014 року по квітень 2015 року (включно) відповідач повинен щомісячно сплачувати 42 000,00 грн. коштів пайової участі.

Позивач неодноразово звертався до відповідача із нагадуваннями, вимогами про перерахування коштів за вказаний період згідно погодженого графіку (додаток до додаткової угоди № 3 до договору), які залишені відповідачем без реагування.

Господарський судом міста Києва встановлено, що спір у даній справі виник внаслідок невиконання відповідачем платежів пайової участі за листопад, грудень 2014 року та січень 2015 року за договором від 28.03.2011 року з урахуванням додаткових угод до нього.

Відповідно до розрахунку прокурора та пояснень позивача, заборгованість відповідача станом на 16.03.2015 року становить 126 000,00 грн. неоплаченого платежу пайової участі.

За приписами ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст.526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати відповідачем суми 126 000,00 грн. боргу, в тому числі в установлені договором строки, суду не надано.

Таким чином, факт наявності заборгованості відповідача на вказану суму та прострочення виконання зобов'язань щодо оплати відповідних платежів пайової участі за листопад, грудень 2014 року та січень 2015 року по договору від 28.03.2011 року встановлений матеріалами справи та відповідачем не спростований.

У відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Умовами п.3.1 договору сторони визначили, що за порушення строків внесення платежів замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної суми за кожний день прострочення.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Крім того, відповідно до частини 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Господарський суд дійшов висновку, що здійснений прокурором розрахунок пені відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимога процесуального позивача про стягнення 9 672,21 грн. пені підлягає задоволенню.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 126 000,00 грн. основного боргу та 9 672,21 грн. пені є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2 713,44 грн. відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Кагарлицького міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кагарлицької міської ради Київської області задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ема-Цемент" (ідентифікаційний код 37194206; адреса: 01011, м. Київ, вул. Рибальська, 13,) на користь Кагарлицької міської ради (ідентифікаційний код 04054613; адреса: 09200, Київська обл., Кагарлицький р-н, м. Кагарлик, вул. Якіра, 1,) 126 000,00 грн. (сто двадцять шість тисяч гривень) основного боргу, 9 672,21 грн. (дев'ять тисяч шістсот сімдесят дві гривні 21 копійка) пені та судового збору в дохід Державного бюджету України в розмірі 2 713,44 грн. (дві тисячі сімсот тринадцять гривень 44 копійки).Видати наказ.

3. Копію рішення направити учасникам судового процесу у справі № 910/8521/15-г.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, передбачені нормами ст.ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 18.05.2015 року.

Суддя Комарова О.С.