РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2015Справа №910/3542/15-г

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ДРАГА»
До Благодійної організації «Міжнародний благодійний фонд «Радонька»
Простягнення 26 996, 41 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача Позняк В.В. - за дов.;

Від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на свою користь суму основної заборгованості по орендній платі в розмірі 12 410, 90 грн., заборгованості по експлуатаційним витратам в розмірі 3 183, 83 грн., інфляційних втрат в розмір 622, 83 грн., суму пені в розмірі 706, 01 грн., 3% річних в розмірі 72, 84 грн. та неустойку у розмірі 10 000, 00 грн., а всього 26 996, 41 грн. відповідно договору № 118/С суборенди нерухомого майна від 11.11.2014р.

Відповідач у судові засідання не з'являвся, представників не направляв, про поважні причини неявки суд не повідомив, пояснень, витребуваних ухвалою суду від 18.02.2015 р. про порушення провадження у справі та ухвалою суду від 09.04.2015р. про відкладення розгляду справи не подав. Водночас, ухвали суду від 18.02.2015р. та від 09.04.2015р. направлені на адресу відповідача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2: 04119, м. Київ, вул. Зоологічна, 4-А, офіс 139.

Ухвала суду від 18.02.2015р. була повернута суду поштою з зазначенням: „ за закінченням терміну зберігання ".

Ухвала суду від 09.04.2015р. була отримана відповідачем, що підтверджується повернутим суду рекомендованим повідомленням про вручення зазначеної ухвали відповідачу з зазначенням: «вручено 22.04.2015р. уповноваженому Гончаренко».

Тому повернення ухвали господарського суду від 18.02.2015р. з зазначенням: „ за закінченням терміну зберігання " та повернення суду рекомендованого повідомлення про вручення відповідачу ухвали суду від 09.04.2015р. з зазначенням: «вручено 22.04.2015р. уповноваженому Гончаренко», з урахуванням конкретних обставин даної справи є належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасника судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій, тому спір розглядається за наявними у справі доказами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

За клопотанням Позивача, з метою забезпечення повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, спір у даній справі вирішено у строк у відповідності п. 3 ст. 69 ГПК України.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2014р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір суборенди №118/С нерухомого майна (надалі - Договір).

В порядку та на умовах Договору, Позивач передав, а Відповідач прийняв в платне тимчасове користування - найм (оренду) нежитлові приміщення, розташовані за адресою: 02660, м. Київ, вул. М. Раскової, буд. 11, загальною площею 32, 50 кв. м. (надалі - Об'єкт оренди), що підтверджується актом приймання-передання частини нежитлових приміщень від 12 листопада 2014 року.

Відповідно до п. 5.1. Договору, орендна плата за Договором становить 4 713, 00 грн., без ПДВ за кожний календарний місяць. Експлуатаційні витрати не включаються до орендної плати та сплачуються Відповідачем окремо. Розмір експлуатаційних витрат залежить від витрат Позивача на забезпечення об'єкта оренди водо-, тепло- та електропостачанням, а також від витрат на утримання та обслуговування об'єкта оренди.

Згідно з п. 5.3. Договору, орендна плата сплачується Відповідачем шляхом банківського переказу коштів на поточний рахунок Позивача до 25-го числа поточного місяця за наступний календарний місяць користування об'єктом оренди, згідно наданого Позивачем рахунку-фактури.

У відповідності до п. 5.4. Договору, експлуатаційні витрати сплачуються Відповідачем шляхом банківського переказу коштів на поточний рахунок Позивача не пізніше 10-го числа поточного місяця за попередній розрахунковий (календарний) місяць, згідно наданого Позивачем рахунку-фактури.

Судом встановлено, що свої зобов'язання за Договором у повному обсязі Відповідачем не виконано, в зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість перед Позивачем.

Так, всупереч умовам Договору, Відповідач не сплатив Позивачу орендну плату в розмірі 12 410, 90 грн. та експлуатаційні витрати в розмірі 3 183, 83 грн. за період з 12 листопада 2014р. по січень 2015р.

03 лютого 2015р.. Позивач та Відповідач уклали додаткову угоду №1 до Договору, відповідно до якої достроково припинили дію Договору за досягнутої взаємної згоди. Зазначили 04 лютого 2015р. останнім днем дії Договору та досягли згоди, що після підписання актів наданих послуг (виконаних робіт) та проведення розрахунків за ними, сторони не матимуть претензій одна до одної.

За актом приймання-передання частини нежитлових приміщень від 04.02.2015р. Відповідач передав, а Позивач прийняв Об'єкт оренди в задовільному стані.

Також судом встановлено, що Позивачем були надіслані на адресу Відповідача Акти наданих послуг до Договору від 30.11.2014р., від 31.12.2014р., від 31.01.2015р. та від 04.02.2015р., про що є належні докази в матеріалах справи.

14 січня 2015р. Відповідач надіслав Позивачу листа №14/01.12, в якому визнав факт наявності заборгованості перед Позивачем, підтвердив свої договірні зобов'язання та зобов'язався сплатити заборгованість в термін до 01 лютого 2015р.

Матеріали справи свідчать, що Позивач неодноразово звертався до Відповідача із вимогою виконати взяті на себе договірні зобов'язання та сплатити суму заборгованості, зокрема листами №02 від 16.01.2015р., №07 від 11.02.2015р., якими повторно додавав Відповідачу рахунки для оплати.

Однак вимоги Позивача були не виконанні Відповідачем.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, Господарський суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав:

Договір №118/С від 11.11.2014р., укладений між Позивачем та Відповідачем, за своєю правовою природою є договором суборенди (піднайму), а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України, Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 774 Цивільного кодексу України, до договору піднайму (суборенди) застосовуються положення про договір найму (оренди).

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Матеріалами справи підтверджується факт передачі приміщення в оренду, користування ним Відповідачем, а також існування у Відповідача заборгованості по сплаті орендних платежів та заборгованості по сплаті експлуатаційних витрат за період з 12 листопада 2014р. по січень 2015р.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 5.3. Договору, орендна плата сплачується Відповідачем шляхом банківського переказу коштів на поточний рахунок Позивача до 25-го числа поточного місяця за наступний календарний місяць користування об'єктом оренди, згідно наданого Позивачем рахунку-фактури.

У відповідності до п. 5.4. Договору, експлуатаційні витрати сплачуються Відповідачем шляхом банківського переказу коштів на поточний рахунок Позивача не пізніше 10-го числа поточного місяця за попередній розрахунковий (календарний) місяць, згідно наданого Позивачем рахунку-фактури.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, враховуючи приписи п. п. 5.3., 5.4. Договору Відповідач повинен був сплачувати орендну плату не пізніше 25 числа поточного місяця за наступний календарний місяць користування об'єктом оренди, а експлуатаційні витрати не пізніше 10-го числа поточного місяця за попередній розрахунковий (календарний) місяць.

Проте, матеріали справи свідчать, що Відповідач свого обов'язку зі сплати орендних платежів та експлуатаційних витрат належним чином не виконав у зв'язку із чим заборгованість відповідача за період з 12 листопада 2014р. по січень 2015р. по орендній платі склала 12 410, 90 грн., заборгованість по експлуатаційним витратам - 3 183, 83 грн., а строк виконання грошового зобов'язання на момент винесення рішення у справі настав.

Згідно ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що одним із основних обов'язків орендаря є внесення орендної плати своєчасно і в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Факт наявності боргу у Відповідача за договором оренди від 11.11.2014р. №118/С по орендній платі у сумі 12 410, 90 грн. та по експлуатаційним витратам у сумі 3 183, 83 грн. за період з 12 листопада 2014р. по січень 2015р. Позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і Відповідачем не спростований, і тому ці суми мають бути стягнуті з Відповідача.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 6.7. Договору передбачено, що за прострочення строку оплати орендної плати Відповідач сплачує Позивачу пеню, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

Отже, порушення Відповідачем строків оплати, передбачених умовами договору від 11.11.2014р. №118/С, є порушенням зобов'язання, що відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України тягне за собою правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплату неустойки.

Пунктом 6.6. Договору передбачено, що в разі порушення обов'язків, передбачених пунктами 4.1.11 - 4.1.13, 4.1.18 - 4.1.20 Договору, Відповідач сплачує Позивачу неустойку в розмірі 10 000, 00 грн. за кожне порушення.

Пунктом 4.1.12 визначено, що у 10-денний строк з дня підписання сторонами акту приймання-передання об'єкта оренди, за власний рахунок, укласти з визначеною Орендарем страховою компанією договір страхування відповідальності Суборендоаря за шкоду, яка може бути заподіяна ним майну, життю та здоровю третіх осіб та Орендаря, на суму відповідної вартості Обєкта оренди, зазначеної в п. 1.3 цього Договору, та весь строк цього Договору.

Судом встановлено, що Відповідач свого зобов'язання, передбаченого п. 4.1.12. Договору не виконав.

Тому, Позивачем також правомірно заявлена вимога про стягнення з Відповідача пені, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу за неналежне виконання зобов'язання, та неустойки за невиконання умов п. 4.1.12. Договору, що за своєю правовою природою є штрафом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання, зокрема в разі прострочення.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, за прострочення терміну платежу з відповідача належить стягнути пеню у сумі 706, 01 грн., відповідно до розрахунку Позивача з яким суд погоджується та вважає обґрунтованим. Крім того, підлягає стягненню з Відповідача штраф в розмірі 10 000, 00 грн. за невиконання п. 4.1.12. Договору.

З огляду на наявність прострочення грошового зобов'язання, Позивач також правомірно нарахував Відповідачу борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення, відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Згідно здійсненого Позивачем розрахунку з Відповідача підлягає стягненню 72, 84 грн. 3% річних та 622, 83 грн. індексу інфляції, відповідно до ст. 625 ЦК України, з яким суд погоджується та вважає обґрунтованим.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з вищенаведених норм закону, Відповідачем належним чином протягом розгляду справи не було надано належних доказів по справі на спростування позовних вимог.

В судовому засіданні, допустимими доказами, які знаходяться в матеріалах справи Позивач довів, що його вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по оплаті судового збору, згідно ст. 49 ГПК України покладаються на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Благодійної організації «Міжнародний благодійний фонд «Радонька» (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4-А, офіс 139; Код: 39459216) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРАГА» (02660, м. Київ, вул. Марини Раскової, 11; Код: 37767702) заборгованість по орендній платі в розмірі 12 410 (дванадцять тисяч чотириста десять) грн. 90 коп., заборгованість по експлуатаційним витратам в розмірі 3 183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 83 коп., пеню в розмірі 706 (сімсот шість) грн. 01 коп., інфляційні втрати в розмірі 622 (шістсот двадцять дві) грн. 83 коп., 3% річних в розмірі 72 (сімдесят дві) грн. 84 коп., штраф в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 14.05.2015р.

Суддя І.І.Борисенко