РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2015Справа №910/5177/15-г

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Біомедінвест"
До Національної Дитячої спеціалізованої лікарні "Охматдит" МОЗ України
Простягнення 804 348,40 грн.
Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача - Ольховець С.О., представник за довіреністю;

Від відповідача - Лазаренко В.О., представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на свою користь 804 348,40 грн. заборгованості за договором №65012-17/07/1 про закупівлю товарів за державні кошти від 26.10.2012р.

Відповідач подав до суду відзив, в якому підтвердив, що всі зобов'язання з боку позивача за умовами договору виконані в повному обсязі, разом з тим, не виконання умов договору з боку відповідача виникло у зв'язку з тим, що в грудні 2012 року Державним Казначейством України було проведено обмеження проплат по капітальним видаткам.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.10.2012р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Біомедінвест» (надалі - Постачальник) та Національною дитячою спеціалізованою лікарнею «ОХМАТДИТ» (надалі -Замовник) було укладено Договір №65012-17 про закупівлю товарів за державні кошти (надалі - Договір), відповідно до умов якого Відповідач зобов'язується протягом жовтня-грудня 2012 році поставити замовникові устаткування медичне, хірургічне та ортопедичне (код 33.10.1. лабораторне обладнання) по лоту №6, а Замовник - прийняти і оплатити вартість Товару та інших елементів пов'язаних з виконанням зобов'язань по договору безпосередньо Постачальником.

У Специфікації (додаток № 1 до Договору) сторони погодили найменування, кількість, ціну товару та загальну вартість договору, яка складає 804 348,40 грн. (у тому числі 59 141,40 грн. ПДВ).

Відповідно до п. 4.1 Договору замовник зобов'язується зробити оплату вартості партії Товару, визначеної у видатковій накладній шляхом перерахування безготівкових грошових коштів в сумі вартості Товару на розрахунковий рахунок Постачальника за фактом постачання Товару протягом 30 календарних днів або в залежності від дати та обсягу надходження бюджетних коштів оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника в розмірі 30 % попередньої оплати на підставі рахунків-фактур (відповідно до Постанови КМУ від 09.10.2006р. № 1404 із змінами).

Розділом 5 Договору визначений строк поставки товарів - не більше 30 календарних днів з моменту одержання письмової заявки від Замовника.

Строк дії договору визначений до 31.12.2012р. (п. 10.1 Договору).

Судом встановлено, що на виконання умов Договору, Позивач протягом грудня 2012р. здійснював Відповідачеві поставку товарів: устаткування медичного, хірургічного та ортопедичного, код 33.10.1. (надалі - Товар) у асортименті, кількості та вартістю згідно Специфікації (Додатку №1 до Договору). Поставка товару Позивачем Відповідачеві підтверджується наступними видатковими накладними (з врахуванням ПДВ), підписаними сторонами без будь-яких заперечень та зауважень, та довіреностями (типової форми № М-2) на отримання представником Відповідача: Прокопенко Людмилою Миколаївною (Ст. лабор. УРЦ з КДЛ та метрології) для отримання товароматеріальних цінностей від Позивача:

1) Видаткова накладна №1294 від 20.12.2012 р. на суму 291 308,40 грн.;

Довіреність № 2032 від 16.07.2012 р. на отримання від ТОВ «Біомедінвест» цінностей за накладною №1294 від 20.12.2012 р. на суму 291 308,40 грн.;

2) Видаткова накладна №1242 від 11.12.2012 р. на суму 9 500,00 грн.;

Довіреність № 1920 від 11.12.2012 р. на отримання від ТОВ «Біомедінвест» цінностей за накладною№1242 від 11.12.2012 р. на суму 9 500,00 грн.;

3) Видаткова накладна №1243 від 11.12.2012 р. на суму 63 540,00 грн.;

Довіреність № 1920 від 11.12.2012 р. на отримання від ТОВ «Біомедінвест» цінностей за накладною№1243 від 11.12.2012 р. на суму 63 540,00грн.;

4) Видаткова накладна №1205 від 03.12.2012 р. на суму 440 000,00 грн.;

Довіреність № 1824 від 03.12.2012 р. на отримання від ТОВ «Біомедінвест» цінностей за накладною № 1824 від 03.12.2012 р. на суму 440 000,00 грн.;

Згідно п. 5.9 Договору датою виконання Постачальником зобов'язань щодо поставки товару вважається дата його надходження у кількості та якості, що відповідають вимогам цього договору про закупівлю на склад Замовника.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 644 ЦК України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

Судом встановлено, що позивач протягом грудня 2012р. здійснив поставку Товару Відповідачу на загальну суму 804 348 грн. 40 коп. в межах ціни договору, передбаченої п. 3.2 Договору.

Позивачем доведено суду факт поставки та прийняття товару відповідно до умов укладеного Договору, що також підтверджується підписаним між сторонами Актом звірки взаєморозрахунків за Договором станом за період 2012р.

Матеріалами справи підтверджено, що загальна вартість поставлених Позивачем Відповідачу товарів за Договором складає 804 348,40 грн.

Відповідач не заперечив факт поставки товарів, посилався на відсутність фінансування, зазначив, що заборгованість виникла у зв'язку із тим, що в грудні 2012 року Державним Казначейством України було проведено обмеження проплат по капітальним видаткам.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, Господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та мови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що договір є оплатним і обов'язку Позивача виконати певну роботу відповідає обов'язок Відповідача прийняти та оплатити вартість робіт у порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Такими товаророзпорядчими документами за Договором №02/07/1 є видаткові накладні, адже за п. 6.1.2 Договору Замовник зобов'язаний приймати поставлені товари згідно з актами чи видатковими накладними.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

Таким чином, ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлює виняток із загального правила ст. 614 ЦК України, що закріплює принцип вини як підставу відповідальності боржника.

Відтак, відсутність у боржника грошей у готівковій формі або грошових коштів на його рахунку, і як наслідок, неможливість виконання ним грошового зобов'язання, не звільняють боржника від відповідальності за прострочення грошового зобов'язання.

Відповідачем доводи позивача не спростовано, належних доказів виконання зобов'язань, на підставі яких заявлено позовні вимоги не надано.

Посилання відповідача на те, що заборгованість виникла у зв'язку з відсутністю бюджетного фінансування не приймаються судом до уваги, оскільки на підставі частини другої статті 617 Цивільного кодексу України, частини другої статті 218 Господарського кодексу України та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18 жовтня 2005 року відсутність бюджетних коштів передбачених у видатках Державного бюджету України не виправдовує бездіяльність боржника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Окрім того, також відсутність бюджетного фінансування за договором не може бути підставою для звільнення замовника від обов'язку оплатити виконану роботу, оскільки в разі відсутності коштів для оплати Замовник був вправі та мав фактичну можливість призупинити виконання умов договору з моменту виявлення відсутності коштів для оплати поставлених товарів, а не приймати такі товари.

Отже, факт наявності боргу у відповідача за договором №65012-17 від 26.10.2012р. у сумі 804 348,40 грн. позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, і тому ця сума має бути стягнута з відповідача.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з вищенаведених норм закону, відповідачем належним чином протягом розгляду справи не було надано належних доказів по справі на спростування позовних вимог.

Витрати по оплаті судового збору згідно ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Національної Дитячої спеціалізованої лікарні "Охматдит" МОЗ України (01135, м. Київ, вул. В'ячеслава Чорновола, буд. 28/1, Код: 01994089) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Біомедінвест" (01103, м. Київ, вул. Драгомирова, буд.4, Код: 24740569) заборгованість по договору №65012-17 від 26.10.2012р. у розмірі 804 348 (вісімсот чотири тисячі триста сорок вісім) грн. 40коп. та судовий збір в розмірі 16 086 (шістнадцять тисяч вісімдесят шість) грн. 97 коп.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 15.05.2015р.

Суддя І.І. Борисенко