ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.05.15р. Справа № 904/1295/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ", м.Дніпропетровськ

до відповідача - 1: - Публічного акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", м.Київ

відповідача - 2: - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМІН", м. Дніпропетровськ

про визнання недійсною третейську угоду

Суддя Бєлік В.Г.

Представники:

від позивача: Бреза В.І., дов. № б/н., від 02.04.15р., представник;

від відповідача-1: Михалевич Д.О., дов. №1013 від 16.02.15р., представник;

від відповідача-2: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача - 1: - Публічного акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", відповідача - 2: - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМІН", в якому просить суд визнати недійсною третейську угоду (третейське застереження), зазначену у п. 16 Договору про надання банківських послуг № 153-к/13 від 21.06.2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ", відповідачем - 2: - Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮМІН", яка стосується вирішення спорів в рамках Договору в постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків.

Позивач вважає, що третейська угода робить неможливим повноцінний захист його прав споживача банківських послуг та обґрунтовує позовні вимоги порушенням Закону України "Про захист прав споживачів".

До початку розгляду господарським судом справи по суті представником позивача подано письмову заяву про зміну підстави позову.

Позовні вимоги залишились незмінними, а саме, визнати недійсною третейську угоду (третейське застереження), зазначену у п. 16 Договору про надання банківських послуг № 153-к/13 від 21.06.2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ", відповідачем - 2: - Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮМІН", яка стосується вирішення спорів в рамках Договору в постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що кредитний договір забезпечено порукою DVS Company Limited (Кіпр), згідно з п. 12 ст. 6 Закону України "Про третейські суди", третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України. Враховуючи наявність у відносинах сторін особи-нерезидента третейське застереження, на думку позивача, є недійсним.

Відповідно до ч.4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідач - 1 позов не визнає, просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

Представник відповідача - 2 в дане судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином за адресою зазначеною в позовній заяві, що підтверджено поштовим повідомленням.

Клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю участі у справі представника відповідача - 2 до суду не надходило.

Неприбуття у судове засідання представника відповідача-2 за викладених обставин не є перешкодою для розгляду справи.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу по суті за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

За згодою представника позивача та відповідача - 1 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ч.2 ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача - 1, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ", та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮМІН" був укладений договір про надання банківських послуг № 153-к/13 від 21.06.2013р.

Предметом цього договору є надання Банком Банківської послуги, яку Клієнт приймає та зобов'язується належним чином виконувати зобов'язання, що встановлені в договорі відносно такої банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату послуг банку. Кількість банківських послуг, що надаються за цим договором, необмежена. Банківські послуги можуть надаватись в будь якій валюті, що дозволяється чинним законодавством України та щодо якої сторони письмово прийшли до згоди. Ліміт Банківської послуги може змінюватись шляхом укладення Сторонами додаткових договорів про зміну Договору. Детальні умови кожної з Банківських послуг узгоджені Сторонами даним Договором. Виконання Клієнтом зобов'язання за Договором може забезпечуватися будь-якими видами забезпечення, що не заборонені чинним законодавством України, зокрема, але не виключно неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, Грошовим Покриттям, тощо.

Під Банківською послугою договір розуміє - всі та/або будь-яка з послуг, дій Банку для, за наказом або на користь Клієнта відповідно до чинного законодавства України, банківської ліцензії Банку, а також Договору, до яких належить надання Банком банківських послуг (Кредит, Кредитна лінія, Овердрафт, Акредитив, Гарантія, Аваль) проте, якщо інше не вказано в Договорі, до них не належить зобов'язання Банку перед Клієнтом згідно з договором(ами) банківського рахунку та/або депозитним(ими) договором(ами).

На виконання цього Договору позивач отримав банківську послугу у вигляді кредиту в розмірі 2 500 000,00 Євро у вигляді непоновлювальної кредитної лінії та акредитиву про що зазначено у Договорі про зміну № 1 від 19.09.2013р. Договору про надання банківських послуг № 153-к/13 від 21.06.2013р.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про третейські суди", юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до п. 16 Договору, суперечки, спори та розбіжності в рамках Договору підлягають вирішенню шляхом переговорів. У випадку недосягнення згоди спір передається на розгляд постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків в порядку, передбаченому третейським застереженням. Якщо спір непідвідомчій третейському суду, такий спір передається на розгляд суду. Третейське застереження. Будь-які вимоги, які виникають при виконанні Договору або у зв'язку з ним випливають з нього та становлять предмет спору, крім вимог, виключених з підвідомчості третейського суду у відповідності до закону, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, згідно з регламентом вищевказаного третейського суду, текст якого розміщено на http://tretsud.aub.org.ua. Умови Договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження є складовими частинами даного третейського застереження. Місце і дата третейського застереження відповідають місцю і даті укладення Договору. Правом, яке регулює Договір і застосовується для його тлумачення, є право України.

Позивач вважає, що таке третейське застереження не відповідає вимогам Закону України "Про третейські суди" та просить визнати її недійсною.

Розглянувши матеріали справи та заслухав представників сторін, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ" такими, що не підлягають задоволенню як необґрунтовані з наступних підстав.

За приписами ст.215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 цього Кодексу, встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним

Вимоги до третейської угоди визначені ст. 12 Закону України. "Про третейські суди", а саме, якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди. За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною. Недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Спірна третейська угода викладена у Договорі про надання банківських послуг № 153-к/13 від 21.06.2013р., містить всі необхідні ознаки третейської угоди, що перелічені вище. Отже, форма третейської угоди, визначена Законом сторонами додержана.

Щодо доводів позивача про невідповідність третейської угоди п. 12 ст. 6 Закону України, "Про третейські суди", то вони не також не знайшли свого підтвердження.

Згідно зі ст. 6 Закону України, "Про третейські суди", третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

Договір про надання банківських послуг № 153-к/13 від 21.06.2013р., частиною якого є спірна третейська угода, укладений між господарюючими суб'єктами та є саме господарським договором, що відповідає підвідомчості третейських судів.

Відповідно до п. 12., зазначеної вище норми права, винятком з справ, які підвідомчі третейським судам є, зокрема, випадок, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України

Посилання на участь у спірних відносинах особи-нерезидента України - DVS Company Limited (Кіпр) матеріалами справи не підтверджена.

Зазначена особа-нерезидент є стороною договору поруки № 153-к/13/1від 21.06.2013р., тоді як спірна третейська угода є частиною Договору про надання банківських послуг № 153-к/13 від 21.06.2013, тобто іншого договору.

Сторони Договору про надання банківських послуг є юридичними особами, створеними відповідно до діючого законодавства України.

Крім того, спірна третейська угода містить застереження про те, що якщо спір непідвідомчій третейському суду, такий спір передається на розгляд суду.

Отже, третейська угода викладена у п. 16 Договору про надання банківських послуг № 153-к/13 від 21.06.2013р., відповідає вимогам чинного законодавства.

Таким чином, доводи позивача про недійсність третейської угоди (третейське застереження), зазначеної у п. 16 Договору про надання банківських послуг № 153-к/13 від 21.06.2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ", відповідачем - 2: - Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮМІН під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження, що є підставою у відмові в позові.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі п.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" та ст. 47 ГПК України зайво сплачений позивачем судовий збір у сумі 1 827,00 грн. підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст.47, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено

12.05.2015р.

Суддя В.Г. Бєлік