РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2015 р. Справа № 924/942/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Мельник О.В.

суддя Гулова А.Г. ,

суддя Савченко Г.І.

при секретарі судового засідання Романчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 21.04.2015 р. у справі № 924/942/14 (головуючий суддя Олійник Ю.П.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго"

про стягнення в сумі 50681044 грн. 38 коп.

за участю представників сторін:

стягувача - не з'явився,

боржника - Стороженко Ю.В.

ДВС - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Міське комунальне підприємство "Хмельницьктеплокомуненерго" звернулось до господарського суду Хмельницької області із скаргою на бездіяльність органу Державної виконавчої служби, в якій просить зобов'язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України зупинити виконавче провадження №44950377 на підставі п.15 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 21.04.2015 року доводи Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" у скарзі від 23.03.2015 року визнано неправомірними, скаргу на бездіяльність органу Державної виконавчої служби України щодо зобов'язання зупинення виконавчого провадження №44950377 на підставі п.15 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" відхилено.

В обґрунтування своєї ухвали суд першої інстанції вказав, що самого лише факту включення відповідача до Реєстру паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості згідно виписки Розрахункового центру ДП "Енергоринок", не є підставою для зупинення виконавчого провадження, оскільки обов'язковою умовою зупинення виконавчого провадження за приписами Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" є виникнення заборгованості до 01.01.2013 року. Судом встановлено, що заборгованість відповідача, яка стягнута за рішенням господарського суду Хмельницької області від 24.07.2014 року у справі №924/942/14 на підставі наказу від 08.08.2014 року, виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії - природний газ, однак дана заборгованість не відповідає вимогам абзацу 6 п. 3.7 ст. 3 Закону, оскільки виникла після 01.01.2013 року. Відтак, суд дійшов висновку, що доводи скаржника є неправомірними, з огляду на що відмовив у задоволенні скарги.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, боржник звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким скаргу МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" на бездіяльність органу ДВС задоволити. Зобов'язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України зупинити виконавче провадження №44950377.

Апелянт, зокрема, зазначає, що згідно п. 15 ч. 1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження" (з урахуванням рішення КСУ № 18-рп/2012 від 13. 12. 2012 р.) для зупинення виконавчого провадження необхідна наявність двох умов: включення боржника до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу"; 2) стягнення заборгованості, яка виникла у зв'язку з неповними розрахунками за енергоносії. При цьому, вказує, що норми Закону України "Про виконавче провадження" не ставлять зупинення виконавчого провадження у залежність від часу виникнення заборгованості. Окрім того, звертає увагу апеляційного суду на те, що жодною нормою Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець це уповноважується тлумачити наказ господарського суду щодо строків виникнення заборгованості. Відтак, посилається на те, що державний виконавець зобов'язаний був зупинити виконавче провадження.

Стягувач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить ухвалу господарського суду Хмельницької області від 21.04.2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вказує, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, оскільки винесена в повній відповідності з нормами матеріального та процесуального права, при цьому були належним чином з'ясовані та доведені всі обставини, що мають значення для справи.

Розглянувши апеляційну скаргу та відзив на неї, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника боржника, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 24.07.2014 у справі №924/942/14 позов ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" про стягнення 50681044,38 грн. боргу задоволено. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 45314826,26 грн. основного боргу, 3728129,04 грн. пені, 1030151,00 грн. 3% річних, 607938,08 грн. інфляційних нарахувань та 73080,00 грн. судових витрат.

08.08.2014 року на виконання вказаного рішення від 24.07.2014 року видано наказ суду.

Згідно із ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Статтею 115 ГПК України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у ньому, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до законів України, а також рішеннями, що підлягають примусовому виконанню.

За приписами ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, 30.09.2014 року ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до відділу примусового виконання рішень ДВС України із заявою від 18.09.2014 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Хмельницької області від 08.08.2014 року у справі №924/942/14.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 06.10.2014 року відкрито виконавче провадження №44950377 з примусового виконання наказу №924/942/14 від 08.08.2014 року. При цьому, відповідно до ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" міському комунальному підприємству "Хмельницьктеплокомуненерго" надано строк на добровільне виконання рішення суду.

Листом від 09.10.2014 року боржник звернувся до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, в якому з посиланням на Закон України "Про заходи, спрямовані на забезпечення функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" просив зупинити виконавче провадження №44950377 до 01.01.2016 року.

Натомість, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України Бойком О.М. на підставі ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" 23.12.2014 року винесено постанову про стягнення із боржника виконавчого збору у розмірі 543929,81 грн., а 05.01.2015 року винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 178,88 грн.

Крім того, згідно постанови державного виконавця від 04.03.2015 року накладено арешт на кошти боржника.

Натомість, звертаючись до господарського суду із скаргою, бездіяльність органу Державної виконавчої служби боржник мотивує тим, що державним виконавцем неправомірно не зупинено виконавче провадження №44950377 на підставі п.15 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження".

За приписами п.3.1 ст.3 Закону України "Про заходи спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" для участі у процедурі погашення заборгованості шляхом застосування механізмів, визначених цим Законом, орган управління підприємства паливно-енергетичного комплексу приймає відповідне рішення. Підприємство паливно-енергетичного комплексу, яке прийняло рішення про участь у процедурі погашення заборгованості, підлягає реєстрації шляхом внесення цього підприємства до Реєстру. Порядок ведення та користування даними Реєстру визначається Кабінетом Міністрів України.

Підприємство паливно-енергетичного комплексу вважається таким, що бере участь у процедурі погашення заборгованості, з дня видання наказу центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики в паливно-енергетичному комплексі, про затвердження переліку підприємств паливно-енергетичного комплексу, які прийняли рішення про участь у процедурі погашення заборгованості. Документом, що підтверджує участь підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості, є виписка з Реєстру (п.3.2.6 ст.3 Закону України "Про заходи спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу").

Наказом Міністерства палива та енергетики України №568 від 10.11.2005 року затверджено перелік підприємств паливно-енергетичного комплексу, які прийняли рішення про участь у процедурі погашення заборгованості та відповідають вимогам п.1.1 ст.1 Закону України "Про заходи спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 28.11.2005 року МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" внесено до вказаного переліку підприємств паливно-енергетичного комплексу, що підтверджується виписками з Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" від 21.10.2014 року, яка була дійсною до 21.11.2014 року та від 30.03.2015 року, яка була дійсною до 30.04.2015 року.

Відповідно до п.15 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у випадках внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2012 року за №18-рп/2012, щодо офіційного тлумачення п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" у взаємозв'язку з ч. 1 ст. 41, ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, п.п.1.3, 1.4 ст.1, ч. 2 ст. 2, абз. 6 п.3.7 ст.3 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", вказано, що обов'язкове зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень здійснюється лише щодо стягнення заборгованості, яка виникла через неповні розрахунки за енергоносії, та щодо учасників розрахунків, визначених Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Конституційний суд України зазначив, що зупинення проведення виконавчих дій щодо примусового виконання судових рішень про стягнення з таких підприємств, у разі їх внесення до Реєстру, заборгованості, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії, є заходом, спрямованим на забезпечення життєво важливих суспільних інтересів.

У той же час, п. 1.4 ст. 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" встановлено вичерпний перелік сум коштів, що підпадають під визначення поняття "заборгованості", на яку, в свою чергу, поширюються положення п. 15 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" щодо обов'язкового зупинення виконавчого провадження.

Так, зокрема, до заборгованості відноситься сума коштів, підтверджена учасниками розрахунків на розрахункову дату, яка підлягає сплаті за товари, роботи (послуги), спожиті у процесі виробництва (видобутку), передачі (транспортування) та/або постачання енергоносіїв, відповідно до укладених договорів або з інших підстав, передбачених законом, у тому числі суми пені, штрафних та фінансових санкцій, але не сплачена.

Положеннями п. 1.8 ст. 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що розрахункова дата - це дата фіксації учасниками розрахунків сум кредиторської та дебіторської заборгованостей, що належать до погашення з використанням передбачених цим Законом механізмів. Розрахунковою датою встановлюється 1 січня 2013 року, а для казенних підприємств, у тому числі тих, які були казенними станом на 1 січня 2011 року, за зобов'язаннями з оплати електричної енергії - 1 липня 2011 року.

При цьому, п. 3.7 ст. 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" передбачено, що на строк участі підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо цього підприємства із стягнення заборгованості, яка виникла до 01.01.2013 року, що підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Таким чином, з приписів наведених норм права вбачається, що обов'язковими умовами застосування передбачених Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" процедур та, відповідно, застосування п. 15 ст. 37 Закону України "Про виконавче впровадження" щодо обов'язкового зупинення виконавчого провадження, є включення боржника до Реєстру паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості; відповідність наявної заборгованості ознакам заборгованості в розумінні п. 1.4 ст. 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу"; виникнення заборгованості до 01.01.2013 року та підтвердження її учасниками розрахунків на розрахункову дату.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується із правовою позицією Вищого господарського суду у поставах від 22.04.2015 року в справі № 909/653/13, від 14.04.2015 року в справі № 904/4389/13.

Крім того, у зв'язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення N18-рп/2012 від 13.12.2012 року в справі N 1-26/2012 (про стягнення заборгованості з підприємств паливно-енергетичного комплексу), Вищий господарський суд України в Інформаційному листі N01-06/77/2013 від 21.01.2013 року звернув увагу господарських судів на те, що внесення юридичної особи, незалежно від форми власності, до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, не є підставою для зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень щодо стягнення з неї заборгованості, яка не стосується неповних розрахунків за енергоносії і не визначена Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Як вбачається із рішення господарського суду Хмельницької області від 24.07.2014 року у справі № 924/942/14, заборгованість МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" виникла внаслідок несвоєчасних розрахунків за природний газ, поставлений за договором №13/3021-ТЕ-34 від 28.12.2012 року в період з січня по грудень 2013 року включно.

Згідно п. 6.1 договору №13/3021-ТЕ-34 від 28.12.2012 року оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки.

Отже, враховуючи, що поставка газу здійснювалась починаючи із січня по грудень 2013 року, обов'язок оплати за газ поставлений у першому місяці виник 13.02.2013 року, тобто вже після розрахункової дати (01.01.2013р.), встановленої Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Відтак, заборгованість МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" перед ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", яка стягнута рішенням господарського суду Хмельницької області від 24.07.2014 року у справі № 924/942/14 за період з 13.02.2013 року по 13.01.2014 року, не підпадає під визначення заборгованості в розумінні п. 1.4 ст. 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", з огляду на що у відповідності до п.3.7 ст. 3 даного Закону виконавче провадження не підлягає зупиненню.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що до спірної заборгованості, яка виникла після 01.01.2013 року заходи примусового виконання рішення повинні застосовуватись на загальних підставах у порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

З огляду на викладене, відсутні підстави для визнання неправомірною бездіяльності головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо не зупинення виконавчого провадженні ВП №43937256 на підставі п. 15 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Колегія суддів вважає посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятої у справі ухвали, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106, 121-2 ГПК України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Хмельницької області від 21.04.2015 р. у справі № 924/942/14 залишити без змін, апеляційну скаргу міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

3. Матеріали оскарження ухвали господарського суду Хмельницької області від 21.04.2015 р. у справі № 924/942/14 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Гулова А.Г.

Суддя Савченко Г.І.