КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2015 р. Справа№ 910/25221/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Калатай Н.Ф.

Ропій Л.М.

при секретарі: Бовсунівській Л.О.,

за участю представників:

від позивача Ключнікова І.М., дов. від 12.01.2015,

від відповідача Парненко А.А., дов. від 18.03.2015,

треті особи не з'явились,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Смарт-Холдинг»

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2015

(дата підписання - 10.03.2015)

у справі №910/25221/14 (головуючий суддя Чебикіна С.О., судді: Шкурдова Л.М., Літвінова М.Є.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії»

до Приватного акціонерного товариства «Смарт-Холдинг»

треті особі, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1. Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю ім.Шевченка

2. Товариство з обмеженою відповідальністю «Росьагропродукт»

3. Товариство з обмеженою відповідальністю «Верес Фуд»

4. Товариство з обмеженою відповідальністю «Мукачівський консервний завод»

про стягнення 126562518,79 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.03.2015 позов Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» (далі - позивач, банк) до Приватного акціонерного товариства «Смарт-Холдинг» (далі - відповідач), за участю третіх осіб, про стягнення 126562518,79 грн задоволено повністю.

Стягнуто з відповідача на користь позивача 317000000,00 рос. руб. заборгованості за кредитною лінією, що в гривневому еквіваленті становить 108940220,00 грн, 17505292,84 рос. руб. заборгованості по процентах за користування кредитною лінією, що в гривневому еквіваленті становить 6015868,94 грн, 11420925,77 грн пені за прострочення повернення заборгованості за тілом кредиту, 185504,08 грн пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом та 73080,00 грн витрат на сплату судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2015 скасувати, постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції необґрунтовано не призначено проведення звірки між банком та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю ім.Шевченка (далі - боржник), в результаті чого не досліджено розмір суми боргу, оскільки у відповідача є інформація, що борг за кредитним договором боржником погашено. Крім того, на думку відповідача, його зобов'язання за порукою є припиненими, оскільки обсяг відповідальності збільшено без його відома та згоди, а отже є незаконним.

Розпорядженням Керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2015 №09-52/410/15 призначено повторний автоматичний розподіл справи №910/25221/14 в зв'язку з перебуванням судді Зубець Л.П. на лікарняному.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2015 колегією суддів у складі: головуючий суддя Рябуха В.І., судді: Калатай Н.Ф., Ропій Л.М. прийнято апеляційну скаргу до розгляду та порушено апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 13.05.2015. Дану ухвалу надіслано відповідно до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 №28. Доказами належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи є повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали від 07.04.2015) позивачу, відповідачу та ТОВ «Верес Фуд» - 09.04.2015, ТОВ «Росьагропродукт» - 15.04.2015, СГ ТОВ ім..Шевченка та ТОВ «Мукачівський консервний завод» - 16.04.2015 долучені до матеріалів справи.

13.05.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду позивач надав відзив на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні 13.05.2015 представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2015 скасувати, постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача заперечив доводи апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Представники третіх осіб у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що сторони були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання з розгляду апеляційної скарги відповідача, а матеріали справи дозволяють розглянути апеляційну скаргу без участі третіх осіб, з метою дотримання вимог ст. 102 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), на думку колегії суддів, відсутні підстави для відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Згідно зі ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників позивача та відповідача, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зазначено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.05.2010 банком та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю ім.Шевченка (позичальник) було укладено договір про відкриття кредитної лінії №13-Н/10 (далі - кредитний договір), відповідно до якого банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію в іноземній валюті та на підставі додаткових угод до нього окремими частинами (траншами) надає позичальнику кредитні кошти (кредит) у порядку і на умовах, визначених цим договором. Позичальник, у свою чергу, зобов'язується використовувати кредит з метою, вказаною в п. 1.5 договору, своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, виконати інші умови цього договору та повернути банку кредит у терміни, встановлені цим договором та/або додатковими угодами до цього договору (п. 1.1 кредитного договору в редакції договору про внесення змін і доповнень від 20.06.2013 №24).

Ліміт кредитної лінії складає: ,42 рос. руб.,

в січні 2014 року ліміт кредитної лінії зменшується 19 числа календарного місяця на 39625000,00 рус. руб.,

в лютому 2014 року ліміт кредитної лінії зменшується 19 числа календарного місяця на 99062500,00 рос. руб.,

в березні 2014 року ліміт кредитної лінії зменшується 19 числа календарного місяця на 99062500,00 рос. руб.,

в квітні 2014 року ліміт кредитної лінії зменшується 19 числа календарного місяця на 118875500,00 рос. руб.,

в травні 2014 року ліміт кредитної лінії зменшується на 800424242,42 рос. руб. (п.1.2 кредитного договору в редакції договору про внесення змін і доповнень від 27.12.2013 №35).

Відповідно до п.1.3 кредитного договору в редакції договору про внесення змін і доповнень від 19.12.2012 №23 розмір процентів за користування кредитними коштами складає 16% річних.

Згідно п.6.3 кредитного договору проценти, нараховані відповідно до пунктів 6.1-6.2 договору, позичальник зобов'язаний сплачувати щомісяця не пізніше 3 робочих днів, наступних за днем закінчення періоду.

Позичальник зобов'язується повернути банку кредит, наданий в межах встановленого ліміту кредитної лінії, в повному обсязі не пізніше останнього дня дії кредитної лінії, зазначеного в п. 1.4 кредитного договору в редакції договору про внесення змін від 20.01.2011 №9, тобто не пізніше 19.05.2014 (п.8.1 кредитного договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб (ст. 553 ЦК України).

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

В забезпечення виконання зобов'язань боржником за кредитним договором між банком та ПрАТ "СМАРТ-ХОЛДИНГ" (поручитель) було укладено договір поруки від 28.10.2013 (далі - договір поруки), за умовами якого поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором за зобов'язаннями, які були невиконані Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка (боржником) та які передбачені кредитним договором (основне зобов'язання), зокрема, але не обмежуючись:

- зобов'язання повернути кредитору частину кредиту, надану в російських рублях в межах кредитної лінії, відкритої строком по 19.05.2014 кредитним договором в сумі 317000000,00 рос. руб., в строк який зазначений в кредитному договорі, а у випадках, передбачених законодавством України та/або кредитним договором (основним договором) та цим договором - достроково;

- зобов'язання щомісяця, не пізніше перших 3 робочих днів місяця наступного за тим, за який вони нараховані, в порядку, який зазначається в ст.6 кредитного договору, а у випадках, передбачених законодавством України та/або кредитним договором та/або договором поруки, - до настання строків, які зазначаються в ст. 6 кредитного договору - сплатити кредитору проценти за користування кредитом за кредитним договором (основним зобов'язанням) з розрахунку 16% річних за користування кредитом в російських рублях, що нараховуватимуться від суми 317000000,00 рос. руб. (з можливістю зміни розміру процентів та строків їх сплати у випадках та порядку, які зазначаються в ст. 6 основного договору, що відбувається автоматично і не потребує укладення між сторонами будь-якої додаткової угоди/договору про внесення змін до цього договору та така зміна зобов'язання є погодженою поручителем).

- зобов'язання відшкодувати документально підтверджені збитки, завдані кредитору невиконанням та/або неналежним виконанням зобов'язань по основному договору в частині погашення суми кредиту 317000000,00 рос. руб., та відсотків, що нараховуються на вказану частину кредиту;

- зобов'язання сплатити кредитору штрафні санкції, неустойки (пені, штрафи) за невиконання та/або неналежне виконання зобов'язань по основному договорі у строки та у розмірах, які зазначаються в основному договорі в частині погашення суми кредиту 317000000,00 рос. руб., та відсотків, що нараховуються на вказану частину кредиту;

- зобов'язання сплатити кредитору будь-які інші платежі (якщо такі платежі передбачені умовами кредитного договору) в строки і в порядку, встановлені в кредитному договорі в частині погашення суми кредиту 317000000,00 рос. руб., що нараховуються на вказану частину кредиту.

За змістом п. 2.1.3 договору поруки відповідальність поручителя перед кредитором включає в себе зобов'язання сплати кредитору неустойку у випадку і у розмірі, зазначеному в п.4.4 цього договору (зобов'язання із сплати неустойки) в частині погашення суми кредиту 317000000,00 рос. руб., та відсотків, що нараховуються на вказану частину кредиту.

Пунктом 4.1 договору поруки передбачено, що позичальник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники поручитель та боржник залишаються зобов'язаними перед кредитором до того моменту, поки всі зобов'язання за основним договором не будуть виконані повністю або дію поруки не буде припинено.

Згідно п.4.2 договору поруки передбачена ст. 2 договору відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо боржник допустить прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором.

В такому випадку кредитор звертається з письмовим повідомленням до поручителя про невиконання боржником зобов'язань, що зазначені в ст. 2 цього договору, та їх обсяг, та вимогою виконання цих зобов'язань поручителем як солідарним боржником.

Пунктом 4.3 договору поруки передбачено, що поручитель протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту поштового відправлення йому кредитором письмового повідомлення або в інший термін, зазначений в такому повідомленні, зобов'язаний погасити заборгованість боржника за реквізитами, зазначеними в повідомленні.

Пунктом 5.1.1 договору поруки визначено, що у разі невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя. Ці вимоги є обов'язковими для виконання поручителем протягом строку, зазначеного в п.4.3 договору поруки.

Відповідно до договору від 25.03.2014 №36 про внесення змін та доповнень до кредитного договору сторони виклали п.2.1 договору в наступній редакції: «Належне виконання позичальником зобов'язань по договору забезпечується, зокрема, порукою ПрАТ «Смарт-Холдинг» на суму 317000000,00 рос.руб.» (п.2.1.17).

Наявними в матеріалах справи виписками по особових рахунках №0379, №0379, заявками на видачу кредиту та меморіальними ордерами від 20.01.2011 №2259576, від 11.07.2013 №47487020, від 17.07.2013 №49235106, від 18.07.2013 №49643285, від 20.07.2012 №23634249, від 22.07.2013 №50694556, від 30.07.2013 №53361851, від 06.08.2013 №55720352, від 07.08.2013 №56208321 та від 15.08.2013 №59032284 підтверджується факт надання банком позичальнику (третій особі-1) кредитних коштів в сумі ,42 рос. руб.

В свою чергу, боржник належним чином не виконав покладені на нього зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 27.10.2014 сума заборгованості по кредитному договору становить ,02 рос. руб. та 39461834,23 грн, з яких:

заборгованості за кредитною лінією ,42 рос. руб.,

процентів за користування кредитною лінією 59517954,60 рос. руб., з них прострочених 38920013,50 рос. руб.,

пені за прострочення повернення заборгованості за тілом кредиту 38831120,81 грн,

пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом 630713,42 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором та випискою по особових рахунках позичальника.

25.04.2014 банк листом №3240/5/15-1-2 повідомив боржника про існування заборгованості за кредитним договором та запропонував представнику боржника зустріч для вирішення питання здійснення погашення кредитного боргу.

25.04.2014 банк направив ПрАТ «Смарт-Холдинг» лист №3241/5/15-1-2, де повідомив про невиконання боржником зобов'язань, в якому зазначений обсяг порушених боржником зобов'язань за кредитним договором.

Боржник та поручитель на повідомлення банку не відповіли.

28.10.2014 банк написав поручителю вимогу про виконання замість боржника його зобов'язання за кредитним договором.

31.10.2014 банк надіслав боржнику вимогу №8989/5/15-1-2 про повернення повної суми боргу за кредитним договором.

Боржник та поручитель відповіді на вимоги не надали, суму боргу не сплатили.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом першої інстанції задоволено вимоги банку про стягнення 317000000,00 рос. руб. заборгованості за кредитною лінією, що в гривневому еквіваленті становить 108940220,00 грн, 17505292,84 рос. руб. заборгованості по процентах за користування кредитною лінією, що в гривневому еквіваленті становить 6015868,94 грн, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

На противагу доводам апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що факт надання кредиту підтверджується меморіальними ордерами, а факт відсутності сплати - виписками по особових рахунках, акт звірки не є доказом існування чи відсутності заборгованості у боржника перед банком, оскільки не є первинним документом.

Твердження про існування інформації щодо відсутності заборгованості у боржника за кредитним договором апелянтом не підтверджені належними доказами, а рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.

Позивачем також було нараховано 11420925,77 грн пені за прострочення повернення заборгованості за тілом кредиту та 185504,08 грн пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом за кожен день прострочення.

Статтею 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 9.1 кредитного договору пеня за прострочення виконання зобов'язань за договором розраховується банком щоденно за кожен день прострочення.

У пункті 10.1 кредитного договору вказано, що за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань позичальником за кредитним договором, банк має право вимагати сплати позичальником пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який стягується пеня, від простроченої суми за кожен день прострочення: а) за прострочення строку/ів повернення кредиту; б) за прострочення строку/ів сплати процентів за користування кредитом, які визначені ст. 6 цього договору; в) за прострочення строку/ів сплати комісій, які визначені ст. 5 цього договору. Для розрахунку пені приймається 360 днів у році.

Суд першої інстанції, перевіривши розрахунок пені за прострочення повернення заборгованості за тілом кредиту та пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом, наданий позивачем, задовольнив вимогу про стягнення 11420925,77 грн пені за прострочення повернення заборгованості за тілом кредиту та 185504,08 грн та пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Твердження відповідача в апеляційній скарзі, що його зобов'язання за порукою є припиненими, оскільки обсяг відповідальності збільшено без його відома та згоди (збільшено ліміт кредитної лінії та процент за користування), а отже відповідач не повинен нести додаткову відповідальність, колегія суддів не приймає до уваги, з огляду на п.п.2.1.1, 4.1 та 6.1 договору поруки.

Відповідно до п.2.1.1 договору поруки обсяг невиконаних зобов'язань боржником не обмежується кредитним договором та договором поруки. Боржник та поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник (п.4.1 договору поруки).

А пункт 6.1 договору поруки передбачає, що підписанням договору поруки поручитель надає свою згоду на зміну протягом дії договору розміру основного зобов'язання за основним договором (зокрема, але не виключно, пролонгацію основного договору, збільшення суми кредиту/ліміту кредитної лінії за основним договором, тощо), внаслідок чого зміниться, зокрема, збільшиться обсяг відповідальності поручителя, без додаткового повідомлення кредитором поручителя про таку зміну та без укладення окремої угоди до договору поруки.

Пункт 6.1 договору поруки чинний, недійсним не визнавався, а отже спростовує твердження відповідача про незаконність збільшення обсягу відповідальності за кредитним договором без його відома та згоди, та свідчить, що порука не є припиненою, тому відповідач несе відповідальність перед банком за боржника як поручитель згідно чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія Київського апеляційного господарського суду не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2015 у даній справі, оскільки воно відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Смарт-Холдинг» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2015 у справі №910/25221/14 - без змін.

2. Матеріали справи №910/25221/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Дану постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.І. Рябуха

Судді Н.Ф. Калатай

Л.М. Ропій