КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2015 р. Справа№ 910/4086/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Ропій Л.М.

Рябухи В.І.

при секретарі Царук І. О.

За участю представників:

від позивача: не з'явились

від відповідача: Бєлкін І. В. - представник за довіреністю від 22.04.2015

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Екко»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.04.2015

про повернення без розгляду зустрічної позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Екко»

у справі № 910/4086/15-г (суддя Мудрий С. М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Екко»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфавін Сек'юрітіз»

про визнання відсутнім права

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2015 зустрічну позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Екко» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфавін Сек'юрітіз» про визнання відсутнім права у справі № 910/4086/15-г повернуто позивачу без розгляду на підставі п.п. 1, 3, 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Екко» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.04.2015 у справі № 910/4086/15-г, а матеріали справі № 910/4086/15-г разом з зустрічним позовом направити до Господарського суду міста Києва для розгляду.

Ухвалою від 29.04.03.2015 колегією суддів Київського апеляційного господарського суду в складі: головуючий суддя - Калатай Н. Ф., судді Ропій Л. М., Рябуха В. І. відновлено строк подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Екко» прийнято до розгляду та порушене апеляційне провадження.

Позивач в судове засідання представників не направив, про причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи належне повідомлення сторін про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, те, що явка представників сторін в судове засідання не визнана обов'язковою, а також те, що ч. 2 ст. 102 ГПК України визначено, що апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представників позивача за наявними матеріалами апеляційного провадження.

В судовому засіданні представник відповідача надав пояснення, в яких проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення, а оспорювану ухвалу - без змін.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши додані до позовної заяви матеріали, судова колегія Київського апеляційного господарського суду встановила таке.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Екко» звернулося до Господарського суду міста Києва з зустрічною позовною заявою у справі № 910/4048/15-г до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфавін Сек'юрітіз» про визнання відсутнім права.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2015 зустрічну позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Екко» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфавін Сек'юрітіз» про визнання відсутнім права у справі № 910/4048/15-г повернуто позивачу без розгляду на підставі п.п. 1, 3, 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України з посиланням на те, що:

- позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано, оскільки позовна заява від імені позивача підписана представником Куренним С.В., який діє на підставі довіреності № б/н від 17.01.2015, копія якої не відповідає положенням п. 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації» (затверджена Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55), а тому не може бути прийнята судом в якості належного доказу наявності повноважень у Куренного Сергія Вікторовича діяти від імені позивача;

- у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми, оскільки до зустрічної позовної заяви додані незасвідчені ксерокопії документів, без дотримання жодної з вимог вищенаведеного ДСТУ 4163-2003, а відтак, вони не можуть бути сприйняті судом в якості належних доказів в розумінні ст. 36 ГПК України;

- не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі;

- не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ГПК України відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним.

Подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів (ч. 2 ст. 60 ГПК України).

Щодо відсутності належних доказів на підтвердження в особи, яка підписала зустрічну позовну заяву, прав на її підписання, на що послався суд першої інстанції, слід зазначити таке.

Пункт 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України встановлює, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, зустрічну позовну заяву від імені позивача підписано представником Куренним С.В., який діє на підставі довіреності № б/н від 17.01.2015, ксерокопія якої додана до зустрічного позову.

Частина 2 та 3 п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» встановлюють, що:

- у застосуванні положень пункту 1 частини першої статті 63, а також пункту 1 частини першої статті 81 ГПК України у випадках, коли позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, слід мати на увазі таке;

- якщо господарський суд має сумніви стосовно наявності у особи, яка підписала позовну заяву, відповідних повноважень, він у процесі підготовки справи до судового розгляду витребує у позивача докази на підтвердження таких повноважень. У разі їх неподання суд виносить ухвалу про залишення позову без розгляду. Якщо позовну заяву підписано особою на підставі виданої їй довіреності, до заяви має бути додано оригінал або належно завірену копію такої довіреності. У разі коли до позовної заяви, підписаної представником позивача, не додано оригіналу або належно завіреної копії довіреності, але в цій заяві вміщено посилання на номер і дату довіреності, то господарський суд, приймаючи заяву до розгляду, витребує у позивача таку довіреність, а в разі її неподання виносить ухвалу про залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Отже, враховуючи, що позивачем до зустрічного позову додано ксерокопію довіреності, виданої позивачем Куренному С. В., яка належним чином не засвідчена, суд першої інстанції, за відсутності інших підстав для повернення без розгляду зустрічного позову та доданих до нього документів, мав прийняти зустрічний позов та витребувати у позивача оригінал або належним чином засвідчену копію такої довіреності.

Щодо посилань суду першої інстанції на відсутність доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, слід зазначити таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Тобто, позовна заява повертається без розгляду з підстав п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України у випадку, якщо (в тому числі) в її тексті відсутнє посилання на докази, що підтверджують обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог.

Цією нормою не регулюються випадки, коли додані до позовної заяви документальні докази належним чином не засвідчені.

Суд не вправі повернути позовну заяву на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України з мотиву неподання документів, що є доказами, або подання не засвідчених належним чином копій документів, оскільки позивач може їх подавати до закінчення розгляду справи (п.3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

З матеріалів зустрічної позовної заяви слідує, що на підтвердження обставин, на які позивач послався в обґрунтування заявлених вимог, він додав до позову неналежним чином засвідчені копії документів, про що також вказано судом першої інстанції в оспорюваній ухвалі, а відтак, суд першої інстанції, за відсутності інших підстав для повернення без розгляду зустрічного позову та доданих до нього документів, мав прийняти зустрічний позов та витребувати у позивача оригінали або належним чином засвідчені копії доданих до зустрічного позову документів.

Щодо посилань суду першої інстанції на неподання позивачем доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі слід зазначити таке.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З матеріалів справи слідує, що предметом поданого позивачем зустрічного позову є визнання у відповідача відсутнім станом на 19.12.2014 права користуватися правом голосу придбаних ним простих іменних акцій позивача у кількості 2 297 штук та брати будь-яким чином участь в управлінні підприємством позивача.

До зустрічної позовної заяви не додано доказів сплати судового збору.

Відповідно до п. 2.22 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, заява повертається господарським судом з підстав передбачених ГПК, зокрема пунктом 4 частини першої статті 63. При цьому якщо таке повернення здійснюється у зв'язку з недодержанням заявником вимог закону щодо порядку та/або розміру сплати судового збору, то у відповідній ухвалі господарського суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Порядок сплати та розмір судового збору встановлені Законом України «Про судовий збір».

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на дату звернення з апеляційною скаргою, встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат;

- за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати;

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми;

- за подання апеляційної скарги на ухвалу суду 0,5 розміру мінімальної заробітної плати.

З урахуванням зазначених приписів закону, встановлених законодавством мінімальних розмірів судового збору та того, що в цьому випадку предметом позову є немайнова вимога, відповідно до підпункту «4» п. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу позову підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1 218 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

За таких обставин, суд першої інстанції обгрнутовано, врахувавши відсутність доказів сплати заявником судового збору у встановленому розмірі і вказавши розмір судового збору, який мав бути сплачений, повернув йому позовну заяву з підстав, встановлених п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Щодо посилань суду першої інстанції на неподання позивачем доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів слід зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ГПК позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивачем до зустрічного позову не додано доказів направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Відповідно до приписів п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За таких обставин, суд першої інстанції обгрнутовано, врахувавши відсутність доказів направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, повернув йому позовну заяву з підстав, встановлених п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Отже, при розгляді апеляційної скарги колегією суддів встановлено безпідставність повернення зустрічної позовної заяви з посиланням на пункти 1 та 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України, та наявність підстав для її повернення на підставі пунктів 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 06.04.2015 у справі №910/4086/15-г про повернення без розгляду зустрічної позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Екко» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфавін Сек'юрітіз» про визнання відсутнім права.

Судові витрати на подачу апеляційної скарги, відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України, покладаються на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Екко».

Керуючись ст. ст. 99, 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Екко» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.04.2015 у справі № 910/4086/15-г залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва міста Києва від 06.04.2015 у справі № 910/4086/15-г залишити без змін.

3. Матеріали зустрічного позову у справі № 910/4086/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

Повний текст постанови складено: 14.05.2015

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді Л.М. Ропій

В.І. Рябуха