РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року Справа №924/80/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Дужич С.П.

суддя Мамченко Ю.А. ,

суддя Саврій В.А.

при секретарі Ткачу Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу відповідача Приватного підприємства "Надра-Ресурс" на рішення господарського суду Хмельницької області від 05 березня 2015 року у справі №924/80/15 (суддя Музика М.В.)

за позовом Деражнянської центральної районної лікарні

до Приватного підприємства "Надра-Ресурс"

про зобов'язання допоставити товар на суму 13 329,33 грн.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2015 року рішенням господарського суду Хмельницької області було задоволено позов Деражнянської ЦРЛ до ПП "Надра-Ресурс" про зобов'язання допоставити товар на суму 13329,33 грн. та зобов'язано відповідача поставити позивачу 17,067 тонн вугілля марки ДГР на суму 13329,33 грн., а також стягнуто з відповідача на користь позивача 1827 грн. - судового збору.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятим рішенням, в своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального права, оскільки судом не досліджено всіх доказів по справі та не взято до уваги, що згідно видаткової накладної №РН-0000004 від 24 квітня 2014 року Деражнянській ЦРЛ було поставлено 89.037 т. вугілля марки ДГР (0-200), а тому Договір поставки №01/04 від 22 квітня 2014 року було виконано в повному об'ємі. Проте, погоджується, що на даний час в складському приміщенні ПП "Надра-Ресурс" зберігається залишок вугілля в кількості 17,067 т. і погоджується передати його позивачу в порядку самовивозу, оскільки за Договором складського зберігання не передбачено постачання чи транспортування вугілля, яке знаходиться на зберіганні в ПП "Надра-Ресурс".

Позивач у своєму відзиві на апеляційну скаргу вважає дане рішення таким, що прийняте у чіткій відповідності з нормами матеріального та процесуального права, а апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки вугілля в кількості 17,067 т. не було поставлено відповідачем до Вовковинецького терапевтичного відділення №2, як це передбачено Договором поставки №01/04 від 22 квітня 2014 року.

17 квітня 2015 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено її розгляд на 06 травня 2015 року.

Представники сторін у судове засідання не з'явились, хоча і були завчасно повідомлені про час і місце судового розгляду, на що вказують повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень.

Враховуючи вимоги ст.ст. 101, 102 ГПК України про межі та строки перегляду справи в апеляційній інстанції, а також те, що сторони по справі належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності представників сторін.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила що:

22 квітня 2014 року, між ПП "Надра-Ресурс", як постачальником, та Деражнянською центральною районною лікарнею, як покупцем, було укладено Договір поставки №01/04, згідно умов якого постачальник зобов'язався поставити та передати покупцю 89,037 тонн вугілля марки ДГР (0-200) по ціні 781,00 грн. за тонну, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар. (а.с.11)

Відповідно до п.п.2.5. Договору, загальний розмір поставки складає 69797,97 грн., в т.ч. ПДВ 11633,00 грн.

Згідно п.п.3.2. Договору, товар покупцю поставляється автотранспортом постачальника до Вовковинецького терапевтичного відділення №2.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2014 року, проте закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення, яке мало місце під час дії цього Договору. (п.п.6.1., 6.2., 6.3 Договору)

Крім того, 22 квітня 2014 року, між ПП "Надра-Ресурс", як зберігачем, та Деражнянською ЦРЛ, як надавачем, було укладено Договір складського зберігання (як додаток до Договору поставки №01/04 від 22 квітня 2014 року), відповідно до умов якого зберігач зобов'язався зберігати переданий йому надавачем товар - 89,37 тонн вугілля марки ДГР (0-200) та повернути в належному стані. (а.с.12)

Вищезазначені договори підписані сторонами та скріплено їхніми печатками.

В цей же день, на виконання умов Договору складського зберігання, Деражнянською ЦРЛ за актом №1 прийому-передачі товару було передано ПП "Надра-Ресурс", як зберігачу, вугілля марки ДГР (0-200) в кількості 89,37 тонн. (а.с.13)

24 квітня 2014 року, ПП "Надра-Ресурс" видатковою накладною №РН-0000004 на підставі довіреності №162 виданої Росмановському В.А., передало Деражнянській ЦРЛ 89,37 тонн вугілля марки ДГР (0-200). (а.с.29)

06 травня 2014 року, Деражнянська ЦРЛ платіжним дорученням №581 перерахувала на рахунок відповідача 69797,97 грн. за вугілля марки ДРГ по Договору поставки №01/04 від 22 квітня 2014 року. (а.с.14)

07 листопада 2014 року, Деражнянська ЦРЛ направила на адресу ПП "Надра-Ресурс" лист №2099, в якому просило в термін до 20 листопада 2014 року передати вугілля ДГР (0-200) в кількості 89,037 тонн на склад Вовковинецького терапевтичного відділення №2 Деражнянської ЦРЛ (а.с.16).

18 листопада 2014 року, у відповідь на дане звернення ПП "Надра-Ресурс" звернулось листом №171 до Деражнянської ЦРЛ з проханням відтермінувати передачу вугілля марки ДГР (0-200) Вовковинецькому терапевтичному відділенню №2 до 10 грудня 2014 року, оскільки автотранспорт ПП "Надра-Ресурс" знаходиться за межами Хмельницької області, де виконує роботи по доставці вугілля бюджетним установам (а.с.19).

01 грудня 2014 року, Деражнянська ЦРЛ повторно листом №2276 звернулася до ПП "Надра-Ресурс" із проханням терміново передати вугілля марки ДГР (0-200) в кількості 89,37 тонн на склад Вовковинецького терапевтичного відділення №2 Деражнянської ЦРЛ (а.с.17).

15 грудня 2014 року, комісією в складі лікаря-терапевта Вовковинецького терапевтичного відділення №2 Бобінського І.В., робочого Романівського В.А., чергової медсестри Киричок В.А., старшого водія ЦРЛ Турчака А.В., бухгалтера ЦРЛ, юриста Огнистої І.В., голови Вовковинецької с/ради Рибчинського Р.Ц. та депутата с/ради Калінського С.М., було складено Акт, згідно якого 13 та 14 грудня 2014 року ПП "Надра-Ресурс" поставило, відповідно до Договору поставки 01/04 від 22 квітня 2014 року, вугілля марки ДГР в кількості 49,9 та 21,8 тонн, відповідно. (а.с.15)

18 грудня 2014 року, Деражнянська ЦРЛ листом №2445 направила на адресу ПП "Надра-Ресурс" вищезазначений акт та повторно просило підприємство допоставити вугілля в кількості 17,067 тонн (а.с.18). Дане звернення було залишене без виконання.

09 січня 2015 року, Деражнянська ЦРЛ направила до ПП "Надра-Ресурс" претензією №34 про недопоставлення товару, в якій зазначала, що через не поставку вугілля в кількості 17,067 тонн лікарня залишає за собою право вчиняти всі необхідні дії згідно чинного законодавства по поверненню товару. (а.с.20) Дана претензія була проігнорована відповідачем.

21 січня 2015 року, Деражнянської ЦРЛ звернулось до господарського суду Хмельницької області з позовом до ПП "Надра-Ресурс" про зобов'язання допоставити 17,067 тонн вугілля на суму 13 329,33 грн.(а.с.2-4)

05 березня 2015 року рішенням господарського суду Хмельницької області було задоволено позов Деражнянської ЦРЛ до "Надра-Ресурс" про зобов'язання допоставити товар на суму 13329,33 грн. та зобов'язано відповідача поставити позивачу 17,067 тонн вугілля марки ДГР на суму 13329,33 грн., а також стягнуто з відповідача на користь позивача 1827 грн. - судового збору.(а.с.41-42)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

За приписами ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1 ст. 936 ЦК України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Як встановлено з матеріалів справи, між сторонами було укладено Договір поставки №01/04, згідно якого відповідач зобов'язався поставити та передати покупцю 89,037 тонн вугілля марки ДГР (0-200) по ціні 781,00 грн. за тонну на загальну вартість 69797,97 грн., а покупець зобов'язався прийняти та оплатити отриманий товар. (а.с.11)

Крім того, сторонами було укладено Договір складського зберігання (як додаток до Договору поставки №01/04 від 22 квітня 2014 року), відповідно до умов якого ПП "Надра-Ресурс" зобов'язалось зберігати переданий йому Деражнянською ЦРЛ товар - 89,37 тонн вугілля марки ДГР (0-200) та повернути в належному стані.

Відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За загальним правилом, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. (ст. 525 ЦК України, ч.7 ст. 193 ГК України).

Позивач, на виконання умов Договору складського зберігання передав на зберігання ПП "Надра-Ресурс" товар - 89,37 тонн вугілля марки ДГР (0-200) та на виконання умов Договору поставки №01/04, платіжним дорученням №581 перерахував відповідачу кошти в сумі 69797,97 грн. за товар - 89,37 тонн вугілля марки ДГР (0-200).

В свою чергу, відповідач, прийнявши по Договору складського зберігання 89,037 тонн вугілля марки ДГР (0-200), частково виконав взяті на себе зобов'язання по Договору поставки №01/04 від 22 квітня 2014 року та поставив позивачу 71,7 тонни вугілля марки ДГР, на загальну суму 55997,33 грн., чим заборгував поставку товару у кількості 17,067 тонн на загальну суму 13329,33 грн.

Частиною 2 ст. 693 ЦК України визначено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктами 1.1., 6.2. Договору поставки №01/04, сторони погодили строк поставки товару відповідачем до позивача починається з дня підписання договору та здійснюється протягом дії договору, строк якого закінчується 31 грудня 2014 року.

Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Тому, господарський суд першої інстанції, встановивши що відповідачем було прострочено виконання взятих ним на себе за Договором поставки №01/04 від 22 квітня 2014 року зобов'язань по поставці обумовленого цим Договором товару, дійшов вірного висновку, що позовні вимоги про зобов'язання допоставити 17,067 тонн вугілля марки ДГР (0-200) на суму 13329,33 грн. - підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на те, що за накладною №0000004 від 24 квітня 2014 року ним в повній мірі виконано умови Договору поставки №01/04 та передано позивачу всю кількість обумовленого цим Договором вугілля, а залишок вугілля, яке зберігається в складському приміщенні ПП "Надра-Ресурс" має проводитись позивачем в порядку само вивозу, колегією суддів оцінюється критично, оскільки за умовами п.3.2. Договору, поставка товару покупцю має здійснюватися автотранспортом постачальника до Вовковинецького терапевтичного відділення №2 Деражнянської ЦРЛ. Будь-яких доказів, що зазначена в Договору поставки №01/04 кількість вугілля транспортувалась на адресу позивача і була йому доставлена ПП "Надра-Ресурс", відповідачем не надано. Крім того, з матеріалів справи вбачається і не заперечується самим відповідачем, що кількість вугілля вагою у 17,067 тонн не була поставлена Деражнянській ЦРЛ і перебуває на зберіганні в ПП "Надра-Ресурс".

Також, колегія суддів оцінює критично доводи апелянта, що Договір складського зберігання не передбачає постачання чи транспортування вугілля і залишок вугілля в кількості 17,067 тонн підлягає поверненню позивачу в порядку самовивозу, та погоджується з висновком господарського суду першої інстанції, що даний Договір ніяким чином не заперечує та не змінює умови Договору поставки №01/04, в тому числі, і обов'язку відповідача щодо поставки 89,37 тонн вугілля марки ДГР (0-200) власним автотранспортом до місця знаходження покупця (Вовковинецького терапевтичного відділення №2 Деражнянської ЦРЛ).

Так само, судова колегія зазначає, що кількість недопоставленого вугілля позивачу складає не 17,067 тонн, а 17,67 тонн, оскільки за Договором поставки №01/04 загальна кількість поставленого товару, виходячи з ціни 781,00 грн. за тонну, та загальної суми 69797,97 грн., складає 89,37 тонн. Поставлено позивачу вугілля 71,7 тонни на суму 55997,33 грн. і залишок складає 17,67 (89,37 - 71,7) тонн, а не 17,067 тонн. Проте, це право позивача визначати предмет і підстави позову і суд не може виходити за межі заявлених позовних вимог заявлених позивачем.

Отже, судовою колегією не встановлено порушень або неправильного застосування норм процесуального чи матеріального права судом першої інстанції, які можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Інші доводи відповідача, наведені в апеляційній скарзі, спростовуються наведеним вище, матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм ст. 43 ГПК України із всебічним, повним та об'єктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для скасування рішення господарського суду та задоволення вимог апеляційної скарги.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст.ст. 49, 105 ГПК України, у зв'язку з відмовою в її задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Хмельницької області від 05 березня 2015 року у справі №924/80/15 - залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємства "Надра-Ресурс" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №924/80/15 повернути господарському суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Саврій В.А.