РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2015Справа №910/17469/14
За позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелене містечко»

2) Комунального підприємства капітального будівництва, реконструкції та інвестицій «Голосіїво-будінвест»

3) Фізичної особи-підприємця Молчанова Владислава Володимировича

про стягнення 391 266,65 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача Кравчик С.В. - за довіреністю;

Від відповідача-1 Лук'яненко М.С. - за довіреністю;

Від відповідача-2 не з'явився;

Від відповідача-3 не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Київенерго» звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелене містечко» про стягнення з останнього на свою користь заборгованості за самовільно спожиту електричну енергію в сумі 391 266,65 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Зелене містечко» не оскаржило рішення комісії з розгляду актів порушень (якими були зафіксовані порушення Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. №28 (далі - Правила) у судовому порядку та не сплатило за недораховану електричну енергію, а відтак, вказане Товариство, на думку Позивача, набуло майно (використало енергію) без достатньої правової підстави, а тому, вартість повинна бути ним відшкодована на підставі ч.2 ст.1213 ЦК України.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Зелене містечко» проти задоволення позовних вимог заперечило, оскільки, на його думку, Позивачем не було доведено самовільного без облікового споживання електроенергії саме Відповідачем 1. При цьому, Відповідач 1, при прийнятті рішення по розглядуваній справі просив врахувати, що вказане товариство не є ані власником, ані орендарем нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 69А.

Ухвалою господарського суду від 06.11.2014р. залучено до участі у справі в якості Відповідача 2 - Комунальне підприємство капітального будівництва, реконструкції та інвестицій «Голосіїво-будінвест», та Відповідача 3 - Фізичну особу-підприємця Молчанова Владислава Володимировича.

В ході проведення судового засідання 07.04.2015р. представник Позивача подав заяву, якою уточнив зміст позовних вимог, та просив стягнути з Комунального підприємства капітального будівництва, реконструкції та інвестицій «Голосіїво-будінвест» заборгованість за самовільно спожиту електричну енергію в сумі 391 266,65 грн.

Зазначена Заява позивача про стягнення з Комунального підприємства капітального будівництва, реконструкції та інвестицій «Голосіїво-будінвест» була прийнята судом до розгляду, розгляд справи почався по суті, про що зазначено в протоколі судового засідання від 07.04.2015р.

В судовому засіданні 14.05.2015р. представник Публічного акціонерного товариства «Київенерго» підтримав заяву про уточнення позовних вимог від 27.04.2015р. за №93/21/2524 подану до господарського суду міста Києва 29.04.2015р. через відділ діловодства суду, в якій просив стягнути солідарно нарахування за самовільно спожиту електроенергію на загальну суму 391 266,65грн. з Відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелене містечко», 2) Комунального підприємства капітального будівництва, реконструкції та інвестицій «Голосіїво-будінвест», 3) Фізичної особи-підприємця Молчанова Владислава Володимировича.

Суд вважає, що Заява про уточнення позовних вимог від 27.04.2015р. фактично є Заявою про зміну предмета позову, проте зазначена Заява подана після початку розгляду господарським судом справи по суті і тому залишається без розгляду і приєднується до матеріалів справи.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 22 ГПК України до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (п. 3.12. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011).

Відповідно до п. 3.12. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу. Невідповідність згаданої заяви вимогам цих норм процесуального права є підставою для її повернення з підстав, передбачених частиною першою статті 63 ГПК. Заяви про зміну предмета або підстави позову, які відповідають вимогам статей 54 і 57 ГПК, проте подані після початку розгляду господарським судом справи по суті, залишаються без розгляду і приєднуються до матеріалів справи, про що суд зазначає в описовій частині рішення, прийнятого по суті спору (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи).

Таким чином, господарським судом розглядаються вимоги заявлені саме до Комунального підприємства капітального будівництва, реконструкції та інвестицій «Голосіїво-будінвест».

Комунальне підприємство капітального будівництва, реконструкції та інвестицій «Голосіїво-будінвест» на призначені судові засідання не з'явилось, витребуваних судом доказів не надало, хоча про дату та час їх проведення повідомлене належним чином.

З приводу неявки вказаного вище учасника судового процесу на виклик суду, господарський суд зазначає наступне.

Як слідує з договору №16/01-2006 від 16.01.2006р. місцезнаходженням Відповідача 2 є: м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 98.

На вказану адресу судом, у відповідності до ст.87 ГПК України було скеровано ухвали суду з метою повідомлення вказаного учасника судового процесу про час та місце розгляду справи.

Проте, як встановлено судом, конверти з процесуальними документами були повернуті на адресу господарського суду міста Києва з відміткою органу поштового зв'язку «за закінченням встановленого строку зберігання».

Як слідує з довідки Головного міжрегіонального управління статистики у м. Києві №23-07/2439-9 від 17.11.2014р. місцезнаходженням Відповідача 2 на теперішній час є: 03127, м. Київ, Голосіївський район, просп. 40-річчя Жовтня, буд. 89.

Ухвала суду про відкладення розгляду справи від 21.04.2015р. була надіслана за адресою місцезнаходження відповідача, а саме: 03127, м. Київ, Голосіївський район, просп. 40-річчя Жовтня, буд. 89 та отримана останнім, що підтверджується повернутим суду рекомендовани повідомленням про вручення поштового відправлення з зазначенням: «вручено 23.04.2015р. ».

Відповідно до статті 64 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача у справі.

Отже, за встановлених обставин справи, Відповідач 2 належним чином був повідомлений про місце, дату та час судових засідань.

Про належне повідомлення Фізичної особи-підприємця Молчанова В.В. про дату та час слухання справи, свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштових відправлень: №390 від 17.12.2014р., №909 від 29.12.2014р.; №120 від 30.01.2015р.; №444 від 13.02.2015р.; №846 від 06.03.2015р. та №880 від 04.04.2015р.

Розгляд справи неодноразово відкладався, тому за клопотаннями позивача та Відповідач-1, з урахуванням особливостей розгляду спору, спір вирішено у відповідності до вимог п. 3 ст. 69 ГПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, у впродовж розумного строку.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 26 Закон України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно технічних документів та договору про постачання енергії.

Правилами користування електричною енергією, затвердженими Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996р. (надалі - Правила) визначено, що останні регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії).

Пунктом 5.1 вказаних Правил передбачено, що користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Так, у 1.2 Правил наведене визначення споживача електричної енергії як особи, що використовує її для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору.

У Постанові Верховного суду України від 16.05.2011р. № 3-38гс11 зазначено, що вирішуючи спори, пов'язані з постачанням і використанням електричної енергії, судам слід врахувати те, що дія Правил поширюється на осіб, які використовують електричну енергію на підставі договору, так і на тих осіб, які в порушення цих Правил споживають електричну енергію в позадоговірному порядку внаслідок самовільного підключення до електромереж.

Таким чином, відсутність укладеного між споживачем та постачальником електричної енергії договору, не позбавляє обов'язку відшкодувати вартість самовільно спожитої електричної енергії.

Відповідно до п. 6.41 Правил визначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

Частинами 2, 3 п.6.41 вказаних Правил передбачено, що в акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Частиною 2 ст.27 Закону України «Про електроенергетику» визначено, що правопорушеннями в електроенергетиці є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Як слідує з матеріалів справи, 18.06.2013р. уповноваженими представниками Позивача було проведено перевірку за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 69А.

За наслідками вказаної перевірки пров. інженером та інженерами І категорії, за участю споживача (уповноваженої ним особи) Костенко Д.А. було складено акт №22002 від 18.06.2013р., в якому було зафіксовано самовільне підключення струймопримачів до електричної мережі енергопостачальника, з метою без облікового споживання електроенергії.

21.06.2013р., представниками Позивача під час повторного обстеження об'єкту було зафіксовано повторне порушення Правил, внаслідок чого складено акт №24219 від 21.06.2013р., в якому було зафіксовано самовільне підключення струймопримачів до електричної мережі енергопостачальника, з метою без облікового споживання електроенергії.

Так, в акті №22002 від 18.06.2013р. та №24219 від 21.06.2013р. в графі характеристика об'єкта зазначено - Товариство з обмеженою відповідальністю «Зелене містечко» (Кафе «Веселий роджер»), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 69А.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Київенерго» слід відмовити. При цьому, господарський суд виходить з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, 07.09.2005р. між Голосіївською районної в м. Києві радою (Власник), Акціонерним товариством закритого типу «Інтер-Контакт» (Інвестор 1), Товариством з обмеженою відповідальністю «Зелене містечко» (Інвестор 2) та Комунальним підприємством капітального будівництва, реконструкції та інвестицій «Голосіїво-будінвест» (Підприємство) укладено додаткову угоду №3 до договору від 30.12.2003р., відповідно до розд. І якого сторони вирішили внести зміни до договору від 30.12.2013р. та викласти його в іншій редакції.

Так, у п.1.1 додаткової угоду №3 до договору від 30.12.2003р. визначено, що Інвестор 1, Інвестор 2 т а Власник, на умовах дольової участі інвестують грошові кошти (здійснюють фінансування) направлені, на будівництво об'єкту за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 69А.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 04.02.2015р. у Державному реєстрі відсутні відомості щодо права власності, інших речових прав, іпотеки, обтяження за адресою об'єкта нерухомого майна: м. Київ, вул. Володимирська, 69А.

З метою з'ясування відомостей стосовно власника нерухомого майна (приміщення), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 69А, господарським судом, в порядку ст.38 ГПК України було направлено запит до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Реєстраційна служба Головного територіального управління юстиції у м. Києві надала інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 27.02.2015р., з якої слідує, що в останньому відсутні відомості щодо власника нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 69А.

Згідно Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно у Реєстрі прав власності станом на 04.02.2015р. відсутні відомості щодо власника нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 69А.

Тобто, в матеріалах справи відсутні докази які б підтверджували, що саме споживач (Товариство з обмеженою відповідальністю «Зелене містечко») який зазначений в актах №22002 від 18.06.2013р. та №24219 від 21.06.2013р. є власником майна, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 69А, загальною площею 120 кв.м.

В подальшому, 16.01.2006р. між Комунальним підприємством капітального будівництва, реконструкції та інвестицій «Голосіїво-будінвест» (Сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Зелене містечко» (Сторона 2) укладено договір №16/01-2006 від 16.01.2006р., за умовами якого Сторона 1 передає, а Сторона 2 приймає у користування приміщення, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 69А, загальною площею 120 кв.м (надалі - приміщення) з метою охорони даного приміщення та збереження майна, що у ньому знаходиться.

Сторона 1 передає Стороні 2 приміщення за актом прийому-передачі у строки обумовлені сторонами. По закінченні строку дії даного договору Сторона 2 передає за актом прийому-передачі стороні вказане приміщення (п.2.1 договору №16/01-2006 від 16.01.2006р.).

16.01.2006р. Сторона 1 передала, а Сторона 2 прийняла у користування нежиле приміщення, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 69А, загальною площею 120 кв.м з метою охорони даного приміщення та збереження майна, що у ньому знаходиться.

Таким чином, починаючи з 16.01.2006р. вказане вище приміщення, було передано Відповідачем 2 Товариству з обмеженою відповідальністю «Зелене містечко» саме з метою охорони його та збереження майна.

Водночас, 01.09.2009р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Зелене містечко» (Одердодавець) та Фізичною особою-підприємцем Молчановим В.В. (Орендар) укладено договір оренди №1/09/09-1, відповідно до п.1.1 якого Орендодавець надав, а Орендар прийняв в платне користування приміщення Орендодавця, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 69А, загальною площею 120 кв.м, для організації закладу громадського харчування.

У п.1.2 вказаного вище договору визначено, що Орендодавець не надає Орендарю комунальні послуги (в т.ч. водо-, теплопостачання та водовідведення тощо), а також не надає Орендарю послуги із постачання електроенергії та забезпечення користування телефонним зв'язком. У разі необхідності Орендар самостійно укладає відповідні договори на постачання комунальних послуг (в т.ч. водо-, теплопостачання та водовідведення тощо), послуг із постачання електроенергії та телефонного зв'язку із відповідними виробниками і постачальниками таких послуг.

Наразі, з представленої довідки з Головного управління статистики у м. Києві №2631 слідує, що Фізична особа-підприємець Молчанов В.В. здійснює: діяльність пов'язану з кафе.

Між тим, в матеріалах справи наявні документи на Фізичну особу-підприємця Молчанову О.В., яка діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію, номер запису в реєстрі 2 000002, свідоцтва про сплату єдиного податку серії Є №750409 від 01.01.2009р., в якому вказані види діяльності: діяльність кафе, роздрібна торгівля без права реалізації тютюнових, лікеро-горілчаних виробів, пально-мастильних матеріалів, за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 69-А.

Тобто, з представлених суду документів, не вбачається, що споживач, що зазначений в актах користувався спірним приміщенням на час проведення перевірок (18.06.2013р., 21.06.2013р.).

Отже, Позивачем не доведено, а судом не встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Зелене містечко» (яким в актах зафіксовані порушення Правил) або Комунальне підприємства капітального будівництва, реконструкції та інвестицій «Голосіїво-будінвест» (до якого заявлено позовні вимоги) на момент проведення перевірок користувалось приміщенням загальною площею 120 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 69А.

Пунктом 6.41 Правил визначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача.

Судом встановлено, що акти про порушення №22002 від 18.06.2013р. та №24219 від 21.06.2013р. були складені за участю особи, Костенко Дмитра Анатолійовича, посада якого вказана як «комерційний директор» Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелене містечко».

З представлених Відповідачем 1 документів слідує, що Костенко А.А., з 2009 року був призначений на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтана Груп Ко» (протокол №1 від 29.04.2009р. та довідка АБ №627856 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України).

Тобто, документи, які підтверджували б повноваження Костенко Д.А., діяти від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелене містечко» (що зазначене в акті), або від імені Комунального підприємства капітального будівництва, реконструкції та інвестицій «Голосіїво-будінвест» (до якого заявлено позовні вимоги) відсутні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Позивачем не доведено факту здійснення Відповідачем 2, Комунальним підприємством капітального будівництва, реконструкції та інвестицій «Голосіїво-будінвест» без облікового споживання електричної енергії, також не доведено, що саме Відповідач 2 повинен нести відповідальність за розкрадання останньої.

У відповідності до статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості у зв'язку з здійснення Відповідачем 2 самовільного споживання електричної енергії на суму 391 266,65 коп.

Судовий збір згідно з ч.5 ст.49 Господарського процесуального кодексу України залишається за Позивачем.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 18.05.2015р.

Суддя І.І.Борисенко