ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.05.2015 Справа № 907/251/15

За позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку „Приватбанк", м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю „Соляріс-М", м. Свалява

про стягнення суми 22453 грн. 35 коп., в т.ч. 8816 грн. 88 коп. заборгованості по кредиту згідно договору банківського обслуговування № Б/Н від 02.03.2012 року, 7559 грн. 01 коп. заборгованості по процентах за користування кредитом, 4410 грн. 44 коп. пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором, 1667 грн. 02 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом.

Суддя господарського суду - В.В.Мокану

представники:

Позивача - Баблюк О.Б., довіреність № 5209-О від 15.11.2013 року

Відповідача - Білас Є.В., довіреність № 20/02/2015 від 20.02.2015 року.

СУТЬ СПОРУ: публічним акціонерним товариством комерційним банком „Приватбанк", м. Дніпропетровськ заявлено позов до товариства з обмеженою відповідальністю „Соляріс-М", м. Свалява про стягнення суми 22453 грн. 35 коп., в т.ч. 8816 грн. 88 коп. заборгованості по кредиту згідно договору банківського обслуговування № Б/Н від 02.03.2012 року, 7559 грн. 01 коп. заборгованості по процентах за користування кредитом, 4410 грн. 44 коп. пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором, 1667 грн. 02 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом.

В судовому засіданні 08.04.2015 року за участі представників: позивача - Баблюк О.Б., довіреність № 5209-О від 15.11.2013 року, відповідача - Білас Є.В., довіреність № 20/02/2015 від 20.02.2015 року оголошувалася перерва у відповідності до ст. 77 ГПК України до 15.04.2015 року.

В судовому засіданні 15.04.2015 року за участі представників: позивача - Урумбаєва Л.В., довіреність № 1429-О від 29.04.2014 року , відповідача - Білас Є.В., довіреність № 20/02/2015 від 20.02.2015 року оголошувалася перерва у відповідності до ст. 77 ГПК України до 24.04.2015 року.

В судовому засіданні 24.04.2015 року за участі представників: позивача - Баблюк О.Б., довіреність № 5209-О від 15.11.2013 року, відповідача - Білас Є.В., довіреність № 20/02/2015 від 20.02.2015 року оголошувалася перерва у відповідності до ст. 77 ГПК України до 05.05.2015 року.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги порушенням відповідачем умов договору банківського обслуговування № Б/Н від 02.03.2012 року, а саме, неповерненням грошових коштів в межах наданого кредитного ліміту, несплатою відсотків за користування кредитом та комісії за користування кредитом.

Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечив. Згідно поданого представником відповідача в судовому засіданні 25.03.2015 року відзиву зазначає, що за твердженням позивача відповідачу надано кредитний ліміт у розмір 13000 грн. (СМС повідомлення від 21.06.2013 року). Відповідач мав поточний кредитний ліміт у сумі 4000 грн., який погасив 25.06.2013 року і в той же день перевів на іншу фірму

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 05.05.2015 року у справі № 907/251/15

10000 грн. уже із збільшеного кредитного ліміту. Але 26.06.2013 року позивачем виставлено на прострочку кредит в сумі 8816 грн. 88 коп., незважаючи на те, що на рахунку відповідача перебували кошти в сумі більше 4500 грн., які мали піти на погашення поточного кредитного ліміту. Внаслідок даних дій позивача всі рахунки відповідача були заблоковані. Відповідач неодноразово по телефону звертався у відділення банку з приводу реструктуризації заборгованості з метою її подальшого погашення, однак, працівники банку не йшли відповідачеві на зустріч. Стверджує, що такими діями позивач хотів збільшити заборгованість та стягнути з відповідача більшу суму коштів. Звертає увагу суду на нечіткість суми заборгованості, адже згідно претензії позивача від 29.01.2015 року вона вказана в сумі 25716 грн., а згідно розрахунку позовних вимог - 22453 грн. 35 коп. З посиланням на положення Закону України „Про захист прав споживачів" наголошує на несправедливості умов договору та його недійсності, оскільки є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду відповідача; розмір штрафних санкцій за невиконання зобов'язань перевищує 50% від суми боргу. Разом з тим, наголошує на пропуск позивачем позовної давності, з огляду на те, що у заяві про приєднання до Умов не встановлено терміну дії договору, а відповідно до Умов кредитний ліміт повинен повністю погашатися протягом року з дня приєднання до умов. Наголошує, що між сторонами відсутній письмовий договір про збільшення позовної давності, як цього вимагає ст. 207 Цивільного кодексу України.

Поданими в судовому засіданні 15.04.2015 року поясненнями представник позивача спростовує твердження представника відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності з посиланням на п. 3.2.1.5.7 "Умов та правил надання банківських послуг", яким позовна давність щодо стягнення заборгованості по кредиту збільшена до 5 років. Також, з посиланням на норми ст. 181 Господарського кодексу України та ст.ст. 639, 207 Цивільного кодексу України стверджує про укладення між сторонами письмового кредитного договору зміст якого зафіксовано в декількох документах: у заяві, Умовах та Правилах надання банківських послуг, тарифах банку.

Поданими в судовому засіданні 05.05.2015 року додатковими поясненнями представник позивача зазначає, що на час укладення комплексного договору щодо обслуговування поточного рахунку (02.03.2012 року) діяли „Умови та правила надання банківських послуг" в редакції наказу № СП-2011-85 від 28.01.2011 року „О вводе нового свойства расчетного счета для клиентов и супер - проекте МСТ 2011 года". За період дії договірних відносин до „Умов та правил надання банківських послуг" були внесені зміни заявкою № 6783882 від 04.06.2014 року „Об изменении ставок по кредитным лимитам на расчетный счет и гарантированным платежам" та наказом № РR-2015-6513234 від 27.01.2015 року „О внесении изменений в условия пользования продуктом „Кредитный лимит на счет". Однак, згадані зміни стосувалися тільки тарифів та їх диференціації.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

02.03.2012 року товариство з обмеженою відповідальністю „Соляріс-М" (відповідач) приєдналося до "Умов та правил надання банківських послуг" (далі - Умови), тарифів Банку (позивача), що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua згідно заяви від 02.03.2012 року, які разом складають договір банківського обслуговування № Б/Н від 02.03.2012 року.

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 05.05.2015 року у справі № 907/251/15

Пунктом 3.2.1.1.16. Умов встановлено, що при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до „Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі „Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь - якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно - цифрового підпису та / або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Згідно умов договору банківського обслуговування № Б/Н від 02.03.2012 року відповідачеві був встановлений кредитний ліміт на поточний рахунок № 5292 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку (системи клієнт - банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено та врегульовано Умовами.

Відповідно до п. 3.2.1.1.1. Умов кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта. Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди (п. 3.2.1.1.3.).

У відповідності до п. 3.2.1.1.8. Умов проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до „Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі „Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - „Угода").

Пункт 3.2.1.1.6. Умов передбачає, що ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

На момент укладення договору діяли „Умови та правила надання банківських послуг" в редакції наказу № СП-2011-85 від 28.01.2011 року, що передбачали сплату клієнтом 24 % річних за користування кредитним лімітом, якщо заборгованість не була погашена протягом пільгового періоду та сплату клієнтом 48 % річних, якщо заборгованість не була погашена протягом 90 днів після пільгового періоду.

Вподальшому позивачем внесено зміни до „Умов та правил надання банківських послуг" згідно заявки № 6783882 від 04.06.2014 року „Об изменении ставок по кредитным лимитам на расчетный счет и гарантированным платежам".

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 05.05.2015 року у справі № 907/251/15

Так, відповідно до розділу 3.2.1.4., яким регламентовано порядок розрахунків, встановлено, що за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка). За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (далі - період, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою у розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У випадку необнулювання дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулюванню, на протязі 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, клієнт сплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулюванню. У разі непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого грошового зобов'язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого „Умовами і правилами надання банківських послуг", клієнт сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань. Під „непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня. Клієнт сплачує банку винагороду (комісію) за використання ліміту 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць. При несплаті винагороди, відсотків у відповідні дати сплати, вони вважаються простроченими (п. 3.2.1.4.10.).

Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4. Умов банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

Зобов'язання банку (позивача) щодо надання позичальнику (відповідачеві) кредиту (встановлення кредитного ліміту) відповідно до умов договору банківського обслуговування № Б/Н від 02.03.2012 року виконані в повному обсязі, що підтверджується довідкою про розміри встановлених кредитних лімітів по клієнту ТОВ „Соляріс - М", поточний рахунок № 5292, виписками по рахунках боржника, розрахунком суми позовних вимог.

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 05.05.2015 року у справі № 907/251/15

Проте, матеріалами справи підтверджено факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо повного та своєчасного повернення грошових коштів в межах наданого кредитного ліміту, несплатою відсотків за користування кредитом та комісії за користування кредитом, що за таких обставин є порушенням п. 3.2.1.1.3. Умов, яке призвело до обґрунтованого нарахування банком відсотків за користування кредитними коштами за ставкою 48% та з 01.07.2014 року у розмірі 56 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості та на підставі п. 3.2.1.4.4. Умов комісії за користування лімітом.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе згідно договору банківського обслуговування № Б/Н від 02.03.2012 року зобов'язань, виникла заборгованість, яка станом на 20.02.2015 року склала: за кредитом - 8816 грн. 88 коп.; за відсотками за користування кредитом - 7559 грн. 01 коп.; з комісії за користування кредитом - 1667 грн. 02 коп.

Станом на день розгляду справи заборгованість відповідача: за кредитом - 8816 грн. 88 коп.; за відсотками за користування кредитом - 7559 грн. 01 коп.; з комісії за користування кредитом - 1667 грн. 02 коп. підтверджена матеріалами справи, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості належним чином обґрунтована матеріалами справи, відповідачем не спростована. В матеріалах справи відсутні будь - які докази погашення відповідачем зазначеної заборгованості в добровільному порядку.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином. Порушене право позивача підлягає захисту судом шляхом стягнення з відповідача на його користь заборгованості за договором банківського обслуговування № Б/Н від 02.03.2012 року, а саме, 8816 грн. 88 коп. заборгованості за кредитом, 7559 грн. 01 коп. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 1667 грн. 02 коп. заборгованості з комісії за користування кредитом.

Крім того, порушення відповідачем зобов'язань згідно приписів ст. 193 Господарського кодексу України є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ст. 230 Господарського кодексу України, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України, як спеціальної норми закону, яка встановлює наслідки при порушенні умов кредитних зобов'язань, передбачено, що боржник, який не повернув своєчасно кредитні кошти, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку.

Неустойкою (штрафом, пенею) згідно приписів ч. 1 ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

В свою чергу п. 3.2.1.5.1. Умов встановлено, що при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3 Умов, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченої п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 05.05.2015 року у справі № 907/251/15

Відповідно до п. 6 статті 232 Господарського кодексу України, - нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, відповідно до п. 3.2.1.5.4 Умов - нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

Таким чином, позивач правомірно просить стягнути з відповідача пеню за прострочення строку повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом у сумі 4410 грн. 44 коп. за період з 03.06.2013 року по 20.02.2015 року. Сума 4410 грн. 44 коп. пені підлягає стягненню з відповідача.

З врахуванням наведеного позов підлягає задоволенню повністю.

Заперечення відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності судом до уваги не приймаються з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Згідно зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Пунктом 3.2.1.1.16. Умов встановлено, що при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до „Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі „Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь - якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно - цифрового підпису та / або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Згідно з умовами укладеного між сторонами договору він складається із заяви позичальника та "Умов та правил надання банківських послуг" (далі - Умови), тарифів Банку.

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 05.05.2015 року у справі № 907/251/15

Свою згоду з Умовами товариство з обмеженою відповідальністю „Соляріс-М" висловило в своїй заяві, на яку накладено електронно - цифровий підпис системі Інтернет - клієнт- банкінгу Приват24 02.03.2012 року (а.с. 31).

Пунктом 3.2.1.5.7. Умов передбачено, що терміни позовної давності до вимоги про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів сторонами встановлені тривалістю в п'ять років, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 259 ЦК України і свідчить про дотримання банком строків позовної давності.

Заперечення відповідача в частині несправедливості умов договору та його недійсності, оскільки є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду відповідача, обґрунтоване посиланням на Закон України „Про захист прав споживачів", судом до уваги не приймаються з огляду на положення ст. 1 Закону України „Про захист прав споживачів", згідно з яким споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Заперечення відповідача в частині неправомірності винесення банком 26.06.2013 року на прострочку кредит в сумі 8816 грн. 88 коп., незважаючи на наявність на рахунку відповідача коштів в сумі більше 4500 грн., які мали піти на погашення поточного кредитного ліміту не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи, спростовуються долученими представником позивача до матеріалів справи виписками по рахунках боржника та розрахунком позовних вимог.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у розмірі 1827 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Соляріс-М" (89300, м. Свалява, вул. Мукачівська, 30А, код ЄДРЮОФОП 37482589) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку „Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРЮОФОП 14360570) суму 22453 (двадцять дві тисячі чотириста п'ятдесят три) грн. 35 коп., в т.ч. 8816 (вісім тисяч вісімсот шістнадцять) грн. 88 коп. заборгованості по кредиту згідно договору банківського обслуговування № Б/Н від 02.03.2012 року, 7559 (сім тисяч п'ятсот п'ятдесят дев'ять) грн. 01 коп. заборгованості по процентах за користування кредитом, 4410 (чотири тисячі чотириста десять) грн. 44 коп. пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором, 1667 (одна тисяча шістсот шістдесят сім) грн. 02 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом, а також, а також суму 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 12.05.2015 року

Суддя В.В.Мокану