номер провадження справи 9/58/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2015 Справа № 908/1347/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТК - Спецодяг" (юр.адр.: 83112, м. Донецьк, пр. Ленінський буд. 92, кв. 48; адр. для лист.: 49033, м. Дніпропетровськ, вул. Краснопільська, буд. 14-Б)

до відповідача Державного підприємства "Укршахтгідрозахист" (85322, Донецька область, м. Димитрів, вул. Ватутіна, буд. 18; т. , )

про стягнення суми 134127,03 грн.

Суддя Боєва О.С.

За участю представників:

Від позивача: Герасько Д.В. (дов. № 1-01/04 від 01.04.15)

Від відповідача: не з'явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за отриманий по договору постачання № 10/14 від 14.01.2014р. товар у розмірі 85538,40 грн., суми 24361,34 грн. - інфляційних витрат, суми 2671,61 грн. - 3% річних, суми 15567,99 грн. - пені, суми 5987,69 грн. - штрафу.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.03.2015р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1347/15-г, судове засідання призначено на 09.04.2015р. Ухвалою суду від 09.04.2015р. на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 27.04.2015р.

27.04.2015р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Справа розглянута без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені у позові, зазначивши, зокрема, про наступне. На виконання умов договору постачання товару № 10/14 від 14.01.2014р. позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 85538,40 грн. Відповідач, в свою чергу, оплату за отриманий ним товар не здійснив. У зв'язку з чим, позивач, на підставі ст.ст. 526, 611, 625, 629, 655 ЦК України, ст.ст. 193, 265 ГК України просить стягнути з відповідача суму 85538,40 грн. заборгованості, а також суму 24361,34 грн. інфляційних витрат, суму 2671,61 грн. - 3% річних, суму 15567,99 грн. пені та суму 5987,69 грн. штрафу.

Відповідач у судові засідання не з'являвся, про причини неявки суд не повідомляв, витребувані документи та письмовий відзив не надав. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, ухвали суду направлялись на адресу, вказану в позовній заяві та у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 85322, Донецька область, м. Димитров, вул. Ватутіна, буд. 18. Крім того, інформація про час і місце судових засідань була розміщена на сторінці господарського суду Запорізької області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет. Відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Таким чином про час та місце судових засідань відповідача повідомлено належним чином. Про обізнаність відповідача щодо розгляду справи також свідчить клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, яке надійшло на електронну адресу суду 09.04.2015р.

Згідно зі ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

14.01.2014р. між ТОВ "ДТК - Спецодяг" (постачальник, позивач у справі) та ДП "Укршахтгідрозахист" (покупець, відповідач у справі) був укладений договір на поставку товару № 10/14, відповідно до умов якого постачальник зобов'язався поставити та передати у власність покупця костюми шахтарські, для водовідливних комплексів ДП "Укршахтгідрозахист", а покупець прийняти та оплатити товар відповідно до погодженої сторонами специфікації, яка є невід'ємною частиною договору (п. 1.1. договору).

Згідно з п. 1.2. договору кількість, асортимент, ціна зазначаються в специфікації.

Специфікацію до договору сторонами, зокрема, було погоджено кількість, асортимент, найменування та ціну товару, загальна вартість якого складає 85538,40 грн.

Відповідно до п. 3.1 договору покупець оплачує поставлений постачальником товар за цінами, зазначеними в специфікації, накладних, рахунках-фактурах. Постачальник зобов'язаний здійснити поставку товару та представити накладну на товар та рахунок-фактуру не пізніше 25-го числа місяця, в якому поставка була здійснена.

Розрахунки між сторонами здійснюються шляхом перерахування безготівкових грошових коштів з розрахункового рахунку покупця на розрахунковий рахунок постачальника (п. 3.2. договору).

Пунктом 3.3. договору сторони визначили умови оплати, а саме: на протязі 15 банківських днів з моменту поставки товару при наявності бюджетного фінансування.

У пункті 3.4. договору зазначено, що загальна вартість договору складає 85838,40 грн., в тому числі, ПДВ 14256,40 грн.

Згідно з п. 7.3 договору він вступає в дію з моменту його підписання представниками сторін і діє до 31.12.2014р., а за фінансовими зобов'язаннями до повного їх виконання.

Як свідчать матеріали справи, своє зобов'язання щодо поставки товару у відповідності до Специфікації позивач виконав у повному обсязі, поставивши відповідачу костюми шахтарські у кількості 290 шт. на загальну суму 85538,40 грн. Факт поставки товару підтверджується видатковою накладною № РН-0113 від 17.01.2014р. на суму 85538,40 грн., яка підписана обома сторонами, та довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей, завірені копії яких містяться в матеріалах справи. Також в матеріалах справи міститься копія рахунку-фактури № СФ-0005100 від 17.01.2014р. на суму 85538,40 грн.

Відповідач, в свою чергу, свої договірні зобов'язання не виконав, оплату за отриманий товар не здійснив.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Приписами ст. 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач доказів належного виконання зобов'язання і перерахування позивачу заявленої до стягнення суми не надав.

Факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем за поставлений товар в розмірі 85538,40 грн. підтверджується матеріалами справи.

Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 85538,40 грн. основного боргу є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача 3% річних за період з 06.02.2014р. по 20.02.2015р. в розмірі 2671,61 грн. та інфляційні втрати за період з лютого 2014р. по січень 2015р. в розмірі 24361,34 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків.

Перевіривши розрахунок 3% річних, наданий позивачем до позову, суд встановив, що позивачем неправильно визначено період нарахування річних. Так, п. 3.3. договору сторонами встановлено, що оплата за товар здійснюється на протязі 15 банківських днів з моменту поставки товару.

Оскільки товар отримано відповідачем 17.01.2014р., то, з урахуванням положень п. 3.3. договору, останнім днем строку оплати є - 07.02.2014р.

Таким чином, суд коригує розрахунок 3% річних, оскільки річні повинні нараховуватися з 08.02.2014р. по 20.02.2015р., при цьому річні за вказаний період складають 2657,55 грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, суд встановив, що розрахунок здійснений вірно.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 2657,55 грн. - 3% річних за період з 08.02.2014р. по 20.02.2015р. та сума 24361,34 грн. інфляційних втрат за період з лютого 2014р. по січень 2015р.

Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені (0,1%) у розмірі 15567,99 грн. за період з 06.02.2014р. по 06.08.2014р. та штрафу (7%) у розмірі 5987,69 грн. Заявляючи дані вимоги, позивач посилається на п. 5.1. договору, яким встановлено, що сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання договірних зобов'язань згідно ст. 231 ГК України. При здійсненні розрахунку пені та штрафу позивач фактично застосовує положення абз. 3 ч. 2 ст. 231 ГК України.

Так, абзацом 3 частини 2 ст. 231 ГК України встановлено, що за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Із змісту ж п. 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань») слідує, що штрафні санкції, передбачені абзацом третім частини другої статті 231 ГК України, застосовується за допущене прострочення виконання лише негрошового зобов'язання, пов'язаного з обігом (поставкою) товару, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких й вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафних санкцій.

Отже, застосування позивачем положень абзацу 3 ч. 2 ст. 231 ГК України для притягнення відповідача до відповідальності за порушення грошового зобов'язання є незаконним.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог про стягнення суми 15567,99 грн. пені та суми 5987,69 грн. штрафу слід відмовити.

За таких обставин, в цілому, позовні вимоги задовольняються частково.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Укршахтгідрозахист" (85320, Донецька область, м. Димитрів, вул. Ватутіна, буд. 18; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТК - Спецодяг" (юр.адр.: 83112, м. Донецьк, пр. Ленінський буд. 92, кв. 48; адр. для лист.: 49033, м. Дніпропетровськ, вул. Краснопільська, буд. 14-Б; ) суму 85538 (вісімдесят п'ять тисяч п'ятсот тридцять вісім) грн. 40 коп. основного боргу, суму 2657 (дві тисячі шістсот п'ятдесят сім) грн. 55 грн. - 3% річних, суму 24361 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят одна) грн. 34 коп. втрат від інфляції, суму 2251 (дві тисячі двісті п'ятдесят одна) грн.14 коп. витрат зі сплати судового збору.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.С. Боєва

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Повне рішення підписано 12.05.2015р.