ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року Справа № 924/1276/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Остапенка М.І.,
суддів :Гончарука П.А., Стратієнко Л.В.
розглянувши касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області
на постановуРівненського апеляційного господарського суду від 08.12.2014 року
у справі за позовомУправління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області
до Державного навчального закладу "Волочиський промислово-аграрний професійний ліцей"
простягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

у серпні 2014 року, Управління пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької області звернулось до господарського суду Хмельницької області з позовом про стягнення з Державного навчального закладу "Волочиський промислово-аграрний професійний ліцей" 4 875,87 грн. на відшкодування збитків завданих виплатою надмірно завищеної пенсії.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 18.09.2014 року позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 4 875,87 грн. та 1 827 грн. судового збору до державного бюджету України.

За наслідками перегляду справи в апеляційному порядку, постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 08.12.2015 року рішення господарського суду першої інстанції - скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовлено.

Постанову апеляційного господарського суду оскаржено в касаційному порядку й ухвалою Вищого господарського суду України від 27.04.2015 року порушено касаційне провадження у справі за касаційною скаргою позивача, у якій він посилається на порушення апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, і просить постанову апеляційного господарського суду скасувати, а рішення господарського суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, судова колегія вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення", у редакції на червень 1993 року, відділи соціального забезпечення, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів і відшкодовують її.

Порядком подання та оформлення документів на призначення пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", затвердженим Наказом Міністерства соціального забезпечення України № 15 від 04.03.1992 року, який був чинний на час прийняття відділом соціального забезпечення довідки про заробітну плату Грищука В.В., встановлено форму довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, відповідно до якої довідка підписується керівником та головним бухгалтером підприємства та затверджується кутовим штампом та печаткою органу, що видав довідку (додаток №4 до Наказу).

Окрім того, Порядком передбачено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: здійснює правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів, перевіряє правильність заяви і подання, відповідність викладених у них відомостей про заявника даним паспорта, та документи про стаж, має право вимагати дооформлення і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Як встановлено судом під час розгляду справи в апеляційному порядку, довідка про заробітну плату Грищука В.В. за період роботи з 01.01.1991 року по 31.05.1993 року, на підставі якої проводилось нарахування пенсії і щодо достовірності даних у якій виник цей спір підписана від імені директора Волочиського ПТУ-21 особою, прізвище якої у довідці не зазначено, підпис головного бухгалтера відсутній.

Невідповідність зазначеної довідки Порядку подання та оформлення документів на призначення пенсій виключала прийняття її у якості документа для обрахування пенсійних виплат, а тому апеляційний господарський суд прийшов до правильного висновку, що відповідач не може нести відповідальність за достовірність зазначених у цій довідці даних, а відповідно і нести за це матеріальну відповідальність на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому відмова у позові, зокрема і з посиланням на ст. 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є обґрунтованою і підстав для скасування чи зміни постанови апеляційного господарського суду за мотивів, наведених у касаційній скарзі, судова колегія Вищого господарського суду України не вбачає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 08.12.2014 року - без змін.

Головуючий М.І. Остапенко

Судді П.А. Гончарук

Л.В. Стратієнко