РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2015Справа №910/7686/15-г

За позовомПублічного акціонерного товариства "ХДІ Страхування"
доПублічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна"
простягнення страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 5 545,48грн.
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Супрун Т.В. - представник за довіреністю;
від відповідача:не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "ХДІ страхування" (надалі - ПАТ "ХДІ Страхування") звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" (надалі -ПАТ "СК "Країна") про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 5 545,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ "ХДІ Страхування" на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту №06-00127-491 від 26.12.2011 р. внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі ДТП) - виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки "BMW", реєстраційний номер АА 7628 КО, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статтей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотньої вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки "ВАЗ 2107", реєстраційний номер Е 6600 ЯА, яким скоєно ДТП, застрахована ПАТ "СК "Країна" на підставі Договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс серії АВ №1439618), а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.03.2015 р. порушено провадження по справі №910/7686/15-г, розгляд справи призначено на 29.04.2015 р.

16.04.2015 р. представником відповідача на виконання вимог ухвали суду від 30.03.2015 р. через загальний відділ суду було подано витребувані документи, а також відзив на позовну зяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розгляд справи здійснювати за відсутності повноважного представника.

Представник позивача в судове засідання 29.04.2015 р. з'явився, позовні вимоги підтрмав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 29.04.2015 р. не з'явився. При цьому, судом враховано, що у своєму відзиві на позовну заяву відповідач просив розгляд справи здійснювати за відсутності повноважного представника.

Враховуючи заявлене відповідачем клопотання, а також зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 29.04.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складався протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.12.2011 р. між ПАТ "ХДІ Страхування" (страховик) та ДП "Адідас Україна" (страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №06-00127-491 (надалі - "Договір"), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом, зокрема автомобілем марки "BMW", реєстраційний номер АА 7628 КО, 2011 року випуску.

Договором визначено, що до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП, а вигодонабувачем є страхувальник.

Строк дії договору встановлено з 01.01.2012 р. по 31.12.2013 р.

17.11.2012 р. о 15 год. 55 хв. на майдані 5 Зарічний навпроти будинку №28 в м. Кривому Розі сталося ДТП за участі застрахованого автомобіля марки "BMW", реєстраційний номер АА 7628 КО та автомобіля "ВАЗ-2107", реєстраційний номер Е 6600 ЯА, а саме: Боросан С.М., керуючи автомобілем марки "ВАЗ-2107", реєстраційний номер Е 6600 ЯА, не переконався в безпеці маневру та здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем марки "BMW", реєстраційний номер АА 7628 КО, завдавши йому технічних пошкоджень.

ДТП сталася в результаті порушення водієм Боросан С.М. вимог п.п. 2.3б, 10.9 Правил дорожнього руху України, що підтверджується відомістю про дорожньо-транспортну пригоду №9108846.

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12.12.2012 р. встановлено порушення Боросан С.М. вимог п.п. 2.10, 10.9 Правил дорожнього руху України, Боросан С.М. визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Відповідно до рахунку-фактури №523710 від 03.12.2012 р. вартість відновлювального ремонту автомобіля "BMW", реєстраційний номер АА 7628 КО, в результаті його пошкодження при ДТП склала 6 246,72 грн.

20.11.2013 р. власник застрахованого автомобіля "BMW", реєстраційний номер АА 7628 КО звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспорту №06-00127-491 від 26.12.2011 р.

20.03.2013 р. позивачем був складений та підписаний страховий акт №194-06/13-491, згідно з яким пошкодження транспортного засобу автомобіля "BMW", реєстраційний номер АА 7628 КО, внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 6 055,48 грн.

На підставі складеного страхового акту №194-06/13-491 від 20.03.2013 р. ПАТ "ХДІ страхування", виконуючи свої зобов'язання за Договором добровільного страхування наземного транспорту №06-00127-491 від 26.12.2011 р., сплатило суму страхового відшкодування в розмірі 6 055,48 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №701 від 21.03.2013 р.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до ПАТ "ХДІ страхування" перейшло в межах суми 6 055,48 грн. право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб - автомобіль марки "ВАЗ-2107", реєстраційний номер Е 6600 ЯА, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю "BMW", реєстраційний номер АА 7628 КО, належить Стаднійчук Л.Г. та знаходився під керуванням Боросан С.М., вина якого у скоєнні ДТП підтверджується матеріалами справи.

Доказів того, що Боросан С.М. не мав права керування транспортним засобом - автомобілем марки "ВАЗ-2107", реєстраційний номер Е 6600 ЯА, та притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП, матеріали справи не містять, а відтак, враховуючи положення статті 62 Конституції України, що закріплюють принцип презумпції невинуватості особи, суд дійшов висновку, що Боросан С.М. керував транспортним засобом - автомобілем марки "ВАЗ-2107", реєстраційний номер Е 6600 ЯА, на законних підставах.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Вищого господарського суду України №30/5009/2733/11 від 02.04.2012 р.

Згідно із ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відтак, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина Боросан С.М. встановлена в судовому порядку, а тому шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автомобіля "ВАЗ-2107", реєстраційний номер Е 6600 ЯА відшкодовується Боросан С.М. як законним володільцем цього транспортного засобу, оскільки зворотного суду не доведено.

Цивільно-правова відповідальність Боросан С.М., як володільця автомобіля "ВАЗ-2107", реєстраційний номер Е 6600 ЯА, застрахована ПАТ "СК "Країна" згідно із полісом АВ №1439618 строк дії якого з 13.01.2012 р. по 12.01.2013 р., що підтверджено відповіддю МТСБУ, яка надійшла на запит суду.

Спеціальним законом, що регулює питання виплати страхового відшкодування за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та яким керується страховик цивільно-правової відповідальності є Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

При цьому, за умовами п. 12.1 ст. 12 вказаного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Вказаним Договором (поліс серії АВ №1439618) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50 000,00 грн., франшиза - 510,00 грн.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля "BMW", реєстраційний номер АА 7628 КО складає 6 246,72 грн., а до позивача перейшло право зворотної вимоги в межах виплаченої суми.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Позивач звернувся до відповідача із заявою №941-юр від 09.10.2014 р. в якій просив відшкодувати в порядку регресу шкоду, заподіяну в результаті ДТП у розмірі 6 055,48 грн.

Відповідач листом №7433 від 31.10.2014 р. відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування з посиланням на неподання позивачем заяви про виплату страхового відшкодування протягом року з моменту настання страхового випадку.

Згідно з п. 35.1 статті 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Статтею 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), зокрема, такою підставою є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Однак суд зазначає, що за своєю правовою природою договір страхування цивільно-правової відповідальності є договором на користь третьої особи (вигодонабувача) - особи, якій було завдано шкоди внаслідок ДТП з вини страхувальника за цим договором. Потерпіла особа є кредитором у деліктних правовідносинах, які виникли внаслідок завдання їй позадоговірної шкоди, та, водночас, є вигодонабувачем за договором страхування цивільно-правової відповідальності. Таким чином, право вимоги до страховика за договором страхування цивільно-правової відповідальності щодо здійснення страхового відшкодування виникає у особи, якій завдано шкоди, з моменту ДТП. Умови та порядок виконання обов'язку страховика щодо здійснення страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності визначено договором та законом, відповідно до яких передбачено правові наслідки неподання потерпілою особою (іншою особою, яка має право на страхову виплату) заяви про виплату страхового відшкодування протягом року з моменту ДТП, а саме, право страховика відмовити у виплаті страхового відшкодування. По суті, законом встановлюється обов'язок третьої особи щодо подання вказаної заяви, у зв'язку з невиконанням якого третя особа позбавляється права на отримання страхового відшкодування. Водночас, зобов'язання, яке виникає з договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, не може породжувати обов'язків для третьої особи (вигодонабувача) - потерпілої особи, з огляду на норму ч. 1 ст. 511 Цивільного кодексу України. Обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування є безумовним у випадку завдання шкоди третій особі внаслідок настання страхового випадку з вини застрахованої особи та не може залежати від подання потерпілою особою заяви про виплату страхового відшкодування протягом певного строку. Так само, право вимоги щодо виплати страхового відшкодування, яке має потерпіла особа, є безумовним майновим правом, яке виникає з моменту скоєння ДТП.

З огляду на положення норм ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Так як цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоду, застрахована, то відбувається переведення боргу та до страховика за цим договором переходить обов'язок щодо відшкодування такої шкоди в межах страхової суми та з урахуванням франшизи. Отже, при укладенні договору обов'язкового страхування страхувальник розраховує саме на те, що шкода, завдана ним, буде відшкодована страховиком, і договором не ставиться виконання обов'язку страховика в залежність від строку подання заяви потерпілою особою на виплату страхового відшкодування та як наслідку виникнення обов'язку страхувальника відшкодувати завдану ним шкоду самостійно. При цьому, особа, якій завдано шкоди, не може бути позбавлена гарантованого їй законом (ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України) права на відшкодування шкоди.

Таким чином, потерпіла особа, так само як і позивач (страховик за договором майнового страхування), який здійснив страхову виплату за договором добровільного страхування майна на користь потерпілої особи, та до якого перейшло право вимоги потерпілої особи до відповідача за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, не зобов'язані звертатися до особи, у якої застраховано цивільно-правову відповідальність заподіювача шкоди, з вимогою про виплату страхового відшкодування. Таке право страховика, враховуючи висновок, наведений у рішенні Конституційного Суду України від 09.07.2002 р. №15-рп/2002, може бути реалізоване шляхом подання відповідного позову до суду в межах строків позовної давності.

За таких обставин, відмова відповідача у виплаті позивачу страхового відшкодування з посиланням на приписи пп. 37.1.4 п. 37.1. ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є необгрунтованою, оскільки право особи на звернення до суду за захистом порушеного права або охоронюваного законом інтересу не може бути обмежене законом та іншими нормативно-правовими актами.

Встановлення обов'язку щодо подання заяви на виплату страхового відшкодування для третьої особи (потерпілої або страховика, до якого перейшло право вимоги у зв'язку із здійсненням страхової виплати за договором добровільного страхування майна) та встановлення підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування, у зв'язку з пропуском строку для її подання суперечить нормам ч. 1 ст. 511 Цивільного кодексу України, загальним принципам обов'язковості відшкодування шкоди і функціональному призначенню інституту обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Вищого господарського суду України №910/14367/14 від 28.01.2015 р.

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, який перейшов до позивача, визначені полісом серії АВ №1439618 розміри лімітів відповідальності та франшизи (510,00 грн.), суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 5 545,48 грн. (6 055,48 грн. (сума виплаченого страхового відшкодування) - 510,00 грн. (франшиза) = 5 545,48 грн.)

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, як і не надав доказів часткової або повної сплати заявленої до стягнення суми.

При цьому, у поданому 16.04.2015 р. відзиві на позовну заяву, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Згідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

За висновками суду, дії відповідача по визнанню позову не суперечать вимогам чинного законодавства України та не порушують прав та інтересів інших осіб.

З урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з покладенням судового збору на відповідача, в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "ХДІ Страхування" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" (04176, м. Київ, вул. Електиків, 29А; ідентифікаційний код 20842474) на користь Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "ХДІ Страхування" (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, 102; ідентифікаційний код 22868348) суму страхового відшкодування у розмірі 5 545 (п'ять тисяч п'ятсот сорок п'ять) грн. 48 коп. та судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення - 12.05.2015 р.

Суддя Ю.О. Підченко