ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

14 травня 2015 р. Справа № 902/268/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління будівельними проектами "ГЕРЦ"

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква-Люкс, Вінниця"

про стягнення 420621,98 грн. безпідставно набутих коштів

Господарський суд Вінницької області у складі

Головуючий суддя Говор Н.Д.

Cекретар судового засідання Мовчан Г.М.

Представники

позивача : Нещерет Д. Б. (довіреність № б/н від 04.08.14р.)

відповідача : Гребенюк В. О. (довіреність № б/н від 06.04.15р.)

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління будівельними проектами "ГЕРЦ" звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква-Люкс, Вінниця" про стягнення 420621,98 грн. безпідставно набутих коштів.

Позов мотивований тим, 24.02.2012 року ТОВ «Компанія з управління будівельними проектами «ГЕРЦ» платіжним дорученням від 24.02.2012 року № 4873 згідно з рахунком-фактурою від 24.02.2012 року № 17 на розрахунковий рахунок ТОВ «Аква-Люкс, Вінниця» були перераховані грошові кошти у розмірі 1000000,00 грн., з урахуванням ПДВ 20% - 166666,67 грн., в якості попередньої оплати за будівельно-монтажні роботи, а ТОВ «Аква-Люкс, Вінниця» виписано податкову накладну на вказану суму попередньої оплати від 24.02.2012 року № 6.

В рахунку-фактурі ТОВ «Аква-Люкс, Вінниця» від 24.02.2012 року № 17 були зазначено предмет договору підряду - виконання будівельно-монтажних робіт та вказана пропозиція укласти договір (оферта) була акцептована ТОВ «Компанія з управління будівельними проектами «ГЕРЦ» шляхом вчинення дій відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, а саме здійснено попередню оплату за виконання робіт.

Зазначає, що між ТОВ «Компанія з управління будівельними проектами «ГЕРЦ» та ТОВ «Аква-Люкс, Вінниця» було укладено договір підряду в простій письмовій формі шляхом обміну документами.

Проте, будівельно-монтажні роботи за договором підряду Відповідачем не виконувались та останнім було частково повернуто отриманий за даним договором авансовий платіж. Так, 31.08.201р року Відповідачем повернуто кошти в сумі 120000,00 грн., 11.03.2013 року - 22 500,00 грн., 14.06.2013 року - 436 878,02 грн., а в загальному розмірі - 579 378,02 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Частиною 3 ст. 651 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Зазначає, що в зв'язку із невиконанням Відповідачем будівельно-монтажних робіт за договором підряду, 10.02.2015 року Позивачем на адресу Відповідача було направлено повідомлення про розірвання зазначеного договору з вимогою повернення суми безпідставно отриманих коштів в розмірі 420 621,98 грн., яка залишена останнім без належного реагування.

Вважає, що заборгованість Відповідача перед Позивачем на даний момент становить 420 621,98 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 05.05.2015р. та його представник в судовому засіданні проти позову заперечив.

Стверджує, що зобов'язання з безпідстав ного набуття, збереження майна породжують такі юридичні факти: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав.

Відповідно до змісту статті 1212 ЦК України зазначена норма закону застосову ється лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок ін шої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних засобів захисту.

Однак, на думку відповідача, між сторонами існували господарські зобов'язальні правовідносини підряду, на виконання яких позивач і перерахував відповідачу згідно рахунку № 17 від 24 лю того 2012 року грошові кошти, а відповідач вказані кошти прийняв і оплатив для позивача устаткування, тобто ці кошти набуто за наявності правової під стави, а тому вважає, що вони не можуть бути витребувані відповідно до положень статті 1212 ЦК України як безпідставно набуті, оскільки відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 1 та 2 ст. 509 ЦК України цивільні права та обо в'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують циві льні права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та інші правочини.

05.05.2015р. відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі № 902/268/15 до закінчення розгляду Господарським судом м. Києва справи № 910/11122/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква-Люкс, Вінниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління будівельними проектами "ГЕРЦ" про установлення господарських правовідносин.

Відповідно до п. 3.16 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Суд дійшов висновку, що встановлення обставин у справі Господарського суд м. Києва № 910/11122/15 не впливає на подання та оцінку доказів у справі № 602/268/15, а тому клопотання про зупинення провадження у справі № 902/268/15 судом відхиляється.

05.05.2015р. відповідачем подано клопотання про виклик для дачі пояснень щодо предмету позовних вимог директора ТОВ "Аква-Люкс, Вінниця" Братанова В. П. та колишнього та нинішнього директорів ТОВ "Компанія з управління будівельними проектами "ГЕРЦ" Смілянського Є. С. та Сокура С. О.

Суд не вбачає в матеріалах справи суперечностей, які могли б бути роз'яснені за допомогою пояснень зазначених посадових осіб, а тому клопотання про їх виклик у судове засідання судом відхиляється.

Розглянувши матеріали справи, подані сторонами пояснення та докази, заслухавши представників сторін, суд встановив такі фактичні обставини.

24.02.2012р. ТОВ «Аква-Люкс, Вінниця» виставило для ТОВ «Компанія з управління будівельними проектами «ГЕРЦ» Рахунок на оплату № 17 про оплату авансу за БМР згідно договору № 0124-Д-15748.02 на суму 1000000 грн. в тому рахунку ПДВ 166666,67 грн. (а.с. 11).

ТОВ «Компанія з управління будівельними проектами «ГЕРЦ» платіжним дорученням від 24.02.2012 року № 4873 згідно з рахунком-фактурою від 24.02.2012 року № 17 перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Аква-Люкс, Вінниця» кошти у розмірі 1000000,00 грн., з урахуванням ПДВ 20% - 166666,67 грн., як попередню оплату за будівельно-монтажні роботи.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Матеріалами справи стверджується, що пропозицією укласти договір підряду було виставлення виконавцем робіт - ТОВ «Аква-Люкс, Вінниця» рахунку на оплату № 17 від 24.02.2012р., а відповіддю про прийняття пропозиції - оплата вказаного рахунку замовником - ТОВ «Компанія з управління будівельними проектами «ГЕРЦ».

Таким чином, суд встановив виникнення між сторонами договірних відносин підряду на будівельно-монтажні роботи, які регулюються гл. 61 ЦК України.

Як вбачається із позовної заяви, позивач не оспорює факту укладення вказаного договору у простій письмовій формі шляхом обміну документами.

Будівельно-монтажні роботи за договором підряду Відповідачем не виконувались та останнім було частково повернуто отриманий за даним договором авансовий платіж, а саме 31.08.201р року Відповідачем повернуто кошти в сумі 120000,00 грн., 11.03.2013 року - 22 500,00 грн., 14.06.2013 року - 436 878,02 грн., а в загальному розмірі - 579 378,02 грн., що стверджується виписками банку (а.с. 14-16).

10.02.2015 р. позивач направив відповідачу повідомлення про розірвання зазначеного вище договору з вимогою повернення суми безпідставно отриманих коштів в розмірі 420 621,98 грн.

Позивач вважає, що до вказаних правовідносин підлягає застосуванню ст. 1212 ЦК України, згідно з ч. 1 якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

На думку позивача, розірвання договору, яке відбулось після перерахування авансу на виконання підрядних робіт, свідчить про те, що правова підстава перерахування таких коштів відпала.

В зв'язку з цим суд зазначає наступне.

Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов'язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Якщо ж зобов'язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов'язання). Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Як свідчить аналіз матерiалiв справи, відповідач набув майно за існування достатніх правових підстав, у спосіб, що не суперечить цивільному законодавству, з метою придбання матеріалів для виконання підрядних робіт.

Розірвання договору відбулось після того, як позивачем були перераховані кошти, отже в момент їх перерахування правова підстава для вчинення такої дії існувала та була належною.

Отже, правовідносини сторін регулюються нормами зобов'язального права, які застосовуються до окремих видів угод, а не статтею 1212 ЦК України, на яку посилався позивач як на підставу позовних вимог. Таким чином, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути кошти позивачу.

Зазначена правова позиція ґрунтується також на правових висновках Верховного Суду України, викладених у Постановах від 02.10.2013р., 25.02.2015р., 17.06.2014р.

Зокрема у Постанові Верховного Суду України від 17.06.2014р. у справі № 13/096-12 прямо зазначено, що саме по собі розірвання договору не може бути підставою для застосування ст.1212 ЦК України, оскільки за загальним правилом, сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 4 статті 653 ЦК України).

Враховуючи викладене у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір підлягає покладенню на позивача.

Керуючись ст. 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82-84, 115 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ :

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 19 травня 2015 р.

Суддя Говор Н.Д.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (пр-т. Возз'єднання, 15, м. Київ, 02160)