ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.04.15р. Справа № 904/10449/14

За позовом Публічного акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій № 1", м. Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", 51400, м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення 437 852 грн. 83 коп.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача: Міхантьєв М.Д., дов. б/н від 12.09.2014

від відповідача Скиба С.Г., дов. № ББУ/ПУ354/14 від 10.12.2014р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Завод залізобетонних конструкцій № 1" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про стягнення заборгованості в сумі 365 101,03 грн., пені в сумі 14 885,52 грн., 3% річних в сумі 1 636,53 грн., інфляційних втрат у сумі 96 630,82 грн., судового збору.

Позовні вимоги, обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору поставки №13-16/458-КП-169(13) від 19.12.2013 року в частині своєчасної та повної оплати за поставлений товар.

27.01.2015 року Позивачем подано до суду уточнення та пояснення до позовної заяви від 21.01.2015 року за № 26, в якій останній зменшив позовні вимоги і просив суд стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 325 981,03 грн., пеню - 14 885,52 грн., інфляційні втрати - 96630,82 грн., 3% річних - 1636,53 грн.

У зв'язку з перебуванням судді Панни С.П. на лікарняному, автоматизованою системою документообігу суду справу №904/10449/14 передано на розгляд судді Ліпинському О.В.

Ухвалою суду від 20.02.2015 року справу №904/10449/14 прийнято до провадження.

26.03.2015 року Позивач вдруге зменшив розмір позовних вимог, і просить суд стягнути з Відповідача заборгованість в розмірі 437 852 грн. 83 коп. з яких: 325 981,03 грн. основного боргу, 54 096, 96 грн. пені, 4754, 14 грн. три проценти річних, 53 020,70 грн. інфляційних втрат.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що згідно умов Договору, Позивач взяв на себе зобов'язання поставити Відповідачеві партію товару, яка визначена умовами специфікації, при цьому, поставка товару була здійснена Позивачем не в повному обсязі, в зв'язку з чим, у Відповідача не виник обов'язок щодо оплати частини поставленого товару.

02.04.2015 року та 09.04.2015 року Відповідачем було подано клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду справи, що перебуває в провадженні господарського суду Запорізької області № 908/1907/15-г за позовом ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" до ПАТ "Завод залізобетонних конструкцій № 1" про тлумачення умов поняття: відповідна партія продукції в редакції Специфікації від 03.07.2014 року до договору № 13-16/458-КП від 19.12.2013 року в редакції позивача.

15.04.2015 року Відповідач подав клопотання про призначення судової експертизи, в якому просив на вирішення експертизи поставити питання стосовно того, чи могло бути зазначено в одній видатковій накладній, у відповідності до Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затв. наказом мінфіну України № 88 від 24.05.1995 року з наступними змінами вся кількість товару, що передбачена Специфікацією до договору.

Також, 15.04.2015 року Відповідач подав клопотання про колегіальний розгляд справи зв'язку з її складністю.

Крім того, Відповідачем подано клопотання, в якому він просив суд розтлумачити п. 4.4. Договору "Датою поставки вважається дата, вказана представником Покупця на відповідних товаросупровідних документах, наданих Постачальником, про прийняття продукції", виходячи із буквального значення слів та виразів, визначивши, що датою поставки вважається дата, вказана саме представником Покупця на товаросупровідних документах, яким є видаткова накладна, а не дата оформлення цього документу. Також, Відповідачем подано клопотання про тлумачення змісту п. А1 та п. А4 базових умов ДДР Інкотермс-2000.

В засіданні суду 09.04.2015 року оголошувалася перерва до 15.04.2015 року, згідно ст. 77 ГПК України.

Ухвалою суду від 15.04.205 року в порядку ст. 69 ГПК України продовжено строк розгляду справи до 04.05.2015 року.

В судовому засіданні 30.04.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення згідно зі ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.12.2013 року між Позивачем (Постачальником) та Відповідачем (Покупцем) укладено договір № 13-16/458-КП-16 (13) (надалі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору Постачальник зобов'язався передати у власність Покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення (надалі - Продукцію), в асортименті, кількості, в строки по ціні та з якісними характеристиками, узгодженими Сторонами в даному договору та Специфікаціях, що є невід'ємними частинами до Договору.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що поставку продукції проводиться партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками та в строки, погоджені сторонами в Специфікаціях до Договору.

Під партією Продукції сторони розуміють будь-яку кількість Продукції, однорідної по своїм якісним показникам, яка супроводжується одним документом про якість, та одним товаросупровідним документом.

Відповідно до п. 4.2. Договору, умови поставки продукції - DDP, згідно "Інкотермс -2000". Місце пункту призначення вказується сторонами у відповідних специфікаціях до Договору.

Пунктами 4.3. та 4.4. Договору встановлено, що в підтвердження постачання Продукції Постачальник повинен надати покупцю рахунок-фактуру, податкову накладну, видаткову та товаротранспортну накладну, сертифікат якості і відповідності та іншу технічну документацію у необхідності. Датою поставки вважається дата, вказана представником покупця на відповідних розпорядчих документах, наданих Постачальником, про приймання продукції.

Згідно п. 5.3. Договору, в редакції додаткової угоди від 17.07.2014 року, яка набрала чинності 03.06.2014 року (п. 6 Угоди), розрахунки за продукцію, що постачається постачальником по даному договору, здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на 60-тий календарний день з моменту поставки відповідної партії продукції, якщо інше, відстрочка більш 60 календарних днів не обумовлена у відповідній специфікаціях до Договору. В разі якщо строк оплати припадає на вихідний/неплатіжний день, оплата здійснюється на наступний банківський день.

03.07.2014 року сторони підписали Специфікацію до Договору, в якій погодили умови чергового замовлення Покупця, зокрема, асортимент, кількість, ціну, строки поставки залізобетонної продукції на загальну суму 662 413, 03 грн. Крім того, пунктом 2 вищезазначеної специфікації сторони договору передбачили, що розрахунки за продукції, що постачається за даною специфікацією здійснюються Покупцем на 90 календарний день з моменту поставки відповідної партії Продукції.

На виконання умов Договору, та погоджених сторонами умов поставки згідно Специфікації від 03.07.2013 року, Позивач поставив Відповідачу продукцію на загальну суму 365 101 грн. 03 коп., що підтверджується видатковими накладними: № 571 від 08.07.2014 року, № 579 від 10.07.2014 року, № 580 від 10.07.2014 року, № 582 від 10.07.2014 року, № 584 від 11.07.2014 року, № 581 від 14.07.2014 року, № 605 від 18.07.2014 року, № 611 від 22.07.2014 року, № 616 від 23.07.2014 року, № 619 від 24.07.2014 року, та товарно-транспортними накладними, копії яких додані до справи (а.с. 43-52).

Після пред'явлення позову до суду, 14.01.2015 року Відповідач частково розрахувався за поставлену продукцію в сумі 39 120 грн. 00 коп., внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед Позивачем в розмірі 325 981 грн. 03 коп.

На час розгляду справи доказів оплати Відповідачем вартості отриманої продукції суду не надано.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно, ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляд обов'язку сплатити неустойку.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов'язання.

Пунктом 6.6. Договору сторони погодили, що у випадку несвоєчасної оплати Продукції, Покупець сплачує Постачальнику неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за кожен день прострочення виконання зобов'язань.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов'язку щодо своєчасної оплати за поставлену продукцію, Позивач вимагає стягнення з Відповідача пені в розмірі 54096 грн. 96 коп., яка розрахована щодо кожної поставки, в розрізі видаткових накладних, станом на 31.03.2015 року (а.с. 75).

У відповідності зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Позивач вимагає стягнення суми боргу з врахуванням та трьох процентів річних в розмірі 4754 грн. 14 коп., та інфляційних втрат в розмірі 53 020 грн. 70 коп., які розраховані щодо кожної поставки, в розрізі видаткових накладних, станом на 31.03.2015 року (а.с. 75).

Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем складає: 437 852 грн. 83 коп. з яких: 325 981 грн. 03 коп. - сума основного боргу, 54 096 грн. 96 коп. - пеня за прострочення оплати, 4 754 грн. 14 коп. три проценти річних, 53 020 грн. 70 коп. - інфляційні втрати.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд вважає безпідставними доводи Відповідача з посиланням на те, що з підписанням Специфікації від 03.07.2014 року, відбулася новація, внаслідок якої припинилося попереднє зобов'язання, яке визначено умовами договору, включаючи терміни оплати та визначення поняття партії продукції (п.п. 4.1., 5.3. Договору), адже характерною ознакою новації є не зміна частини первісного зобов'язання, а укладення між тими ж сторонами нового зобов'язання, що і є підставою для припинення попереднього зобов'язання. Умовами Специфікації від 03.07.2014 року змінено лише строки оплати продукції за Договором, та погоджено асортимент, кількість, ціну, строки поставки продукції, як то передбачено п. 1.1. Договору № 13-16/458-КП-169(13), а не укладено нове зобов'язання про поставку продукції, тому новації в розумінні частини 2 статті 604 ЦК України не відбулося.

Таким чином, виходячи з умов п. 4.1. Договору, під партіями продукції, що постачалася Позивачем в рамках даного Договору, слід розуміти відповідну кількість продукцію, яка поставлена за кожною з наведених судом вище видаткових накладних, а отже, і строки оплати кожної партії продукції, мали визначатися від дати відповідних поставок, при цьому, за відсутністю у видаткових накладних зазначеної Покупцем дати прийняття продукції (п. 4.4. Договору), виходячи з загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значень термінів, датами поставки слід вважати дати складання видаткових накладних.

Суд відхиляє клопотання Відповідача про зупинення провадження у справі до вирішення по суті справи № 908/1907/15-г про тлумачення умов Договору № 13-16/458-КП від 19.12.2013, оскільки в межах спору про стягнення заборгованості за договором, суд має можливість та повинен самостійно встановити зміст відповідних умов правочину, що вказує на відсутність такого обов'язкового елементу для зупинення провадження, як неможливість розгляду справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи.

Розглянувши клопотання Відповідача про колегіальний розгляд даної справи, господарський суд дійшов висновку про необхідності його відхилення через відсутність передбачених ст. 4-6 ГПК України підстав для такого розгляду.

Що стосується клопотання Відповідача, про призначення судової експертизи, то виходячи зі змісту запропонованого ним на розгляд експертизи питання, зокрема, щодо можливості зазначення в одній видатковій накладній всієї кількості товару, яка передбачена в Специфікації до договору, імовірний висновок експертизи, не матиме жодного значення для справи, та відповідно не буде вважатися належним доказом в розумінні ч. 1 ст. 34 ГПК України, в зв'язку з чим, зазначене клопотання підлягає відхиленню.

Стосується клопотання Відповідача про тлумачення змісту п. А1 та п. А4 базових умов ДДР Інкотермс-2000, слід зазначити, що ст. 213 ЦК України, на яку посилається Відповідач в своєму клопотанні, передбачає тлумачення змісту правочинів, а не умов міжнародних правил, до яких віднесено "Інкотермс - 2000", в зв'язку з чим. клопотання Відповідача підлягає відхиленню.

Згідно приписів ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору, покладаються на Відповідача.

Керуючись, ст.ст. 4, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Леніна., 76, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій № 1" (69106, м. Запоріжжя, вул. Фінальна, 1Б, ) 325 981 грн. 03 коп. основного боргу, 54 096 грн. 96 коп. пеня за прострочення оплати, 4 754 грн. 14 коп. 3% річних, 53 020 грн. 70 коп. інфляційних втрат, 8 757 грн. 06 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Згідно з ч. 1 п. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" повернути Публічному акціонерному товариству "Завод залізобетонних конструкцій № 1" (69106, м. Запоріжжя, вул. Фінальна, 1Б, ) суму зайво сплаченого судового збору в розмірі 808 грн. 00 коп., перерахованого платіжним дорученням № 8439 від 10.12.2014 року.

Повне рішення складено 05.05.2015

Суддя О.В. Ліпинський