ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2015 р. Справа № 911/609/15

Господарський суд Київської області у складі судді Лопатіна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», м.Бориспіль

до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія Авіалінії України", с.Гора Бориспільського району

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області, м. Київ

про стягнення 30608,79 грн.

суддя Лопатін А.В.

за участю представників: згідно з протоколом судового засідання.

Обставини справи:

Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (надалі позивач) заявлено позов до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія Авіалінії України" (надалі відповідач) про стягнення 30608,79 грн., з яких: 28968,14 грн. основний борг, 1226,07 грн. пеня, 131,37 грн. 3%річних та 283,21 грн. інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 11.09.2013 р. № 1488, у частині здійснення орендних платежів за користування майном.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.02.2015 р. порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 18.03.2015 р.

17.03.2015 р. представник позивача подав через канцелярію господарського суду Київської області письмові пояснення по суті спору.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.03.2015 р. розгляд справи відкладено на 14.04.2015 р. та залучено до участі у справі у кості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Регіональне відділення ФДМ України у Київській області.

02.04.2015 р. представник позивача подав через канцелярію господарського суду Київської області заяву про збільшення розміру позовних вимог до 54318,58 грн., з яких: 48940,32 грн. основний борг, 2630,08 грн. пеня, 281,80 грн. 3% річних та 2466,38 грн. інфляційні втрати.

07.04.2015 р. на адресу господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява, якою останній визнає позовні вимоги у повному обсязі та просить здійснити розгляд справи без представника останнього.

14.04.2015 р. представник позивача подав через канцелярію господарського суду Київської області письмові пояснення по суті спору.

Розглянувши у судовому засіданні матеріали справи, суд

встановив:

11 вересня 2013 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області (третя особа, орендодавець), Державним підприємством Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (позивач, балансоутримувач) та Приватним акціонерним товариством "Авіакомпанія Авіалінії України" (відповідач, орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1488 відповідно до п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме мано - нежитлові приміщення №95-100, 102-103 загальною площею 62,0 кв.м. на 2-му поверсі адміністративно-виробничої будівлі (профілакторій) (далі майно), які розміщені за адресою: Київська область, м. Бориспіль, аеропорт та обліковується на балансі ДП МА «Бориспіль», вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 31.03.2013 р. і становить за незалежною оцінкою 1264572,00 грн. без ПДВ.

Згідно з п. 2.1. договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна.

Орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р. №786, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - липень 2013 року становить 15807,13 грн. (п.3.1. договору).

Відповідно до п. 3.3. договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Пунктом 3.6. договору погоджено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж у наступному співвідношенні 70% - до державного бюджету, 30% - балансоутримувачу.

Орендар щобоовязаний до 15 числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержувати в бухгалтерії балансоутримувача акт приймання-передачі виконаних послуг та рахунок. Підписаний акт приймання-здачі виконаних послуг орендар зобов'язаний повернути в бухгалтерію балансоутримуача протягом 5-ти днів з дати його отримання або надати у цей строк вмотивовану відмову від його підписання. Якщо протягом 5-ти днів акт приймання-здачі виконаних послуг не буде повернуто балансоутримувачу та не надана в цей строк вмотивована відмова від його підписання, він вважається підписаним сторонами.

Згідно з п. 10.1. цей договір укладено строком на 1 рік, що діє з « 11» вересня 2013 року до « 10» вересня 2014 року включно.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, за умови погодження уповноваженим органом правління (п. 10.4. договору).

Зазначений договір підписано уповноваженими представниками та скріплено відтисками печаток підприємств.

На виконання умов договору позивач передав відповідачу вказані вище нежитлові приміщення, що підтверджується актом №1 приймання-передачі державного майна від 11.09.2013 р.

Оскільки сторонами не надано суду доказів припинення договору оренди у порядку встановленому п. 10.4 договору, дію договору оренди №1488 від 11.09.2013 р. пролонговано до 10 вересня 2015 року.

У свою чергу, як стверджує позивач, в порушення договірних зобов'язань, відповідач не здійснив у повному обсязі розрахунки з Державним підприємством Міжнародний аеропорт "Бориспіль" по орендній платі за користування об'єктом оренди, у зв'язку з чим за відповідачем станом на дату судового засідання рахується заборгованість у розмірі 48940,32 грн., з яких: 9440,27 грн. борг за жовтень 2014 року, 9619,64 грн. - за листопад 2014 року, 9908,23 грн. - за грудень 2014 року, 9215,38 грн. - за січень 2015 року та 10756,80 грн. - за лютий 2015 року.

Заявою від 30.03.2015 р. №1.6-28 відповідач визнав позовні вимоги та зазначив, що сплатити заборгованості не має змоги, оскільки виконавчою службою арештовані рахунки останнього.

З огляду на вищенаведені обставини, судом встановлено факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо здійснення орендних платежів за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1488 від 11.09.2013 р.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно з частиною першою та частиною сьомою статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до частини шостої статті 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої та п'ятої статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У ході розгляду справи позивачем належними та допустимими доказами доведено той факт, що відповідачем неналежним чином виконано зобов'язання за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1488 від 11.09.2013 р., у зв'язку з чим, станом на дату винесення рішення заборгованість відповідача перед позивачем по орендній платі складає 48940,32 грн.

Оскільки заборгованість відповідача перед позивачем відповідає фактичним обставинам справи, вимога про стягнення з відповідача 48940,32 грн. боргу підлягає задоволенню.

Крім основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 281,80 грн. 3% річних, 2466,38 грн. інфляційних втрат та 2630,08 грн. пені.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зробивши розрахунок 3% річних по заборгованості за кожний місяць користування нерухомим майном окремо, за період з 16.11.2014 р. по 27.03.2015р. (вказаний у розрахунку позивача), суд вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 281,80 грн. задовольняє повністю, оскільки відповідний розрахунок виконано позивачем арифметично вірно.

Зробивши розрахунок інфляційних втрат по заборгованості за кожний місяць користування нерухомим майном окремо, за період з 16.11.2014 р. по 27.03.2015р. (вказаний у розрахунку позивача), суд вимоги позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 2466,38 грн. задовольняє повністю, оскільки сума розрахунку суду більша суми заявленої до стягнення позивачем.

Згідно з частиною першою ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною першою ст. 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 3.7. договору орендна плат, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до частини шостої ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Зробивши розрахунок пені по заборгованості за кожний місяць користування нерухомим майном окремо, за період з 16.11.2014 р. по 27.03.2015р. (вказаний у розрахунку позивача), суд вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 2630,08 грн. задовольняє повністю, оскільки сума розрахунку суду більша суми заявленої до стягнення позивачем.

За таких обставин суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 48940,32 грн. боргу, 281,80 грн. 3% річних, 2630,08 грн. пені та 2466,38 інфляційних втрат, загалом 54318,58 грн.

Судові витрати, відповідно до частини п'ятої статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судом покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія Авіалінії України" (08324, Київська область, Бориспільський район, с. Гора; код ЄДРПО України 01130584) на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08307, Київська область, м. Бориспіль, міжнародний аеропорт «Бориспіль»; код ЄДРПО Україна 20572069) - 48940 (сорок вісім тисяч дев'ятсот сорок) гривень 32 коп. боргу, 2630 (дві тисячі шістсот тридцять) гривень 08 коп. пені, 281 (двісті вісімдесят одну) гривню 80 коп. 3% річних, 2466 (дві тисячі чотириста шістдесят шість) гривень 38 коп. інфляційних втрат та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) гривень 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 12.05.2015 року.

Суддя А.В. Лопатін