РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2015Справа №910/3515/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариство «ВТБ Банк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгрохімхолдинг»

про стягнення 519 631 368,71 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Ананійчук О.А. - за довіреністю;

від відповідача: Андрюхін Д.В. - за довіреністю;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгрохімхолдинг» про стягнення 519 631 368,71 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ «Дніпровський завод мінеральних вод» порушив взяті на себе зобов'язання щодо повноти та своєчасності погашення кредиту та сплати відсотків у розмірах і строки передбачені умова Кредитного Договору №13ВД від 24.05.2011 року, а відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо виконанням умов Договору поруки №13ВД/П-2 від 24.05.2011 року.

З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 24 955 292,24 доларів США (що станом на 23.01.2015 року за курсом НБУ становить 393 486 114,05 грн.) - простроченої заборгованості по кредиту, 301 543,11 доларів США (що станом на 23.01.2015 року за курсом НБУ становить 4 754 623,81 грн.) - поточної заборгованості по сплаті процентів, 4 358 560,70 доларів США (що станом на 23.01.2015 року за курсом НБУ становить 68 724 224,75 грн.) - простроченої заборгованості по сплаті процентів, 2 123 419,49 доларів США (що станом на 23.01.2015 року за курсом НБУ становить 33 481 318,33 грн.) - поточної пені за несвоєчасне повернення кредиту, 392 152,03 доларів США (що станом на 23.01.2015 року за курсом НБУ становить 6 183 312,82 грн.) - поточної пені за несвоєчасне повернення процентів, 741 829,93 доларів США (що станом на 23.01.2015 року за курсом НБУ становить 11 696 908,76 грн.) - 3% річних за порушення позичальником зобов'язань щодо сплати кредиту, 82 755,95 доларів США (що станом на 23.01.2015 року за курсом НБУ становить 1 304 866,19 грн.) - 3% річних за порушення позичальником зобов'язань щодо сплати процентів за користування кредитом, 73 080,00 грн. - судового збору.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.02.2015 року порушено провадження по справі та призначено розгляд справи на 25.03.2015 року.

16.02.2015 року через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про вжиття заходів до забезпечення позову.

24.03.2015 року через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання, призначене на 25.03.2015 року представник позивача з'явився.

В судове засідання, призначене на 25.03.2015 року представник відповідача не з'явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Враховуючи те, що нез'явлення представника відповідача у судове засідання перешкоджає вирішенню спору по суті, а також враховуючи клопотання представника відповідача, суд вважав за доцільне відкласти розгляд справи на 08.04.2015 року.

08.04.2015 року через канцелярію суду представник відповідача подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої просив стягнути з відповідача нас свою користь: 24 955 292,24 доларів США (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 587 872 343,36 грн.) - простроченої заборгованості по кредиту, 281 440,24 доларів США (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 6 629 893,64 грн.) - поточної заборгованості по сплаті процентів, 4 981 749,83 доларів США (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 117 355 185,36 грн.) - простроченої заборгованості по сплаті процентів, 2 123 419,49 доларів США (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 50 021 437,52 грн.) - поточної пені за несвоєчасне повернення кредиту, 530 216,33 доларів США (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 12 490 317,22 грн.) - поточної пені за несвоєчасне повернення процентів, 866 948,24 доларів США (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 20 422 717,90 грн.) - 3% річних за порушення позичальником зобов'язань щодо сплати кредиту, 106 759,57 доларів США (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 2 514 937,43 грн.) - 3% річних за порушення позичальником зобов'язань щодо сплати процентів за користування кредитом, 73 080,00 грн. - судового збору.

В судовому засіданні 08.04.2015 року оголошено перерву до 15.04.2015 року.

В судовому засіданні 15.04.2015 року судом відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

В судовому засіданні 15.04.2015 року представник позивача збільшені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

В судовому засіданні 15.04.2015 року представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив суд в їх задоволенні відмовити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 15.04.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

24.05.2011 pоку між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» (далі по тексту - позивач, Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Украгрохімхолдинг» (далі по тексту - позичальник, ТОВ «Украгрохімхолдинг») укладено Кредитний договір №13ВД (далі по тексту - Договір, Кредитний договір).

Під час дії кредитного договору до нього вносились зміни, які були оформлені договорами про внесення змін (копії 17-и додаткових договорів містяться в матеріалах справи).

Відповідно до п.1.1. Кредитного договору (з врахуванням змін внесених 15.08.2013 року Договором №16 про внесення змін до Кредитного договору №13ВД від 24 травня 2011р.) предметом Кредитного договору є надання Банком Позичальнику грошових коштів (кредиту) - в сумі 30 000 000 (тридцять мільйонів) доларів США 00 центів. Кінцевий термін повернення заборгованості за Кредитом не пізніше 30.04.2014р., згідно графіку визначеного п. 1.1.1. Кредитного договору.

Пунктом 3.1.1., 3.1.2. Кредитного договору (з врахуванням змін внесених 25.06.2011 року, Договором №1 про внесення змін до Кредитного договору №13ВД від 24 травня 2011р.) плата за користування кредитом (проценти) встановлюються у розмірі:

- 9,5% (дев'ять цілих п'ять десятих) процентів річних - базовий розмір;

- п. 3.1.3 передбачає підвищений розмір процентів річних при настанні визначених в ньому обставин.

На виконання умов Кредитного договору позивачем надано, а позичальником прийнято кредитні кошти в розмірі 30 000 000,00 доларів США, що підтверджується наявними в матеріалах справи меморіальними ордерами та випискою з особового рахунку позичальника.

24.05.2011 року з метою забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Украгрохімхолдинг» (далі по тексту - відповідач, поручитель) укладено Договір поруки №13ВД/П-2 (далі по тексту - Договір поруки).

Умовами Договору поруки (п. 1.1). передбачено, що Поручитель поручається перед Позивачем за виконання Позичальником зобов'язань, що виникли на підставі Кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому.

Відповідно до п. 4.1. Договору поруки, при простроченні виконання Поручителем зобов'язань, що визначені в п. 1.2 цього Договору, Поручитель зобов'язаний виплатити Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми прострочення за кожен день прострочення.

Пунктом 2.1. Договору поруки сторони визначили, що у випадку порушення Позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, Поручитель і Позичальник несуть солідарну відповідальність перед Банком у повному обсязі зобов'язань Позичальника за Кредитним договором, включаючи повернення кредиту, сплату нарахованих процентів за користування кредитом. Комісій, неустойки (пені, штрафів) та відшкодування збитків, пов'язаних з порушенням виконання зобов'язань Позичальником.

Листом вих. №1193/1-2 від 26.02.2014 року позивач повідомив відповідача про порушення позичальником умов Кредитного договору, в зв'язку з чим позивач просив відповідача виконати вимоги Договору поруки та повернути всю суму кредиту за Кредитним договором та сплатити штрафні/договірні санкції (копія листа з доказами його правлення на адресу відповідача міститься в матеріалах справи). Однак вищевказаний лист залишено без відповіді, а заборгованість неоплачена.

Спір виник у зв'язку з тим, що на думку позивача позичальник не виконав умови Кредитного договору, щодо повернення позивачу кредиту та сплати відсотків за користуванням кредитними коштами, а відповідач не виконали умови Договорів поруки, яким передбачена відповідальність відповідача за невиконання позичальником умов Кредитного договору.

В зв'язку з вищевикладеним позивач просить суд сягнути з відповідача 24 955 292,24 доларів США (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 587 872 343,36 грн.) - простроченої заборгованості по кредиту, 281 440,24 доларів США (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 6 629 893,64 грн.) - поточної заборгованості по сплаті процентів, 4 981 749,83 доларів США (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 117 355 185,36 грн.) - простроченої заборгованості по сплаті процентів, 2 123 419,49 доларів США (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 50 021 437,52 грн.) - поточної пені за несвоєчасне повернення кредиту, 530 216,33 доларів США (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 12 490 317,22 грн.) - поточної пені за несвоєчасне повернення процентів, 866 948,24 доларів США (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 20 422 717,90 грн.) - 3% річних за порушення позичальником зобов'язань щодо сплати кредиту, 106 759,57 доларів США (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 2 514 937,43 грн.) - 3% річних за порушення позичальником зобов'язань щодо сплати процентів за користування кредитом.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що договори укладені між позивачем та позичальником, позивачем та відповідачем за своєю юридичною природою є кредитним договором та договором поруки.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України).

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, надав позичальнику кредитні кошти згідно умов Кредитного договору, а позичальник в порушення умов Кредитного договору не повернув кредитні кошти і не сплатив відсотки за користування кредитом, та має перед позивачем заборгованість (а саме: 24 955 292,24 доларів США (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 587 872 343,36 грн.) - простроченої заборгованості по кредиту, 281 440,24 доларів США (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 6 629 893,64 грн.) - поточної заборгованості по сплаті процентів, 4 981 749,83 доларів США (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 117 355 185,36 грн.) - простроченої заборгованості по сплаті процентів), а відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання згідно умов Договору поруки (пункти 1.1. та 2.1. Договору поруки).

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 24 955 292,24 доларів США (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 587 872 343,36 грн.) - простроченої заборгованості по кредиту, 281 440,24 доларів США (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 6 629 893,64 грн.) - поточної заборгованості по сплаті процентів, 4 981 749,83 доларів США (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 117 355 185,36 грн.) - простроченої заборгованості по сплаті процентів, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Позичальник припустився порушення зобов'язання, а тому позивач, керуючись пунктами 7.1. та 7.2. Кредитного договору просить суд стягнути з відповідача пеню, яка за розрахунками позивача становить: 2 123 419,49 доларів США (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 50 021 437,52 грн.) - поточної пені за несвоєчасне повернення кредиту, 530 216,33 доларів США (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 12 490 317,22 грн.) - поточної пені за несвоєчасне повернення процентів.

Пунктами 7.1. та 7.2. Кредитного договору передбачено, що у разі прострочення Позичальником зобов'язань з погашення заборгованості за кредитом Позичальник сплачує Банку пеню в національній валюті за курсом НБУ на дату нарахування в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (що діяла у період, за який сплачується пеня) за кожен календарний день прострочення заборгованості за Кредитом враховуючи день погашення з розрахунку факт/365. У разі прострочення Позичальником зобов'язань з погашення Плати за Кредит згідно з умовами кредитного договору (крім заборгованості за кредитом), Позичальник сплачує Банку пеню в національній валюті за курсом НБУ на дату нарахування в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (що діяла у період за який сплачується пеня) за кожен календарний день прострочення зазначених зобов'язань враховуючи день погашення з розрахунку факт/365.

Відповідно до ч. 1 статті 546, статті 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (згідно ч. 6 ст. 231 ГК України).

Згідно п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 2.1. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Застосування іншого виду неустойки - штрафу до грошового зобов'язання законом не передбачено, що, втім, не виключає можливості його встановлення в укладеному сторонами договорі (наприклад, за необґрунтовану відмову від переказу коштів за розрахунковими документами отримувача коштів), притому і як самостійний захід відповідальності, і як такий, що застосовується поряд з пенею. В останньому випадку не йдеться про притягнення до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення двічі, тому що відповідальність настає лише один раз - у вигляді сплати неустойки, яка включає у себе і пеню, і штраф як лише форми її сплати.

Згідно з п. 2.5. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення пені за несвоєчасне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань в розмірі: 2 123 419,49 доларів США (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 50 021 437,52 грн.) - поточної пені за несвоєчасне повернення кредиту, 530 216,33 доларів США (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 12 490 317,22 грн.) - поточної пені за несвоєчасне повернення процентів, нараховані відповідно до законодавства, тому підлягають задоволенню.

Також позивач, керуючись статтею 625 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача на свою користь: 866 948,24 доларів США (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 20 422 717,90 грн.) - 3% річних за порушення позичальником зобов'язань щодо сплати кредиту, 106 759,57 доларів США (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 2 514 937,43 грн.) - 3% річних за порушення позичальником зобов'язань щодо сплати процентів за користування кредитом

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пунктів 3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Згідно з п. 4.1. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 866 948,24 доларів США (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 20 422 717,90 грн.) - 3% річних за порушення позичальником зобов'язань щодо сплати кредиту, 106 759,57 доларів США (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 2 514 937,43 грн.) - 3% річних за порушення позичальником зобов'язань щодо сплати процентів за користування кредитом, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАГРОХІМХОЛДИНГ» (01034, м. Київ, ВУЛИЦЯ ЧАПАЄВА, будинок 12 ЛІТЕРА "Б", ) на користь Публічного акціонерного товариство «ВТБ Банк» (01004, м. Київ, БУЛЬВАР ТАРАСА ШЕВЧЕНКА/ВУЛИЦЯ ПУШКІНСЬКА, будинок 8/26, ) 24 955 292 (двадцять чотири мільйони дев'ятсот п'ятдесят п'ять тисяч двісті дев'яносто два) долари США 24 центи (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 587 872 343,36 грн.) - простроченої заборгованості по кредиту, 281 440 (двісті вісімдесят одну тисячу чотириста сорок) доларів США 24 центи (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 6 629 893,64 грн.) - поточної заборгованості по сплаті процентів, 4 981 749 (чотири мільйони дев'ятсот вісімдесят одну тисячу сімсот сорок дев'ять) доларів США 83 центи (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 117 355 185,36 грн.) - простроченої заборгованості по сплаті процентів, 2 123 419 (два мільйони сто двадцять три тисячі чотириста дев'ятнадцять) доларів США 49 центів (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 50 021 437,52 грн.) - поточної пені за несвоєчасне повернення кредиту, 530 216 (п'ятсот тридцять тисяч двісті шістнадцять) доларів США 33 центи (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 12 490 317,22 грн.) - поточної пені за несвоєчасне повернення процентів, 866 948 (вісімсот шістдесят шість тисяч дев'ятсот сорок вісім) доларів США 24 центів (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 20 422 717,90 грн.) - 3% річних за порушення позичальником зобов'язань щодо сплати кредиту, 106 759 (сто шість тисяч сімсот п'ятдесят дев'ять) доларів США 57 центів (що станом на 25.03.2015 року за курсом НБУ становить 2 514 937,43 грн.) - 3% річних за порушення позичальником зобов'язань щодо сплати процентів за користування кредитом, 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 17.04.2015 року.