ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2015 р. Справа № 911/863/15

Розглянувши матеріали справи за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»;

до Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «АІРО Кейтерінг Сервісіз Україна»;

про стягнення 29 955,11 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: Нагорна А.В. (довіреність № 01-22/6-98 від 17.01.2015 р.);

від відповідача: не з'явився;

обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» до Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «АІРО Кейтерінг Сервісіз Україна» про стягнення 29 955,11 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.03.2015 року порушено провадження у справі № 911/863/15 та призначено до розгляду на 24.03.2015 року.

В судове засідання, яке відбулось 24.03.2015 року представник відповідача не з'явився, відповідач вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 04.03.2015 року не виконав, у зв'язку з чим розгляд справи відкладався до 14.04.2015 року.

В судове засідання, яке відбулось 14.04.2015 року представник відповідача не з'явився, відповідач вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 04.03.2015 року не виконав, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Розгляд справи відкладався до 28.04.2015 року.

В судовому засіданні 28.04.2015 року позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 28.04.2015 року не з'явився, про причини неявки господарський суд не повідомив, вимоги суду не виконав, витребувані документи та письмовий відзив на позов не надав.

Оскільки, про поважні причини неявки в судове засідання відповідача суд не повідомлений; клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, тому суд вважає, що, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані докази, господарський суд,-

встановив:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, 24.10.2008 року між Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (надалі - позивач) та Дочірнім підприємством з іноземною інвестицією «АІРО КЕЙТЕРІНГ СЕРВІСІЗ» (надалі - відповідач) було укладено Договір про теплопостачання № 02.1.2-25-145 (надалі - Договір).

Пунктом 1.1 Договору передбачено, що позивач постачає, а відповідач споживає теплову енергію виробничо-офісної будівлі (надалі - послуги).

Відповідно до п. 5.1 Договору, строк дії Договору встановлюється з 01.10.2008 року та діє до 01.10.2009 року. Договір вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо жодна із сторін не заявила про його розірвання протягом 1 місяця до закінчення строку дії Договору. Таким чином, на дату подання позовної заяви Договір є чинним.

На підставі пункту 2.1.7 Договору позивач щомісячно до 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому надавались послуги, виставляє відповідачу рахунок з врахуванням змінення цін, до якого включена оплата за даним Договором за місяць та надає Акт приймання-здачі виконаних послуг, який є контролюючим та звітним документом сторін щодо якості надання-отримання послуг.

Також пунктом 3.7 Договору передбачено, що позивач щомісячно, з врахуванням змінення цін, виставляє відповідачу рахунок за надані послуги за звітний місяць та Акт виконаних послуг. Відповідач з 10-го числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержує в бухгалтерії позивача рахунок та Акт виконаних послуг. Сплата рахунку проводиться відповідачем до 20 числа того ж місяця. Акт виконаних послуг відповідач зобов'язаний підписати та повернути в бухгалтерію позивача протягом 5-ти днів з дати його отримання. Якщо протягом 5-ти днів Акт виконаних послуг не буде повернутий позивачу, він вважається підписаним сторонами.

Пунктом 3.6 Договору від 24.10.2008 року № 02.1.2-25-145 передбачено, що ціни на послуги можуть змінюватися у разі зміни витрат аеропорту, пов'язаних з наданням цих послуг та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України. Аеропорт зобов'язаний повідомити клієнта у письмовій формі (рекомендованим листом або вручити уповноваженій особі під розписку) не пізніше, ніж за 15 днів до введення їх в дію, а клієнт зобов'язаний прийняти їх для розрахунків.

Відповідно до вищевказаного пункту договору, Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» було направлено рекомендований лист від 16.09.2013 року № 01-22-1081, яким змінено тариф на теплову енергію в розмірі 900,00 грн. за 1 Гкал.

Згідно з п. 3.3 Договору 24.10.2008 року № 02.1.2-25-145 кількість фактично відпущеної теплової енергії клієнту визначається на підставі даних контрольно- вимірювальних приладів з урахуванням теплових витрат згідно СНІПу, а до їх встановлення - розрахунковим шляхом, виходячи з проектної потужності. Прилади обліку пломбуються у встановленому порядку.

Згідно зі вказаним пунктом Договору головним енергетиком Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», щомісячно знімались показники лічильників теплової енергії та складались відповідні відомості. Зокрема, Дочірнім підприємством з іноземною інвестицією «АІРО Кейтерінг Сервісіз Україна» спожито у листопаді 2014 - 9,4600 Гкал, у грудні 2014 - 8,6000 Гкал, а у січні 2015 - 8,6000 Гкал. Такі показники зафіксовані у відповідних відомостях від 02.12.2014 року № 63/1/1-11/1/2-63, від 03.01.2015 року № 63/1/1-11/1/2-71 та від 03.02.2015 року № 63/1/1-11/1/2-3.

На виконання вимог пунктів 2.1.7 та 3.4 Договору позивачем було складено та направлено на ступні рахунки-фактури та Акти приймання-здачі виконаних послуг:

- рахунок-фактура № 897/859 від 30.11.2014 року та акт приймання здачі від 30.11.2014 року на суму 10216,80 грн.;

- рахунок-фактура № 89//969 від 31.12.2014 року та акт приймання здачі від 31.12.2014 року на суму 9288 грн.;

- рахунок-фактура № 897/58 від 31.01.2015 року та акт приймання здачі від 31.01.2015 року на суму 9288 грн.

На відповідача покладено обов'язок сплачувати рахунки позивача, підписувати та повертати Акти приймання-здачі виконаних послуг, що передбачено п. 3.7 Договору.

Вищевказані рахунки-фактури та акти приймання-здачі виконаних послуг були передані представнику відповідача, однак відповідач своєчасно та в повному обсязі надані позивачем послуги з теплопостачання не оплатив, Акти приймання-здачі виконаних послуг не підписав та не повернув позивачу без поважних причин.

Оскільки, відповідач відповідно до п. 3.7 Договору не повернув підписані Акти приймання-здачі виконаних послуг в бухгалтерію позивача у встановлений строк та не надав вмотивованої відмови від їх підписання, відповідні Акти вважаються підписаними сторонами і є підставою для здійснення оплати за надані позивачем послуги.

У зв'язку з неоплатою наведених в позові рахунків-фактур за відповідачем утворилась заборгованість перед позивачем за надані послуги з теплопостачання за наведеними в позові Актами приймання-здачі виконаних послуг в загальній сумі 28 792,80 грн.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами Договір за правовою природою є договором про надання послуг, за яким, згідно ст. 901 Цивільного кодексу України, одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п. 3.8 Договору передбачено, що в разі несвоєчасної оплати отриманих послуг, відповідач сплачує позивачу штрафні санкції у розмірах та в порядку, визначених в чинному законодавстві України. У випадку, якщо в законодавстві не визначено розмір або порядок застосування штрафних санкцій за порушення строків оплати послуг, відповідач сплачує позивачу за кожний день прострочення оплати послуг пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості.

У зв'язку з простроченням відповідачем оплати наданих послуг з теплопостачання, позивач просить стягнути з відповідача 28792,80 грн. основного боргу, 768,26 грн. пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 77,33 грн. 3% річних та 316,72 грн. індексу інфляції.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, у зв'язку з несвоєчасною оплатою спожитих послуг позивачем правомірно нараховано відповідачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за фактичний період прострочення,який не перевищує шести місяців по кожному періоду заборгованості. Відтак, вимога про стягнення пені підлягає задоволенню в заявленому в позові розмірі.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, нарахування 3% річних та інфляційних проведено виходячи із фактичної суми заборгованості, що існувала на відповідну дату, таким чином, вимоги позивача про стягнення 3% річних та інфляційних підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем обґрунтовані, відповідачем не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «АІРО КЕЙТЕРІНГ СЕРВІСІЗ» (08307, Київська обл., м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль», код 24210469) на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08307, Київська область, м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль» ) 28792,80 (двадцять вісім тисяч сімсот дев'яносто дві) грн. основного боргу, 768,26 (сімсот шістдесят вісім) грн. пені, 77,33 (сімдесят сім) грн. 3% річних, 316,72 (триста шістнадцять) грн. інфляційних та 1827,00 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 29.04.2015 р.

Суддя Т.П. Карпечкін