ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2015 р. Справа № 921/88/15-г/10

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Данко Л.С.

Орищин Г.В.

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мирне", вих.№88/5 від 05.03.2015 року

на ухвалу господарського суду Тернопільської області від 20.02.2015 року (суддя Півторак М.Є.)

у справі №921/88/15-г/10

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мирне"

про скасування рішення третейського суду у справі №76/2014

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізон-Імпорт", м. Пологи Запорізької області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Мирне", с. Северинівка Іванівського району Одеської області

про стягнення заборгованості в сумі 446487,16 грн.

За участю представників:

від позивача: не з»явився;

від відповідача: Пономаренко Ю.П. - представник;

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 27.04.2015р. у зв»язку із перебуванням суддів Бойко С.М., Бонк Т.Б. у відпустці та з урахуванням положень ст. 4-6 ГПК України, п. 2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, п. 6 рішення зборів суддів (протокол № 1 від 30.01.15) внесено зміни у склад судової колегії у справі №921/88/15-г/10 та введено суддів Данко Л.С., Орищин Г.В.

Права та обов'язки представникам сторін в судовому засіданні 06.04.2015р. відповідно до ст. 22 ГПК України роз'яснено.

Клопотань про здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку ст. 811 ГПК України, учасниками судового процесу не заявлялось.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 20.02.2015 р. (суддя Півторак М.Є. ) в задоволенні заяви ТОВ "Мирне" про скасування рішення постійного діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 23.12.2014 р. у справі № 76/2014 за позовом ТОВ "Бізон-Імпорт" до відповідача ТОВ "Мирне" про стягнення заборгованості в сумі 446 487,16 грн. відмовлено.

ТОВ "Мирне" подано апеляційну скаргу вих.№88/5 від 05.03.2015 року, в якій просить ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 20.02.2015р. скасувати, рішення постійного діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 23.12.2014 р. скасувати частково та стягнути з ТОВ "Мирне" на користь ТОВ "Бізон-Імпорт" 235 416,50 грн., з яких 217 935,08 грн. - сума основного боргу, 2 257,38 грн. - сума пені, 15 224,04 - сума товарного кредиту та 2 33,34 грн. - третейських витрат, посилаючи на те, що при прийнятті ухвали судом порушено норми матеріального та процесуального права в частині прийняття законного та неупередженого рішення з дослідженням всіх обставин справи. Зокрема, скаржник зазначає, що відмовляючи у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду від 23.12.2014р., господарський суд керувався нормами ст.56 Закону України «Про третейський суд», яка регулює порядок видачі виконавчого документа та не стосується заяв про скасування рішення.

Також, скаржник зазначає, що суд упереджено та формально підійшов до розгляду справи, оскільки в ухвалі керувався ст.86 ГПК України проте процесуальною нормою ст.122-6 передбачено, що господарський суд за наслідками розгляду справи про оскарження рішення третейського суду виносить ухвалу за правилами, встановленими цим кодексом для прийняття рішення, тобто ст.84 ГПК України.

Окрім того, скаржник вважає, що товариству третейським судом не надано повноцінного права на судовий захист.

Наводить скаржник і інші підстави для скасування рішення суду.

ТОВ"Бізон-Імпорт" у відзиві на апеляційну скаргу ухвалу суду просить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін в судових засіданнях, суд апеляційної інстанції встановив наступне:

Рішенням постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 23 грудня 2014 року у справі №76/2014 позов ТОВ "Бізон-Імпорт" до ТОВ "Мирне" про стягнення заборгованості задоволено; стягнуто з ТОВ "Мирне" на користь ТОВ "Бізон-Імпорт" грошові кошти в розмірі 451 105,34 грн., з яких: 428 860,48 грн. - сума основного боргу; 2 257,38 грн. - сума пені; 15 224,04 грн. - сума товарного кредиту; 4 7763,44 грн. - третейські витрати.

Згідно із ч.2 ст.1 Закону України "Про третейські суди" від 11.05.2004р. № 1701-IV із змінами та доповненнями до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

За умовами ст.5 Закону України "Про третейські суди" юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

Згідно із ст. 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди.

Як вбачається із третейської справи №76/2014 між ТОВ "Бізон-Імпорт", та ТОВ "Мирне" 29.01.2014р. укладено договір №АВК-002/2014 купівлі-продажу сільськогосподарської техніки.

Пунктом 10.1 договору сторони передбачили та погодили вирішення усіх спорів, розбіжностей, вимог або претензій, що виникають з цього договору, у постійно діючому третейському суді при Асоціації "Правова Ліга" у відповідності з його Регламентом, місцезнаходження третейського суду та місце розгляду спору: м. Тернопіль, майдан Волі, 4.

Відповідно до п.10.1 договору сторони є такими, що розуміють правовий зміст та правові наслідки цієї третейської угоди та вважають їх звернення до Третейського суду достатнім заходом захисту своїх прав.

Відповідно до приписів ст. 122-5 ГПК України та ст. 51 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав: 1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Пунктом 6.1.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" унормовано, що перелік підстав, з яких може бути оскаржене та скасоване рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Отже, у разі оскарження рішення третейського суду з інших підстав, ніж наведені в частині другій статті 122-5 ГПК, у прийнятті відповідної скарги слід відмовити з посиланням на частину четверту статті 122-1 і відповідний пункт частини другої статті 122-5 ГПК названого Кодексу .

Якщо заява про скасування рішення третейського суду обґрунтована посиланням як на підставу (підстави), зазначені в Законі та в ГПК, так і на іншу підставу (підстави), які не передбачені цими законодавчими актами, то відповідна заява підлягає розглядові в тій частині, що підпадає під ознаки частини третьої статті 51 Закону та частини другої статті 122-5 ГПК, а в прийнятті її в іншій частині слід відмовити.

Згідно із п. 6.1.8 вищезазначеної постанови пленуму у судовому розгляді заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд з'ясовує компетенцію третейського суду щодо вирішення спору між сторонами відповідно до укладеної ними третейської угоди, перевіряє відповідність заяви підставам для скасування рішення третейського суду, передбаченим Законом та ГПК. Якщо господарський суд встановить наявність інших підстав для скасування такого рішення, ніж ті, які наведено в заяві, то він з урахуванням припису частини четвертої статті 122-4 ГПК скасовує рішення третейського суду з підстави (підстав), передбаченої названим Кодексом.

Як вбачається із апеляційної скарги, як на підставу скасування рішення третейського суду, ТОВ "Мирне" посилається на порушення норми п. 5 ст. 1225 ГПК України оскільки, третейський суд вирішив питання про права і обов'язки особи, яка не брала участь у справі .

Однак, матеріалами третейської справи підтверджується, що заявник був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №094 від 02.12.2014р. (а.с.19), відповідачем до початку розгляду справи в третейському суді надіслано на адресу суду відзив №76/1 від 12.12.2014р. на позовну заяву з належно завіреними копіями доказів в підтвердження обставин викладених у відзиві, отже відповідач належним чином скористався наданими йому правами на власний розсуд.

З огляду на викладене судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що твердження відповідача про те, що третейський суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участь у справі не знаходить свого підтвердження.

Окрім того, судова колегія вважає, що господарським судом правомірно відмовлено ТОВ «Мирне» у задоволенні заяви про відстрочку строку погашення визнаної основної суми заборгованості в сумі 217 935, 08 грн. до 30.09.2015р., з посиланням на те, що положеннями Господарського процесуального кодексу України не передбачено вирішення питання про відстрочку строку погашення визнаної заявником основної суми заборгованості по договору, що був предметом розгляду у третейському суді.

Частиною 2 ст. 122-5 ГПК України та ч.З ст.51 Закону України "Про третейські суди" передбачено перелік підстав для скасування рішення третейського суду. Даний перелік є вичерпним і розширенню не підлягає.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ТОВ «Мирне».

Згідно із ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (абз.2 ст. 34 ГПК України).

Згідно із ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ч.2 ст.101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно із ч.1 ст.104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Пунктом 6.1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що за результатами розгляду заяви господарський суд виносить ухвалу, зміст якої, з огляду на припис частини першої статті 122-6 ГПК, має відповідати статті 84 (а не статті 86) названого Кодексу, з урахуванням особливостей відповідної категорії справ. Одна з таких особливостей полягає в тому, що господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише з'ясовує наявність чи відсутність підстав для його скасування, передбачених частиною другою статті 122-5 ГПК. З огляду на наведені норми закону судова колегія погоджується із твердженням скаржника, що судом першої інстанції при прийнятті ухвали помилково застосовано ст.86 ГПК України замість ст.84 ГПК України, однак неправильне застосування норми процесуального права не призвело до неправильної оцінки законності і обгрунтованості судом першої інстанції рішення третейського суду та прийняття неправильного судового рішення.

Окрім того, судова колегія зазначає, що ухвала Господарського суду Тернопільської області від 20.02.2015р. відповідає вимогам викладеним у ст.84 ГПК України.

Враховуючи наведене, ухвала господарського суду прийнята із дотриманням норм законодавства, у відповідності до обставин справи, визначені п.п. 1-4 ч. 2 ст. 1225 ГПК України підстави для скасування оскаржуваного рішення третейського суду відсутні, а тому підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд П О С Т А Н О В И В:

1. Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 20.02.2015 р. у справі №921/88/15-г/10 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.Справу направити у господарський суд Тернопільської області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 18.05.2015р.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Данко Л.С.

Суддя Орищин Г.В.