ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.05.15р. Справа № 904/2139/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ЕЛАСТ", м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Машкомплект", м. Бєлгород, Російська Федерація

відповідача-2: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про стягнення 2 108 980,00 рублів, що еквівалентно 748 793,35 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: Санжара А.А. - представник (дов. б/№ від 19.09.2014)

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ЕЛАСТ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Машкомплект" та відповідача-2: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення з відповідача-1 заборгованості за договором № 03/14-2014 від 11.03.2014 у розмірі 2 108 980,00 російських рублів та солідарне стягнення з відповідачів-1, 2 заборгованості у сумі 40 000,00 російських рублів за договором поруки від 03.11.2014.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконання відповідачем-1 своїх зобов'язань щодо повної та своєчасної оплати поставленого товару згідно договору № 03/14-2014 від 11.03.2014 та неналежним виконанням відповідачем-2 своїх зобов'язань згідно договору поруки від 03.11.2014.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2015 порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 21.04.2015.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2015 провадження у справі зупинено до 21.04.2015.

У межах строків передбачених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладався з 21.04.2015 на 13.05.2015.

22.04.2015 через канцелярію господарського суду Дніпропетровської області від відповідача-1 надійшла заява, в якій він зазначає, що не має заперечень проти позову та просить суд розглянути справу без участі його представника.

13.05.2015 представник позивача подав письмові пояснення по справі щодо розрахунку заборгованості.

Відповідач-2 відзив на позов не надав, у судові засідання, призначені для розгляду справи, явку своїх повноважних представників не забезпечив. Був належним чином повідомлений про дату та місце судового засідання.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 13.05.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ЕЛАСТ" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Машкомплект" (покупець) було укладено договір на поставку продукції виробничо-технічного призначення № 03/14-2014 (а.с.13).

Відповідно до пункту 1.1 договору продавець поставляє, а покупець приймає та оплачує продукцію виробничо-технічного призначення.

Строк дії даного договору - до 31.03.2015 (пункт 7.1 договору).

03.11.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ЕЛАСТ" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Машкомплект" (покупець) було укладено додаткову угоду до договору на поставку продукції виробничо-технічного призначення № 03/14-2014 від 11.03.2014, в якій сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2015.

Пунктом 1.2 договору встановлено, що найменування, кількість, асортимент, строки та ціна продукції, яка поставляється за даним договором узгоджується у специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору.

Позивачем та відповідачем-1 були підписані специфікації № 7 від 03.11.2014 (а.с.16), № 8 від 10.11.2014 (а.с.20), № 9 від 02.12.2014 (а.с.24), № 10 від 08.12.2014 (а.с.29), відповідно до яких сторони узгодили конкретний асортимент, кількість та ціну продукції.

Згідно з пунктом 2.1 договору загальна вартість поставки за договором здійснюється на умовах СРТ м. Старий Оскол Белгородської області та складає 40 000 000,00 російських рублів.

Позивачем були виставлені відповідачу-1 рахунки-фактури, які містяться в матеріалах справи (а.с.18,22,27,32).

На виконання умов договору та специфікацій № 7, № 8, № 9, № 10, позивач поставив продукцію відповідачу-1 на загальну суму 14 175 880,00 російських рублів, що підтверджується міжнародними товарно-транспортними накладними:

- № 414395 від 21.11.2014;

- № 063601 від 24.11.2014;

- № 414404 від 12.12.2014;

- № 414396 від 30.12.2014;

- № 414084 від 30.12.2014 (а.с.19,23,28,33-34).

Відповідно до пункту 2.2 договору розрахунки за договором здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Пунктом 2.3 договору встановлено, що оплата на відвантажену партію продукції повинна бути здійснена покупцем в російських рублях, в строк - не пізніше 50 днів з моменту відвантаження продукції.

Відповідач-1 частково оплатив поставлений товар на загальну суму 12 066 900,00 російський рублів, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.35-41).

Таким чином, заборгованість відповідача-1 перед позивачем становить 2 108 980 російських рублів.

03.11.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ЕЛАСТ" (кредитор) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (поручитель) було укладено договір поруки (а.с.42).

Відповідно до пункту 1.1 договору поруки поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Машкомплект" своїх зобов'язань, в подальшому іменується боржник, що випливають з договору на поставку продукції виробничо-технічного призначення № 03/14-2014 від 11.03.2014, укладеного між кредитором та боржником (в подальшому іменується основний договір).

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до моменту припинення дії основного договору (пункт 5.1 договору поруки).

Згідно з пунктом 1.2 договору поруки основний обов'язок боржника, виконання якого забезпечується цим договором - сплатити кошти за товар, поставлений відповідно до основного договору.

Відповідно до пункту 1.4 договору поруки поручитель несе солідарну із боржником відповідальність перед кредитором.

Пунктом 2.1 договору поруки встановлено, що порукою забезпечується зобов'язання боржника за основним договором, зокрема, зобов'язання сплатити кредитору кошти за поставлений товар.

У будь-якому випадку обсяг відповідальності поручителя за зобов'язанням боржника не повинен перевищувати 10 000,00 грн., що за офіційним курсом НБУ станом на день підписання цього договору еквівалентно 40 000,00 російських рублів (пункт 2.2 договору поруки).

Відповідно до пункту 3.1.1 договору поруки при порушенні боржником основного зобов'язання поручитель зобов'язаний виконати за боржника зобов'язання у семиденний строк з дня отримання вимоги від кредитора.

18.02.2015 відповідач-2 отримав вимогу від позивача про сплату грошових коштів у розмірі 40 000,00 російських рублів (а.с.45).

Відповідач-2 відповідь на вимогу не надав та суму заборгованості у розмірі 40 000,00 російських рублів не оплатив, що і є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1 та 2 статті 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до пункту 2.3 договору, строк оплати поставленого товару є таким, що настав.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога позивача щодо стягнення з відповідача-1 заборгованості у розмірі 2 068 980,00 російських рублів підлягає задоволенню.

Також, позовна вимога позивача щодо стягнення солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 заборгованості у розмірі 40 000,00 російських рублів є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, при задоволені позову судові витрати у справі покладаються на відповідача. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача-1 становить 14 975,87 грн., оскільки на момент подання позову сума позову складала в гривневому еквіваленті 748 793,35 грн.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82 - 85, 115 - 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Машкомплект" (308023, Російська Федерація, м. Бєлгород, пр-т. Б. Хмельницького, буд. 137, кор. 1, оф. 317; ідентифікаційний код 99967512) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ЕЛАСТ" (49050, м. Дніпропетровськ, вул. Володі Дубініна, буд. 8; ідентифікаційний код 3380690) основний борг у розмірі 2 068 980,00 російських рублів та судовий збір у розмірі 15 692,42 грн., про що видати наказ.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Машкомплект" (308023, Російська Федерація, м. Бєлгород, пр-т. Б. Хмельницького, буд. 137, кор. 1, оф. 317; ідентифікаційний код 99967512) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ЕЛАСТ" (49050, м. Дніпропетровськ, вул. Володі Дубініна, буд. 8; ідентифікаційний код 3380690) заборгованість у розмірі 40 000,00 російських рублів, про що видати наказ.

Стягнути солідарно з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ЕЛАСТ" (49050, м. Дніпропетровськ, вул. Володі Дубініна, буд. 8; ідентифікаційний код 3380690) заборгованість у розмірі 40 000,00 російських рублів, про що видати наказ.

Повернути з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ЕЛАСТ" (49050, м. Дніпропетровськ, вул. Володі Дубініна, буд. 8; ідентифікаційний код 3380690) - 716,55 грн. зайво сплачену суму судового збору, перераховану платіжним дорученням № 4024 від 13.03.2015, яке знаходиться у матеріалах справи № 904/2139/15.

Накази та ухвалу видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.05.2015.

Суддя Я.С. Золотарьова