ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

12 травня 2015 року Справа № 915/82/15

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Адаховської В.С.,

при секретарі Мавродій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву

кредитора: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Миколаївській області (54020, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 3/1, ідентифікаційний код 25878809)

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "РАНГ" (54010, м. Миколаїв, вул. 7-а Поперечна, буд. 3/4, ідентифікаційний код 13863642),

розпорядник майна: арбітражний керуючий Ратушний Андрій Іванович (свідоцтво № 88 від 08.02.2013, 65049, м. Одеса, вул. Палубна, 9/4),

про визнання кредиторських вимог у сумі 6 633,00 грн.,

за участю представників учасників процесу:

від кредитора: Сало П.І. - доручення № 1 від 05.01.2015,

від боржника: не з'явився,

розпорядник майна: арбітражний керуючий Ратушний А.І.,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 02.03.2015 порушено провадження у справі № 915/82/15 про банкрутство боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "РАНГ", введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Ратушного Андрія Івановича (далі - Ратушний А.І.).

Відповідно до вимог Положення про порядок офіційного оприлюднення відомостей про справу про банкрутство, затвердженого постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 16, оголошення про порушення справи про банкрутство ТОВ "РАНГ" було розміщено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 02.03.2015 за № 15262.

10.04.2015 на адресу суду надійшла заява Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Миколаївській області (далі - УВД ФСС НВВ та ПЗУ в Миколаївській області) № 583/01-14/07 від 10.04.2015 про визнання кредиторських вимог до боржника у сумі 6 633,00 грн.

Ухвалою суду від 15.04.2015 заяву кредитора прийнято та призначено до розгляду на 12 травня 2015 року; зобов'язано кредитора не пізніше ніж за три робочі дні до дати проведення судового засідання подати до канцелярії суду, на виконання положень ст. 28 Господарського процесуального кодексу України, належні докази на підтвердження повноважень особи, яка підписала заяву про визнання кредиторських вимог (установчі документи, наказ, відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на дату подання заяви до суду у вигляді довідки, витягу тощо); зобов'язано боржника не пізніше ніж за три робочі дні до дати проведення судового засідання подати до канцелярії суду письмовий відзив по суті заяви; зобов'язано розпорядника майна не пізніше ніж за три робочі дні до дати проведення судового засідання подати до канцелярії суду письмовий відзив по суті заяви, докази направлення кредитору повідомлення про результати розгляду грошових вимог та його отримання кредитором разом з копією повідомлення про вручення поштового відправлення та описом вкладення в поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредитору. Явку кредитора, боржника та розпорядника майна визнано обов'язковою.

12.05.2015 від розпорядника майна до суду надійшов відзив на заяву кредитора за вих. № 02-01/40 від 20.04.2015, згідно якого Ратушний А.І. вважає, що заява про визнання кредиторських вимог подана з пропущеним строком, тому УВД ФСС НВВ та ПЗУ в Миколаївській області не є конкурсним кредитором ТОВ "РАНГ", а заявлені вимоги в сумі 6 633,00 грн. підлягають погашенню у шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

12.05.2015 у засіданні представник кредитора підтримав заяву про визнання кредиторських вимог, а розпорядник майна підтримав свою позицію, викладену у відзиві на заяву кредитора.

Представник боржника в засідання 12.05.2015 не з'явився, причини неявки не повідомив.

Ухвала Господарського суду Миколаївської області від 15.04.2015 направлена на адресу ТОВ "РАНГ": 54010, м. Миколаїв, вул. 7-а Поперечна, буд. 3/4. Вказану ухвалу та конверт, в якому вона направлялась на адресу боржника разом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, повернуто відділенням поштового зв'язку з відміткою причини повернення "за закінченням терміну зберігання" (а. с. 28-29 кредиторських вимог).

Відповідно до абз. 3 пп. 3.9.1 пп. 3.9 пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18 (із змінами), в разі якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і повернуто підприємством зв'язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Отже, ТОВ "РАНГ" вважається повідомленим про час і місце розгляду судом заяви УВД ФСС НВВ та ПЗУ в Миколаївській області про визнання кредиторських вимог до боржника.

Розглянувши матеріали поданої заяви, заслухавши учасників процесу, суд дійшов висновку про визнання заявлених кредиторських вимог, на підставі наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Згідно зі ст. 9 Закону про банкрутство справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно зі ст. 1 Закону про банкрутство кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Відповідно до ст. 23 Закону про банкрутство конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Відповідне правило не поширюється на вимоги кредиторів щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування.

Розпорядник майна боржника не пізніше ніж на десятий день з дня, наступного після закінчення встановленого частиною першою цієї статті строку, з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обґрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд, а також подає до суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення в поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторами.

Кредитор, вимоги якого визнані боржником чи господарським судом, має право отримувати від розпорядника майна інформацію щодо вимог інших кредиторів, визнаних боржником та розпорядником майна. Такий кредитор може подати розпоряднику майна, боржнику та суду заперечення щодо визнання вимог інших кредиторів.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Вимоги конкурсних кредиторів, визнані боржником або господарським судом, вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону про банкрутство розпорядник майна зобов'язаний: розглядати заяви кредиторів про грошові вимоги до боржника, які надійшли в установленому цим Законом порядку; вести реєстр вимог кредиторів; повідомляти кредиторів про результати розгляду їхніх вимог; скликати збори кредиторів та організовувати їх проведення; виконувати інші повноваження, що передбачені цим Законом та ін.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону про банкрутство у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

За результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначаються:

розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, які вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів;

розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів;

дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів;

дата підсумкового засідання суду, на якому буде винесено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про припинення провадження у справі про банкрутство або ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 22 цього Закону.

У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов'язаннями, черговість задоволення кожної вимоги.

Ухвала є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня).

Відповідно до абз. 1 п. 19 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI)" (із змінами) особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в ліквідаційній процедурі у шосту чергу. Такі кредитори не беруть участі в представницьких органах кредиторів (зборах та комітеті кредиторів).

Згідно зі ст. 45 Закону про банкрутство кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цією статтею. При цьому, у четверту чергу задовольняються: вимоги кредиторів, не забезпечені заставою, у тому числі і вимоги кредиторів, що виникли із зобов'язань у процедурі розпорядження майном боржника чи в процедурі санації боржника; у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Відповідно до заяви кредитора УВД ФСС НВВ та ПЗУ в Миколаївській області просить визнати його вимоги до ТОВ "РАНГ" у сумі 6 633,00 грн., які виникли в зв'язку з порушенням боржником грошового зобов'язання за договором поставки нафтопродуктів № 3454/30-д від 25.06.2009 в частині оплати за поставлений газ скраплений та підтверджуються рішенням Господарського суду Миколаївської області від 05.06.2013 у справі № 915/777/13 (а. с. 7-8 кредиторських вимог), виданим на його виконання наказом від 21.06.2013 (а. с. 9 кредиторських вимог) та постановою Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 26.03.2015 про зупинення [зведеного] виконавчого провадження [ВП № 46199587] (а. с. 10-11 кредиторських вимог).

Згідно приписів ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

При цьому, матеріали заяви УВД ФСС НВВ та ПЗУ в Миколаївській області свідчать про те, що вимоги кредитора заявлені після закінчення тридцятиденного строку, встановленого для їх подання, а саме - 10.04.2015, у той час, коли останнім днем строку для заявлення грошових вимог до боржника був 01.04.2015.

Судом не приймаються до уваги посилання представника кредитора на абз. 2 ч. 4 ст. 23 Закону про банкрутство, оскільки заявлені вимоги у сумі 6 633,00 грн. являються такими, що виникли в зв'язку з порушенням боржником грошового зобов'язання за договором поставки нафтопродуктів № 3454/30-д від 25.06.2009 в частині оплати за поставлений газ скраплений, а не вимогами щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування. Отже, на такі вимоги поширюється правило абз. 1 ч. 4 ст. 23 Закону про банкрутство, яким встановлено, що особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Приймаючи до уваги те, що грошові вимоги підтверджені належними доказами, що містяться у матеріалах заяви, визнані розпорядником майна у повному обсязі, суд визнає грошові вимоги УВД ФСС НВВ та ПЗУ в Миколаївській області в сумі 6 633,00 грн. із задоволенням у шосту чергу вимог кредиторів, оскільки вказані вимоги заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання (ч. 4 ст. 23 Закону про банкрутство).

Керуючись ст. ст. 1, 22, 23, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Визнати грошові вимоги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Миколаївській області (ідентифікаційний код 25878809) до Товариства з обмеженою відповідальністю "РАНГ" (ідентифікаційний код 13863642) у сумі 6 633,00 грн. із задоволенням у шосту чергу вимог кредиторів.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення.

Ухвала може бути оскаржена у встановленому порядку згідно ст. ст. 91, 93, 106 Господарського процесуального кодексу України та ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Суддя В.С. Адаховська