ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2015 р. Справа № 911/859/15

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ф-Арт», м.Фастів

до Фастівського комбінату комунальних підприємств, м.Фастів

про стягнення 92408,75 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: Гудзевич І.А.

Від відповідача: Олексієнко О.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Ф-Арт» (далі - позивач) до Фастівського комбінату комунальних підприємств (далі - відповідач) про стягнення 92408,75 грн.

Провадження у справі №911/859/15 порушено відповідно до ухвали суду від 04.03.2015 року та призначено справу до розгляду на 02.04.2015 року.

Заслухавши у судовому засіданні 02.04.2015 року пояснення представників сторін господарський суд дійшов висновку про необхідність відкладення розгляду справи з метою витребування документів, необхідних для розгляду спору. Розгляд справи відкладався до 16.04.2015 року.

В судовому засіданні 16.04.2015 року оголошувалась перерва до 23.04.2015 року.

В судовому засіданні 23.04.2015 року позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечував, вважаючи себе неналежним відповідачем. Зокрема, зазначив, що оскільки фінансування робіт за спірним Договором передбачалось за рахунок бюджетних коштів, належним відповідачем має бути Фастівська міська рада, яка є засновником Фастівського комбінату комунальних підприємств та розпорядником бюджетних коштів.

Зхначене клопотання було відхилено судом як необгрунтоване, оскільки зобов'язаною стороною за спірним Договором є саме відповідач - Фастівський комбінат комунальних підприємств. Також, позивач заперечував проти заміни відповідача.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані сторонами докази та пояснення, судом встановлено наступне.

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, 20.06.2014 року між Фастівським комбінатом комунальних підприємств (відповідач, Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ф-АРТ» (позивач, Підрядник) було укладено Договір №2 щодо капітального ремонту проїжджої частини дороги по вул. Бояринцева в м. Фастові Київської області (надалі - Договір), згідно з умовами якого Замовник доручає а Підрядник зобов'язується у 2013 році виконати роботи, зазначені в кошторисі, а Замовник - прийняти і оплатити роботи в обсязі 450 кв.м. Відповідно до п.3.1. Договору ціна Договору складає 105295,00 грн.(з ПДВ).

Відповідно до п.4.1. Договору до початку виконання робіт згідно Договору Замовник проводить попередню оплату згідно постанови КМУ №1404 від 09.10.2006 року в розмірі 30% від договірної ціни в сумі 31 588,50 грн.

01.07.2013 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, відповідно до якої ціна Договору була зменшена та становить 103158,00 грн.

26.07.2013 року Замовником повністю сплачено передбачену п.4.1. Договору суму попередньої оплати в розмірі 30947,40 грн.

20.12.2013 року відповідачем було прийнято роботи по здійсненому Підрядником капітальному ремонту проїжджої частини дороги по вул. Бояринцева в м. Фастові Київської області та підписано Акт приймання виконаних будівельних робіт та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт на суму 100873,46 грн.

Відповідно до п. 4.2. Договору оплата за фактично виконані роботи здійснюється після підписання Акту приймання виконаних робіт КБ-2в та Довідки про вартість виконаних робіт КБ-3 не пізніше трьох банківських днів з дня підписання актів, (акт приймання передачі робіт та інших документів).

Таким чином, відповідно до п. 4.2. Договору оплата виконаних робіт мала бути здійснена не пізніше 23.12.2013 року, початок прострочення - 24.12.2013 року.

Однак, відповідач своєчасно та в повному обсязі не виконав свої зобов'язання за Договором щодо оплати робіт, у зв'язку з чим, вартість прийнятих замовником, але не оплачених робіт за вирахуванням попередньої оплати становить 69926,06 грн.

Відповідні обставини щодо факту виконання робіт та їх вартості відповідачем по суті не заперечені та не спростовані.

В заперечення проти позову відповідач посилався на відсутність достатнього бюджетного фінансування, за яке відповідає Фастівська міська рада, яка є засновником Фастівського комбінату комунальних підприємств.

Як визначено ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Крім того, як наголошує Вищий господарський суд України, зокрема, в постановах від 11.04.2013 року у справі № 5023/5038/12, від 13.12.2012 року у справі 10/5026/1270/20, зазначення в мотивувальній частині рішення в обґрунтування висновків про особливості бюджетного фінансування державних установ та організацій, визнати законним і обґрунтованим не можна.

Як визначено ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Таким чином, оскільки саме відповідач прийняв на себе зобов'язання за Договором щодо прийняття та оплати виконаних робіт, він є особою, зобов'язаною та відповідальною за належне виконання умов Договору.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У зв'язку з простроченням відповідача оплати робіт за Договором на суму 69926,06 грн., позивач також просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 20068,8 грн. та 3% річних в сумі 2413,89 грн. за період з 24.12.2013 року по 16.02.2015 року.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних за весь час прострочення.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок річних та інфляційних, судом встановлено, що нарахування здійснено позивачем за період з 24.12.2013 року по 16.02.2015 року, тобто за період фактичного прострочення відповідачем грошового зобов'язання з оплати виконаних робіт, що відповідає вимогам чинного законодавства та обставинам справи.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати про сплаті судового збору у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Фастівського комбінату комунальних підприємств (08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Нова, 9, код 03346414) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ф-Арт» (08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Червоний Шлях, 24, код 36937340) 69926,06 грн. основного боргу, 20068,8 грн. інфляційних, 2413,89 грн. 3% річних та 1848,19 грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя А.Ю. Кошик

дата підписання 05.05.2015 року