РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2015Справа №910/7777/15-г

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека низьких цін»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Асістанський Центр «Ел.Ай.Сі Асістанс»

про стягнення 66 461,94 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Аптека низьких цін» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Асістанський Центр «Ел.Ай.Сі Асістанс» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за отримані медикаменти в сумі 49 132,47 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 1 840,99 грн., інфляційні втрати в сумі 15 488,48 грн. та судових витрат.

Позов обґрунтовано тим, що в порушення умов укладеного між сторонами договору відповідач не здійснив повну та своєчасну оплату за отриманий ним товар, у зв'язку з чим має заборгованість перед позивачем.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судові засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, судом встановлено наступне.

26.05.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № 1410 (далі -договір), у відповідності до п.1.1. якого відповідач доручає, а позивач приймає на себе зобов'язання по забезпеченню лікарськими засобами застрахованих осіб, що мають діючий договір страхування (поліс) або клієнтську карточку відповідача. Надання послуг позивачем обумовлено настанням страхового випадку

Відповідно до п.2.1.1. позивач зобов'язався забезпечувати високоякісними лікарськими засобами клієнтів відповідача на підставі рецепту лікаря або факсимільної заявки від відповідача.

Згідно до п. 2.1.4. договору позивач зобов'язався не пізніше 10-го і 25-го числа кожного місяця виставляти належним чином оформлений пакет документів на оплату послуг, наданих, але не сплачених до зазначених дат включно. В цей пакет згідно даного договору включаються наступні документи:

- рахунок у національній валюті, якій відображує реальні витрати позивача на забезпечення клієнтів відповідача необхідними лікарськими засобами, завірений підписами завідуючого, бухгалтера та печаткою установи;

- акт виконаних робіт, завірений підписами зі своєї сторони;

- копії накладних на відпущені клієнтам відповідача медикаменти.

Відповідач на підставі п. 2.2.3. договору зобов'язався приймати до оплати тільки належним чином оформлені рахунки, надані позивачем на підставі даного договору.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що відповідач щомісячно проводить передплату на користь позивача в розмірі 3 000,00 грн. Строк передплати - до 30 числа попереднього місяця. Надання позивачем медикаментів у наступному місяці здійснюється тільки після надходження зазначеної суми передплати на рахунок позивача.

Згідно п. 3.2. договору відповідач здійснює оплату виставлених позивачем рахунків не пізніше 10 робочих днів з дати отримання рахунку при наявності вірно оформленого пакету документів.

Відповідно до п. 4.1. і п. 4.2. договір вступає в силу з моменту підписання та діє протягом року. Строк дії договору вважається продовженим на наступний рік у разі, якщо жодна зі сторін не повідомить іншу сторону про протилежне за місяць до закінчення строку дії договору.

Як вбачається з видаткових накладних № АБ-Ср-0000357 від 30.09.2013 року на суму 19 784,09 грн. і № АБ-Ср-0000494 від 31.12.2013 року на суму 29 428,33 грн., що завірені підписами та печатками установ відповідача і позивача, останній поставив лікарські засоби на загальну суму 49 212,42 грн.

Рекомендованими листами з повідомленням про вручення позивач направив відповідачу: 25.10.2013 року - рахунок-фактуру № АБ-Ср-0000357 від 30.09.2013 року на суму 19 704,14 грн.; 14.01.2014 року - рахунок-фактуру № АБ-Ср-0000494 від 31.12.2013 року на суму 29 428,33 грн., а всього на загальну суму 49 132,47 грн.

Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, проте листом № 28 від 13.11.2014 року гарантував погашення заборгованості згідно рахунків №357 від 30.09.2013 року і № 494 від 31.12.2013 року на загальну суму 49 132,47 грн. за графіком: до 25.11.2014 року - 2 704,14 грн.; до 05.12.2014 року - 5 000 грн.; до 25.12.2014 року - 5 000 грн.; до 15.01.2015 року - 3 000 грн.; до 31.01.2015 року - 4 000 грн.; до 05.02.2015 року - 4 428,33 грн.; до 28.02.2015 року, 05.03.2015 року, 28.02.2015 року, 15.03.2015 року, 05.04.2015 року - по 5 000 грн. щомісячно.

Згідно акту звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2014 року, підписаному та завіреному позивачем та відповідачем, заборгованість складає 49 212,42 грн.

За своєю правовою природою вказаний договір відповідає положенням ст. 712 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено те, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заборгованість відповідача за договором станом на день подання позовної заяви до суду складає 49 132,47 грн., доказів на підтвердження її сплати відповідач суду не надав.

За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення 49 132,47 грн. основної заборгованості є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Таким чином відповідач є таким, що порушив грошове зобов'язання, оскільки не сплатив заборгованість в строк, визначений умовами договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат і 3% річних та встановив наступне.

В наданому позивачем розрахунку інфляційних втрат допущено помилки у зазначенні сукупного індексу інфляції за накладними № АБ-Ср-0000357 та № АБ-Ср-0000494, у зв'язку з чим невірно визначений розмір інфляційних втрат - в сумі 15 488,48 грн., тоді як за підрахунками суду вірним є розмір інфляційних втрат в сумі 17 527,30 грн.

В наданому позивачем розрахунку 3% річних допущено помилку у зазначенні кількості днів, за які нараховуються 3% річних за накладною № АБ-Ср-0000494 - 423 дні замість 424 днів, у зв'язку з чим невірно визначений розмір 3% річних - в загальній сумі 1 840,99 грн., тоді як за підрахунками суду вірним є розмір 3% річних в загальній сумі 1 843,41 грн.

Оскільки розрахований судом розмір інфляційних втрат та 3% річних перевищує заявлені позивачем суми, а господарський суд не вправі виходити за межі позовних вимог, то суд задовольняє вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат в розмірі 15 488,48 грн. та 3% річних в розмірі 1 840,99 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ч. 1 ст. 43).

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Асістанський Центр «Ел.Ай.Сі Асістанс» (01023, м. Київ, вул. Л.Первомайського, буд. 11, код 31568089) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека низьких цін» (49038, м. Дніпропетровськ, пр.. К.Маркса, буд. 123, прим. 15, код 32196607) заборгованість за отримані медикаменти в сумі 49 132,47 грн. (сорок дев`ять тисяч сто тридцять двi гривнi 47 копiйок), інфляційні втрати в сумі 15 488,48 грн. (п`ятнадцять тисяч чотириста вiсiмдесят вiсiм гривень 48 копiйок) та 3% річних в сумі 1 840,99 грн. (одна тисяча вiсiмсот сорок гривень 99 копiйок), загалом 66 461,94 грн. (шiстдесят шiсть тисяч чотириста шiстдесят одна гривня 94 копiйки), а також судовий збір в сумі 1 827,00 грн. (одна тисяча вiсiмсот двадцять сiм гривень 00 копiйок).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 08.05.2015 року.

Суддя Я.А. Карабань