РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2015Справа №910/8252/15-г

За позовомПублічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України»
До Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»
Простягнення 115 870,21 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача Пономаренко А.Є., представник за довіреністю;

Від відповідача не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з Відповідача заборгованості за договором №7/2946-Р-142М/13 від 19.12.2013р. про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування.

Ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання була надіслана за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 04053, м. Київ, провулок Несторівський, буд. 3-5.

Відповідно до статті 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

На призначене судове засідання 05.05.2015р. представник відповідача не з'явився, витребуваних судом доказів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення судового засідання з зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив, хоча про дату та час його проведення повідомлений належним чином, про що зокрема свідчить наявний у матеріалах справи оригінал поштового відправлення, з якого слідує, що поштова кореспонденція з ухвалою суду про призначення судового засідання була вручена відповідачу 16.04.2015р.

Отже, відповідач завчасно був повідомлений про місце, дату та час судового засідання, і у разі наміру подати відзив на позовну заяву, письмові пояснення, додаткові документи, мав достатньо часу для цього.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Національною акціонерною компанією "Надра України" (надалі - Виконавець) та Публічним акціонерним товариством "Укрнафта" (надалі - Замовник) 19.12.2013 року було укладено договір про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування №7/2946-Р-142М/13 (надалі - Договір), відповідно до умов якого Виконавець зобов'язується виконати для Замовника роботи, а Замовник зобов'язується прийняти й оплатити роботи з проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування з метою видобування вуглеводнів на Росільнянському родовищі, відповідно до умов цього Договору. Обсяг робіт, етапи (підетапи) та строки їх виконання наведені в календарному плані, який є додатком № 1 до Договору, який є невід'ємною частиною цього Договору та складається Виконавцем щорічно (п. п. 1.1-1.2 договору).

Відповідно до п. 5.1. Договору вартість робіт за цим Договором визначається Протоколом узгодження договірної ціни, який є додатком №2 до Договору на проведення робіт, який є невід'ємною частиною цього Договору.

Так, Протоколом узгодження договірної ціни на 2013 р. від 19.12.2013р. (Додаток № 2 до Договору на проведення робіт по моніторингу) між Позивачем та Відповідачем було встановлено вартість Робіт у розмірі 92 708,87 грн.

У п.п. 4.1, 4.2 Договору сторонами визначено, що по звершенню кожного етапу (підетапу) Виконавець надає Замовнику підписаний ним акт здавання-приймання виконаних робіт в 2-х примірниках та звіт у письмовій формі. Замовник протягом 5 робочих днів з дня одержання звіту та акту здавання-приймання виконаних робіт, якщо вони відповідають умовам договору, зобов'язаний направити Виконавцю підписаний та належним чином оформлений акт здавання-приймання виконаних робіт.

Так, 14.01.2014р. між Позивачем та Відповідачем було підписано акт №Н-00000090 здачі-приймання робіт (надання послуг) по договору.

Як свідчать матеріали справи, згідно з актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №Н-00000090 від 14.01.2014р., підписаного уповноваженими представниками сторін та скріплено їх печатками, позивачем були виконані обумовлені Договором роботи з проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування.

Проте, Відповідач в порушення умов Договору свої зобов'язання щодо оплати виконаних Позивачем робіт на суму 92 708,87 грн. не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед Позивачем у вказаному розмірі.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

За своєю правовою природою договір про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування №7/2946-Р-142М/13 від 19.12.2013р. є договором про надання послуг.

Згідно з ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з п. 5.2 Договору Замовник перераховує Виконавцю попередню оплату у розмірі 100% від вартості робіт за відповідним етапом (підетапом). Перерахування попередньої оплати здійснюється на підставі рахунку-фактури виконавця протягом 10 банківських днів з дати отримання рахунку-фактури.

Як встановлено судом, на виконання вимог п. 5.2. Договору Позивачем 07.11.2014р. було направлено на адресу Відповідача рахунок-фактуру № Н-00000779 від 03.11.2014р. на суму 92 708,87 грн. для перерахування грошових коштів за виконані Позивачем роботи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, який отриманий Відповідачем 10.11.2014p.

Проте, Відповідач в порушення умов п. 5.2. Договору не виконав свої зобов'язання щодо сплати грошових коштів, враховуючи, що 24.11.2014р. сплило 10 банківських днів з дати отримання ПАТ «Укрнафта» рахунку-фактури для оплати робіт по Договору.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №Н-00000090 від 14.01.2014р., підписаного уповноваженими представниками сторін та скріплено їх печатками, позивачем були виконані обумовлені договором роботи на суму 92 708,87 грн.

Згідно з п. 2.1.2. Договору Замовник зобов'язався своєчасно та в повному обсязі, згідно з умовами цього договору, здійснювати оплату за виконані роботи.

Доказів здійснення оплати Відповідачем суми заборгованості у розмірі 92 708,87 грн., суду не надано.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що фактично отримані та спожиті відповідачем послуги підтверджені матеріалами справи і не спростовані Відповідачем, а обов'язок їх оплати встановлений Договором та законом, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в повному обсязі в розмірі 92 708,87 грн.

Позивач за прострочення строків сплати за виконані роботи, керуючись пунктом 6.2 Договору нарахував та просить стягнути з Відповідача 11 272,38 грн. пені за період прострочення з 25.11.2014 року по 26.03.2015 року.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов'язань.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 6.2 договору у разі несвоєчасного перерахування попередньої оплати замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення виконання своїх зобов'язань з оплати.

Здійснивши перерахунок пені, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню повністю у розмірі 11 272,38 грн. за визначений позивачем період.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України 10 959,33 грн. інфляційних втрат та 929,63 грн. 3% річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню повністю, а саме у розмірі 929,63 грн. та 10 959,33 грн. відповідно за визначений позивачем період.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, буд. 3-5, ) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Надра України" (03151, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 54, ) 92 708 (дев'яносто дві тисячі сімсот вісім) грн. 87 коп. заборгованості, 10 959 (десять тисяч дев'ятсот п'ятдесят дев'ять) грн. 33 коп. інфляційних втрат, 929 (дев'ятсот двадцять дев'ять) грн. 63 коп. трьох процентів річних, 11 272 (одинадцять тисяч двісті сімдесят дві) грн. 38 коп. пені та 2 317 (дві тисячі триста сімнадцять) грн. 40 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 18.05.2015р.

Суддя І.І. Борисенко