ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2015 р. Справа№ 914/1152/15

За позовом: Приватного підприємства "Компанія "Астра", м.Львів,

до відповідача: Львівського комунального підприємства "Янів - 405", м.Львів,

про стягнення 12' 486,24 грн.

Суддя Яворський Б.І.

при секретарі Кубара А.

Представники:

від позивача: Гулін Ю.О.,

від відповідача: не з'явився.

На розгляд господарського суду Львівської області Приватним підприємством "Компанія "Астра" подано позов до Львівського комунального підприємства "Янів - 405" про стягнення 12' 486,24 грн.

Ухвалою суду від 09.04.2015р. порушено провадження у справі, яку призначено до розгляду на 28.04.2015р. Розгляд справи відкладався на 19.05.2015 р.

19.05.2015 р. представник позивача подав клопотання, у якому повідомив про сплату відповідачем 3' 000,00 грн. основного боргу та про відмову позивача від позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат у сумі 2' 046,24 грн.

У судове засідання 19.05.2015р. представник позивача з'явився, заявлені позовні вимоги, з урахуванням зазначеного вище клопотання, підтримав. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач у порушення умов договору №7д не оплатив вартість виконаних робіт щодо технічного діагностування пасажирських ліфтів, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 7' 440,00 грн.

У судове засідання 19.05.2015 р. представник відповідача не з'явився, хоч був належно повідомлений про час і місце проведення судового засідання, вимог ухвал суду не виконав, проти позову не заперечив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

09.07.2012р. між Львівським комунальним підприємством "Янів - 405" (замовник, відповідач у справі) та Приватним підприємством "Компанія "Астра" (виконавець, позивач у справі) було укладено договір №7д, відповідно до п.1.1 якого виконавець зобов'язується за завданням замовника в порядку і на умовах, визначених договором, надати послуги по проведенню технічного діагностування ліфтів пасажирських вантажопідійомністю 320 кг на 9 зупинок, за адресами: вул. Яцкова, 18 (1-3 під.) та вул. Яцкова, 24 (2 під.) у м. Львові.

За результатами наданих послуг виконавцем видається відповідний документ (п.1.2 договору).

Ціна визначається на підставі «Галузевих норм часу», розроблених Міністерством праці та соціальної політики України, затверджених наказом Держгірпромнагляду №295 від 10.12.20007 р., розрахунку вартості 1 людино-дня, затвердженого 02.02.2011 р., та протоколу узгодження договірної ціни. Встановлена сторонами вартість послуг є договірною і додаткового визначення у кошторисі не потребує. Норми часу на виконання робіт (надання послуг) становлять 6,1 людино-дні (п.2 договору).

Вартість усіх робіт (послуг), виконання яких доручається виконавцеві, сторони погодили у р.ІІ договору і вона становить 8' 700,00 грн., ПДВ 20% - 1' 740,00 грн., разом 10' 440,00 грн.

У п.3.2 договору сторони передбачили обов'язки замовника: приймати від виконавця послуги, що надаються за договором та оплачувати послуги на умовах та в порядку, зазначеному в п.2 договору.

31.07.2012 р. сторони підписали Акт приймання-передачі виконаних робіт №7д на загальну суму 10' 440,00 грн. без будь-яких зауважень та претензій.

16.07.2014 р. позивачем надіслано на адресу відповідача вимогу про погашення існуючої заборгованості за виконані роботи (послуги) за договором №7д від 09.07.2012 р.

22.04.2015 р. відповідач сплатив позивачу 3' 000,00 грн. заборгованості за виконані роботи, що підтверджується копією платіжного доручення №993 від 22.04.2015 р., долученого до матеріалів справи.

Доказів погашення усієї заборгованості станом на день розгляду справи відповідачем в суд не надано.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки (ч.1 ст.11 ЦК України).

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Між сторонами у справі виникли зобов'язання на підставі договору підряду.

У силу статті 610, частини першої статті 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Як свідчать матеріали справи, позивач виконав обумовлені договором роботи, відповідач їх прийняв, проте не сплатив вартості цих робіт, тому, заявляючи позовні вимоги про стягнення з відповідача 10' 440,00 грн., позивач діяв правомірно.

Згідно п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки відповідач після звернення позивача до суду з позовною заявою погасив заборгованість у розмірі 3' 000,00 грн., суд дійшов висновку про припинення провадження у справі щодо стягнення 3' 000,00 грн. у зв'язку з відсутністю предмета спору.

Відповідно до ч.4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі відмовитись від позову. Пунктом 4 ч.1 ст.80 ГПК України передбачено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом. Користуючись своїм правом, позивач відмовився від позовних вимог в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат на суму 2' 046,24 грн. Дана відмова не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси, а тому приймається судом. Відповідно суд припиняє провадження щодо стягнення 2' 046,24 грн. інфляційних втрат на підставі п.4 ст.80 ГПК України.

Згідно з ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.2 ст.4-3 та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст.43 ГПК України).

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст.49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав,- на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст.11, 509, 610, 612, 837, 854 Цивільного кодексу України та ст.ст.3, 12, 33, 34, 44, 49, 75, 80, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження у справі щодо стягнення 5' 046,24 грн.

2. Решта позовних вимог задоволити повністю.

3. Стягнути з Львівського комунального підприємства "Янів - 405" (79039, м. Львів, вул. Турянського, буд.5, ) на користь Приватного підприємства "Компанія "Астра" (79068, м. Львів, вул. Гетьмана Мазепи, 4/112, ) 7' 440,00 грн. - заборгованості та 1' 827,00 грн. - сплаченого судового збору.

4. Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

У судовому засіданні 19.05.2015р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст складений та підписаний 20.05.2015р.

Суддя Яворський Б.І.