ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2015 року Справа №Б15/118-07(Б40/29/137/03)

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М.- доповідача,

суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.

при секретарі судового засідання: Малику С.О.

Учасники провадження у справі про банкрутство в судове засідання не з'явились.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ліквідатора Талан Ростислава Григоровича на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2015 року у справі №Б15/118-07 (Б40/29/137/03)

за заявою Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області

до боржника відкритого акціонерного товариства "Синельниківський райагрохім",м Синельникове Дніпропетровської області

про банкрутство, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2015 року у даній справі (суддя Єременко А.В.) задоволено заяву гр. ОСОБА_2, зобов'язано ліквідатора відкритого акціонерного товариства «Синельниківський райагрохім» Талан Р.Г. виконати рішення Синельниківського міського суду Дніпропетровської області від 29.09.1998р. по справі №2-1, поновити ОСОБА_2 на роботі у ВАТ «Синельниківський райагрохім».

Ухвала мотивована тим, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Не погодившись з даною ухвалою господарського суду Дніпропетровської області, до апеляційного господарського суду звернувся ліквідатор Талан Р.Г. з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні його заяви про поновлення на роботі.

В обґрунтування своєї правової позиції ліквідатор посилається:

- на неправильне застосування судом норм матеріального права, оскільки рішення про поновлення на роботі постановлено 29.09.1998 року і мало бути виконано в період з 29.09.1998 року по 15.07.2004 року, коли підприємство вело свою господарську діяльність;

- на порушення судом першої інстанції норми статті 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в силу якої він повинен повідомити працівників банкрута про звільнення та здійснити його у відповідності до законодавства про працю, виплатити вихідну допомогу тощо. Отже, до його повноважень віднесено не прийняття працівників на роботу, а навпаки, їх звільнення.

В судовому засіданні, 12.05.2015 року прийнято вступну та резолютивну частини постанови. Представники сторін у справі про банкрутство боржника в судове засідання не з'явились, суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення сторін у даній справі належним чином про розгляд господарської справи в апеляційній інстанції та реалізацію ними права судового захисту своїх інтересів (п.3.9.2 постанови пленуму ВГС України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи сторін і давши їм правову оцінку, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що вимоги апеляційної скарги ліквідатора Талан Ростислава Григоровича не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

03.02.2015 року, скасовуючи ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2014 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.11.2014 року у даній справі в частині відмови у задоволенні заяви гр. ОСОБА_2 про поновлення його на роботі, та направляючи справу в цій частині на новий розгляд, Вищий господарський суд зазначив, що виконання судового рішення має бути захищене, як складова частина доступу до правосуддя в світлі вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Колегія суддів касаційної інстанції зауважила, що рішення Синельниківського міського суду від 29.09.1998 року, яким визнано незаконним звільнення гр. ОСОБА_2 та поновлено останнього на роботі в ВАТ «Синельниківський райагрохім» на посаді інженера з техніки безпеки і безпеки руху, стягнуто грошові кошти, в частині поновлення на роботі залишається невиконаним протягом більш як 15 років, у тому числі більш як 12 років під час перебування підприємства в процедурі банкрутства.

«Судами не враховано, що юридична особа - боржник не є припиненою; до повноважень господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, належить розгляд скарг на дії ліквідатора, у тому числі й тих, що стосуються невиконання рішення суду незалежно від того, яким судом прийнято це рішення; виконавчі документи після відкриття ліквідаційної процедури передаються ліквідатору, який є єдиною повноважною особою, який має обов'язок і можливість здійснити виконання переданих виконавчих документів; Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не обмежено право ліквідатора, при виконанні повноважень керівника боржника, на поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, на підставі рішення суду та не виключено такого обов'язку ліквідатора, до якого переходять повноваження керівника боржника; тривале невиконання судового рішення про поновлення на роботі гр. ОСОБА_2 може свідчити про порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.».

Згідно зі статтею 111-12 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Отже, у апеляційного господарського суду відсутні правові підстави для скасування оскаржуваної ухвали. Господарський суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним по справі доказам, прийшов до правильного висновку про задоволення заяви гр. ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 101-103, 106 ГПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні вимог апеляційної скарги ліквідатора Талан Ростислава Григоровича на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2015 року у справі №Б15/118-07 (Б40/29/137/03) відмовити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2015 року у справі №Б15/118-07 (Б40/29/137/03) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст складений 13.05.2015 року

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков