РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2015№910/4602/15-г

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "СІНТО"
простягнення 50 164,52 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивача: Чопик І.М. - представник за дов.;

від відповідача: не з'явились

У судовому засіданні 27.04.2015, на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "СІНТО" про стягнення 50 279,94 грн. заборгованості на підставі Договору про надання транспортних послуг №21/ТВ від 23.07.2013 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.02.2015 порушено провадження у справі №910/4602/15-г, розгляд справи призначений на 23.03.2015.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.03.2015, в порядку статті 77 ГПК України, розгляд справи відкладений на 15.04.2015.

Ухвалою від 15.04.2015, в порядку ст. 77 ГПК України, відкладено розгляд справи на 27.04.2015.

14.04.2015 до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача основний борг у розмірі 45 000,00 грн., інфляційні втрати - 4 680, 00 грн., 3 % річних - 503,00 грн.

15.04.2015 позивач звернувся до суду з заявою про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу - 45 000,00 грн., інфляційні втрати - 4 680,00 грн., 3 % річних - 484,52 грн.

Заява про зменшення позовних вимог подана в порядку ст. 22 ГПК України, тому підлягає прийняттю до розгляду.

Відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень. Письмових заперечень чи відзиву на позов відповідач суду не надав.

Тому в порядку ст. 75 ГПК України, суд розглядає справу за наявними документами.

В судовому засіданні 27.04.2015, на підставі ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

23.07.2013 між відповідачем (замовник за договором) та позивачем (перевізник за договором) укладений договір №21/ТВ про надання транспортних послуг (далі -договір), за умовами якого перевізник бере на себе зобов'язання доставити ввірений йому для перевезення вантаж (згідно із транспортною накладною) з місця призначення, до пункту призначення і видати його уповноваженій на одержання вантажу особі, а замовник - сплатити за перевезення вантажу.

Відповідно до п. 4.5 Договору, в транспортній накладній ставиться відмітка вантажоодержувача про отримання вантажу, яка засвідчується підписом і печаткою.

Розмір оплати перевезення вантажів змовника визначається на підставі договірних ставок, які вказуються в заявках (п. 5.1).

Згідно п. 5.3 Договору, оплата проводиться протягом 10 банківських днів після надання перевізником усіх підтверджуючих документів (в т.с. рахунку-фактури).

За несвоєчасну оплату транспортних послуг замовник сплачує перевізнику пеню у розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожен прострочення платежу, згідно п. 6.10 Договору.

Відповідно до п. 8.1 Договору, він вступає в силу з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2014 та підлягає пролонгації на наступний календарний рік, якщо за місяць до дати завершення дії договору ні одна із сторін не заявить про намір його розірвання.

Позивач свої зобов'язання згідно умов Договору виконав свої зобов'язання, доказом чого є заявки-договори, товаро-транспортні накладні, акти здачі-приймання робіт, підписані відповідачем без зауважень, рахунки-фактури на оплату:

заявка №13/08/1 від 13.08.2014, ТТН №80111848 від 15.08.2014, акт здачі-приймання робіт №Ком/01-0010938 від 16.08.2014 на суму 6 500,00 грн., рахунок-фактура №СТВ-006079 від 27.08.2014;

заявка №15/08_4 від 15.08.2014, ТТН №80112240 від 18.08.2014 та акт здачі-приймання робіт №Ком/01-0010940 від 20.08.2014 на суму 6 500,00 грн., рахунок-фактура №СТВ-005694 від 18.08.2014;

заявка №15/08_5 від 15.08.2014, ТТН №80112246 від 18.08.2014, акт здачі-приймання робіт №Ком/01-0010941, рахунок-фактура №СТВ-005695 від 18.08.2014;

заявка №22/08_1 від 22.08.2014, ТТН №80112653 та №80112654 від 22.08.2014, акт здачі-приймання виконаних робіт №Ком/01-0011239 від 25.08.2014 на суму 6 500,00 грн., рахунок-фактура № СТВ-005851 від 22.08.2014;

заявка №22/08_1 від 22.08.2014, ТТН № 80112684 від 24.08.2014, акт здачі-приймання робіт №Ком/01-0011241 від 25.08.2014 на суму 6 500,00 грн., рахунок-фактура №СТВ-005859 від 22.08.2014;

заявка №27/08 від 27.08.2014, ТТН №80112874 від 27.08.2014, акт здачі-приймання робіт №Ком/01-0011243 від 27.08.2014 на суму 6 500,00 грн., рахунок-фактура № СТВ-006078 від 27.08.2014;

заявка №26/08 від 26.08.2014, ТТН №80112835 від 27.08.2015, акт здачі-приймання робіт №Ком/01-00112425 від 27.08.2014 на суму 6 500,00 грн., рахунок-фактура № СТВ-005889 від 26.08.2014.

Акти здачі-приймання робіт, що містять вартість наданих послуг, які долучені до матеріалів справи підписані відповідачем без зауважень, що свідчить про прийняття ним наданих позивачем послуг за Договором на вказану суму.

У зв'язку з не проведенням оплати у розмірі 45 000,00 грн. позивач звернувся до відповідача з вимогою №855/ТВ від 26.12.2014, яка направлена відповідачу 27.12.2014, згідно опису вкладення у цінний лист.

Доказів виконання чи відповіді на вказану претензію, суду не надано, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Договір є договором надання послуг, а тому права та обов'язки сторін визначаються в тому числі положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Додані до матеріалів справи товаро-транспортні накладні з відміткою про отримання послуг відповідачем, акти здачі-прийняття робіт, свідчать про надання послуг відповідачу на суму 45 000,00 грн., які повинні бути оплачені згідно умов Договору.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 5.3 Договору грошове зобов'язання відповідача по сплаті заборгованості за надані позивачем послуги повинно бути виконане в термін протягом 10 банківських днів після надання всіх підтверджуючих документів.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З урахуванням вищевикладеного в сукупності, та відсутність доказів погашення заборгованості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог в частині суми основного боргу, яка підлягає задоволенню у розмірі 45 000,00 грн.

Крім того, позивач заявив до стягнення 3 % річних - 484,52 грн. та інфляційні втрати - 4 680,00 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Суд перевірив розрахунок інфляційних втрат та вважає його обґрунтованим.

За перерахунком суду 3 % річних підлягають до стягнення у розмірі 484,52 грн., інфляційні втрати - 4 680, 00 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково в частині основного боргу - 45 000,00 грн., 3 % річних - 484,52 грн. та інфляційні втрати - 4 680,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "СІНТО" (02140, м. Київ, вул. Вишняківська, 9, кв. 97, код 36825176) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" (02139, м. Київ, вул. Братиславська, 11, код 32490244) суму основного боргу - 45 000,00 грн. (сорок п'ять тисяч гривень 00 коп.), 3 % річних - 484,52 грн. (чотириста вісімдесят чотири гривні 52 коп.), інфляційні втрати - 4 680,00 грн. (чотири тисячі шістсот вісімдесят гривень 00 коп.) та 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень 00 коп.) судового збору.

4.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

5.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 06.05.2015.

Суддя М.Є. Літвінова