ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2015 р.Справа № 923/285/15
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого Пироговського В.Т.

Суддів : Філінюка І.Г.

Лавриненко Л.В.

при секретарі Бондар М.Ю.

за участю представників учасників процесу:

від ПАТ Комерційний банк "ПриватБанк"- Сухінін С.В.,

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Астон" - Урсу І.М.,

від арбітражного керуючого Акопяна Г.Г. - Вудуд Г.І.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Астон"

на ухвалу господарського суду Херсонської області від 24.03.2015 р. (про порушення справи про банкрутство)

у справі №923/285/15

за заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Астон"

Арбітражний керуючий: Акопян Г.Г.

про порушення справи про банкрутство

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 20.04.2015р. прийнята до провадження та призначена до розгляду на 05.05.2015р. апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Астон" на ухвалу господарського суду Херсонської області від 24.03.2015р. у справі №923/285/15.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку, визначеному ст.102 ГПК України.

Відповідно до ст.85 ГПК України в засіданні суду 05.05.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно ст.44 ГПК України здійснювалась фіксація судового процесу технічними засобами.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 24.03.2015р. (суддя Пригуза П.Д.) за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» порушено провадження у справі №923/285/15 про банкрутство ТОВ "Компанія Астон" за загальною процедурою в порядку ст..ст.10,16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Визнано безспірні грошові вимоги ініціюючого кредитора до боржника в сумі 264 991 524,42 грн., з яких 87 554 534,96 грн. заборгованість по кредиту, 71 253 грн. - судові витрати; 101 772 418,61 грн. - заборгованість по платі за кредит (відсотки); 75 593 317,86 грн. - пеня за порушення зобов'язань за кредитним договором. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Заборонено органам стягнення здійснювати стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, заборонено власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника та боржнику приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби. Заборонено боржнику виконання вимог, на які поширюється мораторій. Введено процедуру розпорядження майном строком на 115 календарних днів та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Акопяна Гаджика Гарагеновича, якому встановлено оплату послуг за виконання повноважень розпорядника майна в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання повноважень розпорядника майна за рахунок заявника. Встановлено строк проведення інвентаризації майна боржника, подання розпорядником майна до господарського суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів та складеного ним реєстру вимог кредиторів - до 20.05.2015 року. З метою виявлення усіх кредиторів та осіб, які виявлять бажання взяти участь у санації боржника, вирішено оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення (повідомлення) про порушення справи про банкрутство.

Ухвала мотивована тим, що вимоги банку складаються з основного зобов'язання на загальну суму 189 398 206,57 грн., яке не виконано понад три місяці після відкриття виконавчого провадження, тобто є безспірними у розумінні ч.3 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Зазначене, за висновком суду першої інстанції, є достатньою підставою для порушення справи про банкрутство ТОВ "Компанія Астон".

При цьому, господарський суд зазначив, що відповідно до п.1 договору застави майнових прав на нежитлове приміщення від 18.02.2009 р. № 2А238Д-ДЗ ТОВ "Компанія Астон" надало в заставу банку майнові права на нежитлові приміщення по договору купівлі-продажу майнових прав №17-1 від 11.08.2008р., укладеному заставодавцем з ТОВ "ОФПРОДИВ», на отримання майнових прав на нежитлове приміщення секції "А" у житловому будинку з вбудованими приміщеннями та паркінгом, розташованому за адресою: м.Київ, вул..Петра Запорожця, 26-А. ("Товар"). Після отримання заставодавцем "Товару" він мав стати предметом застави. Проте, доказів отримання та/або реєстрації речових прав на нерухоме майно боржником, а також передачі цих прав кредитору не надано

Крім того, банком та ТОВ "Компанія Астон" укладено договір від 18.02.2009 року №2А238Д/ДЗ/Ц про відступлення права вимоги (цесії), відповідно до якого ПАТ КБ «ПриватБанк» отримало право вимоги на вказані нежитлові приміщення від боржника за цим договором - ТОВ «ОФПРОДИВ», а ТОВ "Компанія Астон" зобов'язалось передати право вимоги банку, надавши йому всі документи, що підтверджують право вимоги Товару за договором застави. Однак, боржник не надав доказів виконання обов'язку щодо передачі документів новому кредитору (ПАТ КБ «ПриватБанк»), які підтверджують право вимоги.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що вимоги банку не забезпечені заставою майна боржника.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ТОВ "Компанія Астон" звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу від 24.03.2015р. скасувати та винести нову ухвалу, якою провадження у справі припинити, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування своїх вимог, особа, що подала апеляційну скаргу, наполягає на тому, що грошові зобов'язання ТОВ "Компанія Астон" перед ПАТ КБ «ПриватБанк» є повністю забезпеченими заставою майна боржника, відповідно до договору застави майнових прав на нежитлове приміщення від 18.02.2009р. №2А238Д-Д3.

ТОВ "Компанія Астон" також зазначає, що відповідно до договору відступлення права вимоги (цесії) від 18.02.2009р. №2А238Д/Д3/Ц ПАТ КБ «ПриватБанк» отримало право вимоги на вказані нежитлові приміщення від ТОВ «ОФПРОДИВ». При цьому, у договорі цесії зазначено, що він набуває чинності, зокрема, у випадку порушення ТОВ "Компанія Астон" якого - небудь із зобов'язань, передбачених кредитним договором від 11.08.2008р. №2А238Д, укладеним між банком та ТОВ "Компанія Астон", або порушення товариством будь-якого із зобов'язань за договором застави. Пунктом 9 договору цесії встановлено, що відступлення права вимоги підлягає реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна в порядку та строки, передбачені чинним законодавством України.

Між тим, ПАТ КБ «ПриватБанк» ніяких дій щодо реєстрації договору не вчинило, і, не вимагаючи його розірвання, звернулось до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Компанія Астон". На думку боржника, у даному випадку, у зв'язку із невиконанням своїх зобов'язань по кредитному договору, ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідно до ст.589 ЦК України, ч.1 ст.20 Закону України «Про заставу», мало звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави або зобов'язання виконати договір цесії.

Господарський суд не дав зазначеним обставинам належної оцінки та дійшов помилкового висновку про те, що вимоги банку не забезпечені заставою майна боржника.

Крім того, на думку ТОВ "Компанія Астон", суд першої інстанції, в порушення вимог ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", включив до складу грошових вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» пеню.

У запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» просить в задоволенні скарги відмовити, а оскаржену ухвалу залишити без змін, посилаючись на те, що:

- відповідно до п.3 договору застави від 18.02.2009р. №2А238Д-Д3, максимальний розмір вимоги, яка забезпечується за цим договором, складає 9 801 000 доларів США, максимальний розмір вимоги у гривні становить 75 467 700грн. Станом на день подання до суду заяви про порушення провадження у цій справі офіційний курс долара складав2679,9674грн. за 100 доларів. Станом на 18.02.2015р. заборгованість по кредитному договору у гривневому еквіваленті становить 87 554 534,96грн., заборгованість по відсоткам - 101 772 418,61грн., пеня - 75 593 317,86грн. Тобто, вартість заставного майна не забезпечувала погашення заборгованості по тілу кредиту та процентам за користування кредитними коштами;

- ТОВ "Компанія Астон" не передало банку ніяких документів для можливості проведення державної реєстрації майнових прав. Крім того, товариство перевело реєстрацію свого підприємства з м.Києва до м.Херсон, не повідомивши про це банк, з метою ухилення від виконання кредитного договору та договору застави майнових прав. Враховуючи, що обов'язок виконання умов договору застави лежить не тільки на кредиторі, а й на боржникові, ТОВ "Компанія Астон" вчинило всі дії, щоб у банка були відсутні можливості виконати умови договорів в частині їх реєстрації.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник розпорядника майна проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає їх необґрунтованими, просить залишити оскаржувану ухвалу суду без змін.

Заслухавши пояснення учасників процесу, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, повноту та об'єктивність дослідження обставин справи, колегія суддів зазначає.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ "Компанія Астон" укладено кредитний договір від 11.08.2008року №2А238Д, за яким товариство отримало кредит в іноземній валюті - 3 267 000 доларів США, зі строком повернення кредиту до 25.08.2010 року (а.с. 22-28).

Рішенням господарського суду м. Києва від 02.06.2014 р. у справі № 910/6002/14 стягнуто з ТОВ "Компанія Астон" на користь банку 3 267 000 доларів США заборгованості по кредиту; 3 797 524,50 доларів США заборгованості по процентам; 2 820 680,50 доларів США пені; а також 71 253грн. судового збору, та 23.06.2014р. видано відповідний наказ (а.с. 36-39).

Постановою відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служба України ВП №44112542 від 23.07.2014року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного судового наказу (а.с.40).

Матеріали справи свідчать, що на теперішній час кошти на виконання наказу суду з боржника не стягнуті.

Разом з тим, в забезпечення виконання ТОВ "Компанія Астон" зобов'язань за кредитним договором, між товариством та банком укладений договір застави майнових прав на нежитлове приміщення від 18.02.2009 р. № 2А238Д-ДЗ, відповідно до якого товариство надало в заставу банку майнові права на нежитлові приміщення по договору купівлі-продажу майнових прав №17-1 від 11.08.2008р., укладеному заставодавцем з ТОВ "ОФПРОДИВ», а саме на приміщення секції "А" у житловому будинку з вбудованими приміщеннями та паркінгом, розташованому за адресою: м.Київ, вул..Петра Запорожця, 26-А. (Товар). При цьому, після отримання заставодавцем товару він стає предметом застави.

У пунктах 2,3 договору сторони погодили, що заставою забезпечується виконання зобов'язань ТОВ "Компанія Астон" по поверненню кредиту, сплати процентів, пені і штрафу (при порушенні заставодавцем будь-якого із зобов'язань по погашенню кредиту). При цьому, максимальний розмір вимоги, яка забезпечується заставою за цим договором, складає 9 801 000 доларів США у гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України на дату проведення розрахунків.

Згідно із п.14.10.3 договору, у разі порушень заставодавцем умов кредитного договору або договору застави банк має право звернути стягнення на предмет застави, незалежно від настання термінів виконання будь-якого із зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до п.30 вказаного договору застава за договором підлягає реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Термін дії договору встановлений до повного виконання заставодавцем та заставодержателем зобов'язань за кредитним договором та всім додатковим угодам до нього (п.29 договору).

Крім того, сторони уклали договір від 18.02.2009р. №2А238Д/Д3/Ц відступлення права вимоги (цесії), за яким ПАТ КБ «ПриватБанк» (Новий кредитор) отримало право вимоги на вказані у договорі застави нежитлові приміщення від боржника - ТОВ «ОФПРОДИВ», згідно договору купівлі-продажу майнових прав від 11.08.2008р. №14-1, укладеному ТОВ «ОФПРОДИВ» та ТОВ "Компанія Астон" (а.с.35) .

Згідно п.5 договору, він набуває чинності, зокрема, у випадку порушення ТОВ "Компанія Астон" якого - небудь із зобов'язань, передбачених кредитним договором від 11.08.2008р. №2А238Д, або порушення товариством будь-якого із зобов'язань за договором застави. Пунктом 9 договору цесії встановлено, що відступлення права вимоги підлягає реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна в порядку та строки, передбачені чинним законодавством України.

Договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за цим договором (п.6 договору). Дострокове розірвання договору допускається лише за згодою сторін (п.10).

Зазначені вище договори у встановленому законом порядку не розірвані та не оспорені у судовому порядку, а отже є чинними на теперішній час.

Згідно ст..577 ЦК України застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Таким чином, як умовами договору застави від 18.12.2009р.,так і чинним законодавством України не передбачено обов'язку саме заставодавця (у даному випадку ТОВ "Компанія Астон") здійснювати державну реєстрації застави. Між тим, матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що ПАТ КБ «ПриватБанк» вчиняло будь-які дії для реєстрації застави, так само як і реєстрації відступлення права вимоги.

Водночас, судова колегія відзначає, що згідно ст..16 Закону України «Про заставу» реєстрація застави не пов'язується з моментом виникнення права застави та не впливає на чинність договору застави.

Відтак, за умови чинності договорів застави та відступлення права вимоги, посилання місцевого господарського суду на відсутність доказів передачі банку предмету застави, а також документів, що підтверджують передачу новому кредитору за договором цесії право вимоги на предмет застави не підтверджують висновок суду про те, що вимоги банку не забезпечені заставою майна боржника. Крім того, матеріали справи не містять даних щодо вчинення банком, як заставодержателем, дій по отриманню таких документів.

Відповідно до ст..20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішення суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Між тим, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» у встановленому договором та законом порядку намагалось отримати задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет застави, і результат таких дій виявився негативним для банку. Так само, в матеріалах справи відсутні докази того, що банк вчиняв дії, направлені на реалізацію наданого йому договором цесії права вимоги нежитлових приміщень, вказаних у договорі застави від 18.12.2009р., від боржника - ТОВ «ОФПРОДИВ», і ці дії також не призвели до задоволення його (банку) вимог.

За відсутності таких даних, звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Компанія Астон" судова колегія вважає передчасним.

Стосовно доводів банку про те, що товариство перевело реєстрацію свого підприємства з м.Києва до м.Херсон, не повідомивши про це банк, з метою ухилення від виконання кредитного договору та договору застави майнових прав, слід зазначити, що будь-які докази, які б свідчили саме про такі наміри боржника, в матеріалах справи відсутні, тобто є припущеннями банку. Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що відповідно до ст..20 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними, за винятком реєстраційних номерів облікових карток платників податків, відомостей про відкриття та закриття рахунків, накладення та зняття арештів на рахунки та майно.

Судова колегія також відзначає, що згідно ст.10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» безспірні вимоги кредиторів - це грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Між тим, місцевим господарським суд безпідставно включено до складу грошових вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до боржника пеню у сумі 75 593 317,86 грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 16 наведеного Закону суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, якщо: заявником не доведено наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство; вимоги кредитора є повністю забезпеченими майном боржника; вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду; відсутня хоча б одна з підстав, передбачених частиною третьою статті 10 цього Закону; за наявності підстав, передбачених статтею 15 цього Закону.

Отже, кредитор, вимоги якого забезпечені заставою майна боржника, може ініціювати справу про банкрутство лише у випадку, якщо сума його вимог до боржника перевищує вартість переданого в заставу майна, за умови відповідності цих вимог приписам ч. 3 ст. 10 Закону про банкрутство.

Укладаючи договір застави від 18.12.2009року сторони визначили, що максимальний розмір вимоги, яка забезпечується заставою за цим договором, складає 9 801 000 доларів США у гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України на дату проведення розрахунків, тобто саме цією сумою слід керуватися при встановленні розміру грошових вимог ініціюючого кредитора - заставодержателя, які не забезпечені заставою.

Враховуючи, що загальна сума грошових вимог ініціюючого кредитора до боржника становить (за вирахуванням пені) 7 064 524,50 доларів США, вказані вимоги банку повністю забезпечені заставою, отже не можуть бути підставою для порушення справи про банкрутство ТОВ "Компанія Астон".

Посилання банку на те, що згідно договору застави, гранична сума вимоги, яку забезпечує застава, у гривневому еквіваленті становить 75 467 700грн. судовою колегією не приймаються до уваги, оскільки ці твердження спростовуються текстом договору застави, який таких застережень не містить і передбачає, що гривневий еквівалент максимальної суми, що забезпечується заставою, визначається на дату проведення розрахунків.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про відсутність ознак неплатоспроможності боржника, необхідність яких передбачена нормами ст. 1, ч. 3 та ст. 10 Закону про банкрутство, а відповідно і про передчасність порушення провадження у даній справі.

Відповідно до п.11 ст.83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд припиняє провадження у справі про банкрутство у разі, якщо не встановлені ознаки неплатоспроможності боржника.

З урахуванням викладеного, ухвала господарського суду Херсонської області від 24.03.2015р.винесена з порушенням норм матеріального та процессуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, а провадження у справі про банкрутство ТОВ "Компанія Астон" - припиненню.

Керуючись ст.ст. 85, 99, 101-106 ГПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ "Компанія Астон" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Херсонської області від 24.03.2015р. зі справи №923/285/15 скасувати, провадження у справі припинити.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 07.05.2015р.

Головуючий суддя В.Т.Пироговський

Суддя І.Г.Філінюк

Суддя Л.В.Лавриненко