Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

від 14 травня 2015 року по справі №927/575/15

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Ю.В.Федоренко

розглянуто у відкритому судовому засіданні справу №927/575/15

за позовом прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі виконавчого комітету Чернігівської міської ради, вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Ресторан «Градецький», пр.Миру, 68, м.Чернігів, 14005

про стягнення 56500,20 грн.

суддя Ю.В. Федоренко

за участю представників сторін:

від позивача: Гаршан В.М., довіреність №3-24/100 від 30.01.2015

від відповідача: не з»явився

У розгляді справи приймала участь Кошова І.М. - заступник начальника відділу прокуратури Чернігівської області, службове посвідчення №033004 видане 10.04.2015.

В судовому засіданні 14.05.2015 на підставі ч.2 ст.85 Господарського процесуального кодексу України проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурором Чернігівської області подано позов в інтересах держави в особі виконавчого комітету Чернігівської міської ради про стягнення з відповідача 56500,20 грн. боргу по сплаті пайового внеску на підставі договору № 33 від 10.04.2014 на пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Чернігів.

Присутні в судовому засіданні 14.05.2015 прокурор та представник позивача підтримали позовні вимоги, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №112 від 06.05.2015, яке отримано представником відповідача 08.05.2015 та міститься в матеріалах справи №927/575/15 (а.с.40).

Приймаючи до уваги, що судом явка представника відповідача в судове засідання обов'язковою не визнавалась, тому в силу приписів ст.22 Господарського процесуального кодексу України участь в господарських засіданнях є правом сторони, яке вона реалізовує на власний розсуд та яким позивач не скористався. Враховуючи, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, з метою уникнення затягування вирішення спору, суд приходить до висновку про можливість здійснення розгляду справи за відсутності представника відповідача в судовому засіданні за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши в ході розгляду справи по суті пояснення та доводи прокурора, позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

10 квітня 2014 року між сторонами у справі укладено договір №33 про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Чернігів (далі по тексту - договір), відповідно до п.1.1. якого відповідач (замовник за договором) зобов'язувався сплатити визначену цим договором суму коштів (пайового внеску) до цільового фонду розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Чернігів у зв'язку зі здійсненням замовником будівництва (реконструкції) об'єкта: реконструкція власних не житлових приміщень для влаштування банкетної зали, карооке-зали, кафе-бару, кухні на першому поверсі, банкетної зали та кухні на другому поверсі, літнього майданчика кафе з прибудовою вхідної групи та електрощитової на земельній ділянці, яка знаходиться в постійному користуванні, з виділенням черговості: перша черга-улаштування кафе-бару, частини кухні на першому поверсі, літнього майданчика, прибудова вхідної групи та електрощитової (реконструкція власних приміщень) по пр. Миру 68, м.Чернігів.

В п.2.1. договору визначено, що розмір пайового внеску визначається відповідно до розрахунку величини пайового внеску (участі) замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Чернігів. Розрахунок є невід'ємною частиною договору та складає 10% від кошторисної вартості будівництва (реконструкції) об'єкту згідно доданого кошторису на суму 56500,20грн.

Згідно з п.3.4. договору замовник зобов'язується сплатити пайовий внесок на розвиток інженерно-транспортної соціальної інфраструктури м.Чернігів, розмір якого відповідно до п.3.2 цього договору: 50% при отриманні дозволу на початок будівельних робіт, 50% при введенні об'єкту в експлуатацію, відповідно до графіка сплати пайового внеску, що є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п.5.1 та п. 5.2 договір набуває чинності після підписання його сторонами та діє до моменту виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

Договір підписаний сторонами та скріплена їх печатками, що за умовами даного договору свідчить про вступ його в дію.

Доказів розірвання або визнання недійсним вказаного договору в судовому порядку на час розгляду даної справи сторонами не надано.

Отже, суд приходить до висновку, що на момент винесення рішення договір на пайову участь є чинним та в силу ст.629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами, що також не оспорювалось жодною із сторін в ході розгляду справи.

Аналіз укладеного між сторонами договору свідчить, що на його підставі між сторонами виникли правовідносини пайової участі замовника у розвитку інфраструктури населеного пункту. Такі відносини між органом місцевого самоврядування та замовниками регулюються приписами Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до дефініцій, наведених у ст.1 вказаного Закону замовником визнається фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Відповідно до частин 2, 3 ст.40 Закону замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Згідно з ч.5 ст.40 Закону величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування, з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Відповідно до Положення про цільовий фонд розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктур міста, затвердженого рішенням Чернігівської міської ради від 25,12.2009 р, встановлено розмір пайової участі будівництва у розвитку інфраструктури міста - 10 відсотків загальної вартості будівництва об'єкта містобудування.

Згідно п.3.3 договору №33 від 10.04.2014, замовник зобов'язується надати попередній кошторис будівництва, розрахований в цінах на момент укладання цього договору. Остаточний розрахунок внеску проводиться відповідно до відкоригованого кошторису, розрахованому в цінах на момент введення об'єкта в експлуатацію.

Згідно декларації про готовність об'єкта до експлуатації з відповідними змінами, кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією складає 565002,00грн.

Таким чином, сума пайового внеску, яку відповідач повинен був сплатити на підставі договору №33 на пайову участь замовника будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Чернігів від 10.04.2014, становить 56500,20 грн. (10% від 565002,00 грн.). Саме така сума заявлена позивачем до стягнення.

В силу ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань.

За змістом ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.3.2 цього договору пайовий внесок сплачується в такому порядку: 50% при отриманні дозволу на початок будівельних робіт, 50% при введенні об'єкту в експлуатацію.

Статтею 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначається, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Як вбачається із наявної у матеріалах справи копії декларації про готовність об'єкта до експлуатації, складеної відповідачем, улаштування кафе-бару, кухні на першому, прибудова вхідної групи та електрощитової (реконструкція власних приміщень) по пр.Миру, 68, м.Чернігів віднесений до ІІІ категорії складності, а відтак днем здачі вказаного об'єкту до експлуатації є день її реєстрації органом державної архітектурно-будівельної інспекції.

Декларація про готовність об'єкта до експлуатації зареєстрована в Інспекції Держархбудконтролю у Чернігівській області 10.06.2011. Отже, сплатити пайовий внесок відповідач повинен був до 10.06.2011.

Відповідач не надав суду доказів сплати ним в строк до 210.06.2011 суми пайового внеску повністю або частково, в зв'язку з чим суд приходить до висновку, що за відповідачем рахується заборгованість в сумі 56500,20грн.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодекс України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В зв"язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, в зв'язку з чим з відповідача підлягає стягненню 56500,20грн.

За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, приймаючи до уваги задоволення позову в повному обсязі, судовий збір повністю покладається на відповідача.

Керуючись Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", ст.ст.22,49,78,82-85,121 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Ресторан «Градецький», пр.Миру, 68, м.Чернігів, 14005, код 14231708, на користь виконавчого комітету Чернігівської міської ради, вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000, код 04061984, р/р 0362 в ГУДКСУ в Чернігівській області, МФО 853592, код 500,20 грн. боргу по сплаті пайового внеску.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Ресторан «Градецький», пр.Миру, 68, м.Чернігів, 14005, код 14231708 в доход Державного бюджету України (рахунок 3002 в ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592, отримувач: УК у м.Чернігові/м.Чернігів/22030001, , код бюджетної класифікації доходів 22030001, призначення платежу: "судовий збір, код 03500068 (код ГСЧО) пункт 2") 1 827грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано 15 травня 2015 року.

Суддя Ю.В.Федоренко