ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

07.05.15р. Справа № 904/3906/15

Суддя Рудовська І.А. , розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕРНОПРОМ", м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар", м. Южне, Одеська область

відповідача-2: ДП "Вільногірський елеватор ТОВ "ЗЕРНОПРОМ", м. Вільногірськ, Дніпропетровська область

про визнання припиненими господарських правовідносин, визнання застави припиненою та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 65 Кодексу визначає дії судді з підготовки справи до розгляду, які полягають у здійсненні певних заходів і процесуальних дій, спрямованих на правильне і своєчасне вирішення спору.

Суддя самостійно на власний розсуд визначає, які саме дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, а також тих клопотань, що подані позивачем разом із позовною заявою.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗЕРНОПРОМ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом (вх. № суду 3898/15 від 06.05.2015 р.) до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" та до відповідача-2: ДП "Вільногірський елеватор ТОВ "ЗЕРНОПРОМ" якому просить суд:

- визнати припиненими господарські правовідносини, які виникли відповідно до Договору купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014 р.;

- визнати припиненою заставу, яка виникла відповідно до Договору застави від 30.04.2014 р.;

- зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" протягом п'яти днів з моменту набрання законної сили судового рішення подати до Одеської філії Державного підприємства "Інформаційний цент" Міністерства юстиції України заяву про припинення обтяження, зареєстрованого 05.05.2014 року за № 14336831 відповідно до Договору застави від 30.04.2014 р.;

- зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" протягом п'яти днів з моменту набрання законної сили судового рішення подати до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Ковальчук Т.В. заяву про припинення обтяження, зареєстрованого 30.04.2014 року № 14334921 відповідно до Договору застави від 30.04.2014 р.

Суд вважає за необхідне повернути позовну заяву вих. № 32 від 05.05.2015 р. і додані до неї документи без розгляду з наступних підстав:

Пунктом 2 частини другої ст. 54 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема, найменування, місцезнаходження, ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб).

Згідно ч. 1 ст. 90 Цивільного кодексу України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму. Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності. Юридична особа може мати крім повного найменування скорочене найменування.

Найменування юридичної особи вказується в її установчих документах і вноситься до єдиного державного реєстру.

Всупереч вказаних вимог, позовна заява не містить повного найменування відповідача-2 (зазначено лише скорочену назву підприємства, без розшифровки абревіатури ДП "Вільногірський елеватор ТОВ "ЗЕРНОПРОМ"), що є неприпустимим. Організаційно-правова форма сторони має вказуватись повністю, так як є складовою частиною найменування юридичної особи. а також як того вимагають положення статті 54 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року Про деякі питання практики застосування розділу VI ГПК України, вирішуючи питання щодо сплати судового збору, господарський суд повинен виходити, зокрема, з такого.

Статтею 55 Господарського процесуального кодексу України передбачено визнання ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Відповідно до п. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до прийняття Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" мінімальна заробітна плата визначена у розмірі 1218 грн.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру, ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Однак судам слід враховувати що, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог (п.2.11. Постанови Пленуму ВГСУ № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI ГПК України."

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання припиненими господарські правовідносини, які виникли відповідно до Договору купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014 р.; з вимогою про визнання припиненою заставу, яка виникла відповідно до Договору застави від 30.04.2014 р.; з вимогою про зобов'язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" протягом п'яти днів з моменту набрання законної сили судового рішення подати до Одеської філії Державного підприємства "Інформаційний цент" Міністерства юстиції України заяву про припинення обтяження, зареєстрованого 05.05.2014 року за № 14336831 відповідно до Договору застави від 30.04.2014 р.; а також вимогою про зобов'язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" протягом п'яти днів з моменту набрання законної сили судового рішення подати до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Ковальчук Т.В. заяву про припинення обтяження, зареєстрованого 30.04.2014 року № 14334921 відповідно до Договору застави від 30.04.2014 р.

Тобто прохальна частина позовної заяви містить чотири немайнові вимоги, в зв'язку з чим, кожна з них повинна бути оплачена судовим збором окремо.

До позовної заяви додано платіжне доручення № 2650 від 30.04.2015 р. про сплату судового збору у розмірі 1827,00 грн., тобто сплачений судовий збір не повністю за всі чотири немайнові вимоги.

Отже, у зв'язку з чим сума судового збору з урахуванням викладеного повинна становити 4872,00 грн.

Відтак, до позовної заяви не додано належних доказів сплати судового збору у встановленому розмірі, що є підставою для повернення позовної заяви без розгляду згідно з пунктом 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.11 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", зокрема, абзацу 1 п. 3.5, де зазначено, що недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Вказані обставини є підставою для повернення позовної заяви та доданих до неї документів без розгляду.

Додатково зазначаємо, що згідно з ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись ч. 2 ст. 34, ст.ст. 54, 56, 57, п.п. 2, 6 ст. 63, ст.ст. 86, 87 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Додаток: - позовна заява з додатком на 66 аркушах, у тому числі платіжне доручення № 2650 від 30.04.2015 р. про сплату судового збору у розмірі 1827,00 грн.

Суддя І.А. Рудовська