РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2015 р. Справа № 924/15/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючий суддя Мельник О.В.

суддя Дужич С.П. ,

суддя Савченко Г.І.

при секретарі судового засідання Клімук Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення господарського суду Хмельницької області від 03.03.2015 р. у справі №924/15/15

за позовом Міністерства оборони України

до приватного акціонерного товариства "Об`єднання "Прогрес"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Подільського управління капітального будівництва Міністерства оборони України

про стягнення 3203 грн. 12 коп.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився,

відповідача - Шимков А.В.,

третьої особи - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Міністерство оборони України звернулось до місцевого господарського суду із позовом до Приватного акціонерного товариства "Об`єднання "Прогрес" про стягнення 3203,12 грн.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 10.02.2015 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Подільське управління капітального будівництва Міністерства оборони України.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 03.03.2015 року (суддя Кочергіна В.О.) у вказаному позові відмовлено.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції вказав, що виявлені інспекцією порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору та не можуть їх змінювати, а є лише підставою для притягнення до відповідальності посадових осіб у встановленому законом порядку. Надавши правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку про їх неналежність у підтвердження наявності недоліків у виконаних підрядником та прийнятих по акту інженерної перевірки №228/1 за вересень 2012р. замовником роботах, зокрема невикористання клею зазначеного у підсумковій відомості. Відтак, суд відмовив у стягненні основного боргу та похідних вимог про стягнення 3% річних, штрафу, інфляційних втрат.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову. Апелянт, зокрема, зазначає, що судом першої інстанції було помилково встановлено зустрічну заборгованість позивача перед відповідачем, оскільки вказане не стосується предмета даного спору. Крім того, з посиланням на ч. 2 ст. 614 ЦК України вказує на те, що відповідач не довів відсутність його вини в порушенні зобов`язання, а фактично визнав її, пояснивши, що помилково не облікував використаний клей. Також, звертає увагу апеляційного суду на те, що в порушення ст.ст. 526, 629, ч. 3 ст. 844, ст.ст. 875, 877 ЦК України, п.п. 3.3.1, 3.3.2, 3.3.5, 3.3.9 ДБН Д.1.1-1-2000, п. 3.2 договору в акти форми КБ-2в відповідач включив види і обсяги робіт, що не передбачені договірною ціною та розрахунками до неї локальними кошторисами на суму 2198,67 грн.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення господарського суду Хмельницької області від 03.03.2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. У відзиві вказує на те, що акт Державної фіскальної інспекції від 29.08.2013 року щодо ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності за 2011-2012 року та завершений звітний місяць 2013 року та довідка Красилівської об`єднаної державної фінансової інспекції від 25.06.2013 року не можуть впливати на умови укладеного між сторонами договору №227/ДБ-233 від 11.12.2007 року і не можуть їх змінювати. Звертає увагу апеляційного суду на те, що про проведення контрольного обміру об`єкту будівництва, представника відповідача повідомлено не було.

Розглянувши апеляційну скаргу та відзив на неї, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Згідно з ч. 1 ст. 877 ЦК України підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

У ч. 4 ст. 879 ЦК України передбачено, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами (ч. 4 ст. 882 ЦК України).

Як правильно встановлено судом першої інстанції, 11.12.2007 року ЗАТ "Об`єднання "Прогрес" (генпідрядник) та Міністерством оборони України в особі начальника Подільського управління капітального будівництва Міністерства оборони України (замовник) уклали договір №227/ДБ-233Буд, згідно з п. 1.1, 1.4 якого замовник доручає генпідряднику, а генпідрядний зобов`язується відповідно до проектної документації, чинних нормативно-правових актів у галузі будівництва і експлуатації об`єктів житлового призначення та умов договору збудувати житловий будинок на 178 квартир (4, 5-а черги будівництва) за адресою: м. Старокостянтинів, Хмельницької області на розі вул. Попова і М.Красовського (далі об`єкт), ввести його в експлуатацію та передати об`єкт замовнику (у загальнодержавну власність в оперативне управління замовника), а замовник зобов`язується прийняти від генпідрядника закінчені роботи з будівництва об`єкта та оплатити їх у визначеному договором порядку.

Відповідно до п. 1.6 договору, якщо при здійсненні будівництва, введенні об`єкта в експлуатацію чи передачі його замовнику виникнуть зауваження до стану (якості) цього об`єкта і житла (квартир) в ньому, сторони зобов`язані скласти акт з переліком і кількісним визначенням виявлених недоліків (недоробок і порушень) та строків їх усунення.

Згідно із п. 3.1 договору (у редакції додаткової угоди №9/233 від 29.07.2010 року) договірна ціна робіт з будівництва об`єкта в тому числі - з вартістю витрат на будівництво житлового будинку з інженерними мережами та благоустроєм, не враховуючи витрат Замовника (оформлення земельної ділянки з розбивчими роботами, видачу технічних вимог, розбивка основних осів будинку, перенос їх у натуру й закріплення на місцевості, оплата проектних робіт, експертиза проектної документації, авторського нагляду, експертних заключень органів санітарного та пожежного нагляду, екологічної експертизи, заключень органів Держнадзорохоронпраці по проектній документації, утримання служби Замовника та інше) складає суму: 4 черга - 107 квартирний житловий будинок - 26867000 грн., в тому числі ПДВ - 4477,83 тис. грн.; 5 черга - 71 квартирний житловий будинок 16405000 грн., в тому числі ПДВ - 2734,17 тис. грн. Вказана договірна ціна є твердою, складається генпідрядником на основі затвердженої проектної документації згідно нормативних документів.

Пунктом 11.2 договору визначено, що з метою забезпечення контролю за відповідністю робіт і матеріальних ресурсів установлених вимогам замовник (відповідні посадові особи замовника) здійснює технічний нагляд та контроль за виконанням робіт, а також може проводити перевірку обсягів виконаних та прийнятих до оплати робіт шляхом здійснення контрольних обмірів. Такі перевірки проводяться за участю генпідрядника. Виявлені відхилення або завищення підлягають коригуванню (виключенню з прийнятих до оплати замовником обсягів виконаних на об`єкті робіт).

Пунктами 14.1, 14.2 договору сторони погодили, що розрахунки за виконані роботи здійснюються в межах твердої договірної ціни та виділених коштів на оплату робіт згідно з графіком фінансування будівництва об`єкту. Розрахунки за виконані роботи в 2007 році проводяться на підставі "Актів прийняття виконаних підрядних робіт" за формою КБ-2б та "Довідок про вартість виконаних підрядних робіт" за формою КБ-3. З 2008 року за погодженням сторін розрахунки за виконані роботи будуть проводитись на підставі актів виконаних робіт за спрощеною формою, виходячи з питомої ваги виконаних обсягів робіт по етапах, конструктивних елементах у їх загальному обсязі, прийнятому в твердій договірній ціни (без розрахунку одиничної вартості), для чого генпідрядник в місячний термін узгоджує із замовником відкоригований розрахунок договірної ціни виходячи з питомої ваги виконання обсягів робіт по етапах, конструктивних елементах з врахуванням виконаних обсягів робіт у 2007 році. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються генпідрядником та передаються замовнику.

При цьому, пунктом 14.4 договору передбачено, що у разі виявлення невідповідності робіт, пред`явлених до оплати, встановленим вимогам, завищення їх обсягів або неправильного застосування кошторисних норм, поточних цін, розцінок та інших помилок, що вплинули на ціну виконаних робіт, замовник має право за участю підрядника скоригувати суму, що підлягає сплаті.

Замовник має право відмовитись від прийняття робіт до оплати за умови, якщо вони не відповідають вимогам затвердженої проектної документації на будівництво об`єкта, договірної ціни та чинного законодавства (п. 14.5 договору).

Апеляційним судом встановлено, що сторонами факт виконання відповідачем робіт за договором, їх прийняття позивачем та оплата в повному обсязі, не заперечується.

Поряд з тим, Державною фінансовою інспекцією України проведено перевірку окремих питань фінансово-господарської діяльності за 2011 - 2012 роки та завершений звітний місяць 2013 року, а з питань капітального ремонту військової будівлі у військовому містечку № 3 військової частини А 2502 у м.Староконстянтинові Хмельницької області з 01.06.2006 року.

За результатами перевірки складено акт №08-21/16 від 29.08.2013 року, в якому вказано, що до акту інженерної перевірки №228/1 приймання виконаних будівельних робіт включено будівельні матеріали, які не обліковувались по бухгалтерському обліку ПАТ "Об`єднання "Прогрес" на суму 2198,67 грн. з ПДВ. Внаслідок невиконання посадовими особами Подільського управління капітального будівництва, генпідрядником завищено вартість виконаних робіт на суму 2198,67 грн., чим завдано збитки державному бюджету в особі Міністерства оборони України на вказану суму.

Крім того, в ході планової ревізії фінансово-господарської діяльності Міністерства оборони України, на виконання листа Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області №22-08-04-18/4060 від 07.06.2013 року, Красилівською об`єднаною державною фінансовою інспекцією проведено зустрічну звірку правильності визначення ПАТ "Об`єднання "Прогрес" вартості виконаних робіт по будівництву багатоквартирних житлових будинків у м. Старокостянтинові, Хмельницької області, за результатом якої складено довідку №2-35/64 від 25.06.2013 року.

Згідно вказаної довідки №2-35/64 від 25.06.2013 року під час проведення зустрічної звірки перевірялись виконані роботи за період з 01.03.2012 року та завершений звітний період 2013 року. В ході перевірки встановлено, що до акту інженерної перевірки №228/1 приймання виконаних будівельних робіт включено будівельні матеріали (клей), які не обліковувались по бухгалтерському обліку генпідрядника на суму 2198,67 грн. з ПДВ. Провести контрольний обмір робіт, на які витрачено вищевказані матеріали немає можливості у зв`язку з тим, що роботи проводились в квартирах, в яких станом на 25.06.2013 року проживають люди.

Відповідно до акту №8 від 16.08.2013 року комісією позивача проведено контрольний обмір виконаних за грудень 2012 року - січень 2013 року робіт по капітальному будівництву об`єкту 71 квартирного житлового будинку за адресою: м.Старокостянтинів, вул. Попова-Красовського, в якому встановлено завищення вартості робіт на загальну суму 2198,67 грн., в тому числі по роботах, оплачених до поточного року, на суму 2198,67 грн.

Листами №227/7/3294 від 22.10.2014 року, №227/7/3741 від 20.11.2014 року та претензією №338/ПрДП-12 від 01.12.2014 року позивач звернувся до відповідача із вимогою погасити заборгованість в розмірі 2198,67 грн., що виникла в результаті контрольного обміру 71-квартирного житлового будинку по вул. Попова-Красовського в м. Староконстянтинові.

Вказані листи та претензію відповідач залишив без відповіді та задоволення, що стало підставою для звернення із даним позовом до суду. При цьому, розмір завищеної вартості підрядних робіт позивач вважає заподіяними збитками.

За приписами ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), та визначено, що особа, якій їх завдано, має право на їх відшкодування.

Згідно ч. 2 ст. 224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) порушення боржником зобов`язання, що випливає з договору; 2) збитків та їх розміру; 3) причинного зв`язку між порушенням стороною зобов`язання, що випливає з договору, та збитками; 4) вини порушника зобов`язання. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що порушення боржником договірного зобов`язання є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такого порушення.

За приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Як обґрунтовано враховано місцевим господарським судом, в підтвердження завданих збитків позивач посилається на акт Державної фінансової інспекції України №08-21/16 від 29.08.2013 року, довідку Красилівської об`єднаної державної фінансової інспекції №2-35/64 від 25.06.2013 року та акт контрольного обміру №8 від 16.08.2013 року.

Надаючи правову оцінку акту Державної фінансової інспекції України №08-21/16 від 29.08.2013 року та довідці Красилівської об`єднаної державної фінансової інспекції №2-35/64 від 25.06.2013 року, колегія суддів звертає увагу на те, що вказані документи повинні бути оцінені згідно з правилами ст. 43 ГПК України в сукупності з іншими доказами.

Так, акт ревізії - документ, який складається особами, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід`ємною частиною акта. Особливості проведення ревізій використання коштів на будівництво визначено відповідними Методичними рекомендаціями, затвердженими наказом ГоловКРУ №39 від 27.02.2009 року.

Відповідно до п. 9.5.10 Методичних рекомендацій, керівники об`єкта контролю здійснюють організацію та проведення фактичної перевірки за участю відповідальних посадових осіб замовника, виконавця робіт (підрядника, субпідрядника) та представника контролюючого органу, за потреби - інших учасників інвестиційної діяльності (проектувальника). Фактичні дані контрольного обміру порівнюються з обсягами робіт, зазначеними в актах приймання ф. N КБ-2в, і результати оформлюються актом, у якому фіксуються дані фактичних обсягів, дані, внесені до актів форми N КБ-2в, та між ними фіксується розбіжність. У разі встановлення завищень обсягів виконаних робіт проводиться перерахунок вартості, зважаючи на результати контрольного обміру.

Однак, під час здійснення ревізії для перевірки обсягу виконаних робіт Державною фінансовою інспекцією України не залучено відповідальних посадових осіб позивача та відповідача, а також не проведено фактичної перевірки (контрольного обміру), а висновок про завищення вартості робіт надано на підставі співставлення даних ресурсних відомостей з даними відповідача про витрати основних матеріалів у будівництві, тобто перевірка здійснена на підставі бухгалтерської документації. Вказане унеможливлює встановлення наявності чи відсутності розбіжностей фактичних даних контрольного обміру з даними, що внесені до спірного акту інженерної перевірки №228/1. Фактичний об`єм виконаних робіт, вказаних у такому акті був погоджений та оплачений позивачем.

Красилівською об`єднаною державною фінансовою інспекцією також контрольного обміру фактично виконаних відповідачем робіт проведено не було, оскільки станом на 25.06.2013 року в будинку проживають люди, про що прямо зазначено в довідці №2-35/64 від 25.06.2013 року.

Більше того, судом першої інстанції правомірно враховано, що навіть при виявлені контролюючим органом порушення, вказана обставина не може впливати на умови укладеного між сторонами договору і не може їх змінювати, тим більше, що всі умови договору обома сторонами вже виконані, у тому числі й визначення у договорі твердої ціни.

Зазначена правова позиція узгоджується з позицією Вищого господарського суду України, викладеною у постанові від 10.02.2015 року у справі № 906/1193/14.

Отже, акт Державної фінансової інспекції України №08-21/16 від 29.08.2013 року та довідка Красилівської об`єднаної державної фінансової інспекції №2-35/64 від 25.06.2013 року не є належними і допустимими доказами порушення відповідачем саме договірних зобов`язань і завдання позивачу збитків, а відтак не свідчить про наявність підстав для задоволення даного позову.

Аналізуючи зміст акту контрольного обміру №8 від 16.08.2013 року, який містить вказівку на те, що його складено в присутності представника ПАТ "Об`єднання "Прогрес" директора Скомаровського В.В., однак від підпису він відмовився, колегія суддів погоджується із його критичною оцінкою місцевим господарським судом, оскільки згідно письмових пояснень керівника підрядника Скомаровського В.В., останній не був присутнім при проведенні контрольного обміру та не знав, що такий обмір взагалі мав місце. Відтак, враховуючи, що доказів надіслання відповідачу повідомлення про проведення контрольного обміру об`єкту, матеріали справи не містять, а також те, що акт №8 від 16.08.2013 року складено та підписано лише представниками позивача без залучення інших фахівців, такий документ не є підставою виникнення для відповідача жодних зобов`язань, а може використовуватись у здійсненні внутрішньої господарської діяльності позивача.

У той же час, оскільки між сторонами у справі було укладено договір будівельного підряду, а кошти, які позивач просить стягнути з відповідача отримано останнім як оплату належно виконаних за договором робіт, то такі кошти набуто за наявності правової підстави - договору і вони не можуть вважатися ані збитками, ані безпідставно набутим майном, про що вірно зазначено господарським судом першої інстанції.

При цьому, п. 11.2 договору передбачено право позивача за участю генпідрядника здійснювати перевірку обсягів виконаних та прийнятих до оплати робіт шляхом здійснення контрольних обмірів, що у свою чергу у разі виявлення відхилень або завищень вартості таких робіт, надавало право позивачу на здійснення відповідних коригувань, а згідно п. 14.4, 14.5 договору останній мав право відмовитись від прийняття робіт до оплати за умови, якщо вони не відповідають вимогам затвердженої проектної документації на будівництво об`єкта, договірної ціни та чинного законодавства.

Своїм правом на коригування, у погодженій в договорі процедурі, вартості виконаних робіт, Міністерство оборони України не скористалось.

У даному випадку правовідносини між сторонами виникли на підставі договору, в якому сторони вільно на власний розсуд визначили об`єм робіт, що підлягають виконанню, та їх вартість. При цьому, свої зобов`язання за спірним актом сторонами виконано, приймання-передачу робіт оформлено без будь-яких зауважень і претензій, позивач оплатив вартість виконаних відповідачем робіт.

Отже, враховуючи, що укладений між сторонами договір не визнаний недійсним повністю або частково на вимогу будь-якої із сторін або третьої особи, у тому числі щодо визначення вартості робіт, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для стягнення грошових коштів, які були отримані в оплату за виконані підрядні роботи.

Враховуючи необґрунтованість позовних вимог в частині основної заборгованості в розмірі 2198,67 грн., апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову в стягнення 3% річних, інфляційних втрат та штрафу, як похідних вимог.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Хмельницької області від 03.03.2015 р. у справі №924/15/15 залишити без змін, апеляційну скаргу Міністерства оборони України - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

3. Справу №924/15/15 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Савченко Г.І.