ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.05.15р. Справа № 904/2061/15

За позовом Прокурора міста Дніпродзержинська в інтересах держави в особі Публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль", м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

до Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа", м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором поставки теплової енергії

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від прокуратури: Шайтанова М.Г., дов. № 05/1-145 від 26.01.15р.

від позивача: не з"явився

від відповідача: не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор міста Дніпродзержинська звернувся до господарського суду Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" з позовом до Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" про стягнення заборгованості за договором поставки теплової енергії у вигляді гарячої води для потреб населення, установ і організацій, що фінансуються із державного та місцевих бюджетів, інших суб"єктів господарювання №14_ТЕ від 31.12.2013р. у розмірі 6 313 306,31грн. - основного боргу, 6 133 398,79грн. - пені, 3 902 723,91грн. - 7% штрафу, 894 982,21грн. - 3% річних, 6 362 537,13грн. - інфляційних.

17.04.2015р. прокурор подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за договором поставки теплової енергії у вигляді гарячої води для потреб населення, установ і організацій, що фінансуються із державного та місцевих бюджетів, інших суб"єктів господарювання №14_ТЕ від 31.12.2013р. у розмірі 8 652 898,07грн. - основного боргу, 8 063 566,00грн. - пені, 5 992 421,96грн. - 7% штрафу, 1 053 751,17грн. - 3% річних, 8 431 221,26грн. - інфляційних.

Позовні вимоги обгрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки теплової енергії у вигляді гарячої води для потреб населення, установ і організацій, що фінансуються із державного та місцевих бюджетів, інших суб"єктів господарювання №14_ТЕ від 31.12.2013р. в частині повної та своєчасної оплати поставленої теплової енергії, підживлювальної та технічної води за період з січня по грудень 2014р.

12.05.2015р. від позивача надійшла довідка за №1098 від 12.05.2015р. про те, що після порушення провадження у справі відповідач сплатив 229 562,30грн., у зв"язку з чим заборгованість відповідача станом на 12.05.2015р. за договором №14_ТЕ від 31.12.2013р. складає 8 423 335,77грн.

Відповідач проти позову заперечує, зазначає, що прокурор неправильно визначив позивача, у зв"язку з чим просив залишити позов без розгляду. Крім того відповідач просить застосувати строк позовної давності до вимог прокурора щодо стягнення пені за період з 21.02.2014р. по 14.04.2014р. у розмірі 7 032,96грн. та за період з 21.02.2014р. по 12.03.2014р. у розмірі 162 027,18грн., оскільки ч.2 ст.258 ЦК України встановлено спеціальну позовну давність в один рік. Також відповідач, посилаючись на тяжке фінансово-економічне становище, просив зменшити розмір пені та штрафу на 70%.

У судовому засіданні оголошувались перерви згідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

12.05.2015 року по даній справі оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши прокурора, представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

31.12.2013р. між Публічним акціонерним товариством "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" (виробник) та Комунальним підприємством Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" (покупець) був укладений договір поставки теплової енергії у вигляді гарячої води для потреб населення, установ і організацій, що фінансуються із державного та місцевих бюджетів, інших суб"єктів господарювання №14_ТЕ, за умовами якого виробник взяв на себе зобов'язання виробити та передати покупцю на межі балансового розмежування теплову енергію у вигляді гарячої води, а покупець - оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором.

Згідно п.1.2. договору виробник зобов'язується для підживлення системи теплопостачання підготувати підживлювальну воду та передати її покупцю на межі балансового розмежування, а покупець зобов'язується прийняти та сплатити вартість послуги по підготовці підживлювальної води, на умовах цього договору. У випадках, визначених договором, виробник зобов'язується для підживлення системи теплопостачання підготувати технічну воду та передати її покупцю на межі балансового розмежування, а покупець зобов'язується прийняти та сплатити вартість послуги по підготовці технічної води, на умовах цього договору.

Відповідно до п.1.4. договору виробництво та передача теплової енергії здійснюється з метою надання покупцем населенню, установам і організаціям, що фінансуються із державного та місцевих бюджетів, іншим суб'єктам господарювання та власним потребам послуг з централізованого опалення і гарячого водопостачання. Покупець зобов"язується використовувати прийняту від виробника теплову енергію у вигляді гарячої води виключно для надання послуг з централізованого опалення і гарячого водопостачання населенню, установам і організаціям, що фінансуються із державного та місцевих бюджетів, іншим суб'єктам господарювання та власним потребам. Передача теплової енергії для інших, ніж передбачені договором, цілей не є предметом цього договору.

Пунктом 2.4. договору передбачено, що облік теплової енергії, підживлювальної та технічної води проводиться за приладами обліку.

Згідно п.2.7. договору виробник та покупець щомісяця спільно 1 числа місяця, наступного за звітним, здійснюють зняття показань з приладу обліку теплової енергії за контактним часом - 09:00год. На підставі показань приладів комерційного обліку сторони у цей же день складають та підписують акт встановлення кількості теплової енергії, підживлювальної води і технічної води, фактично переданої виробником покупцю протягом звітного місяця за цим договором, у якому повинно бути окремо зазначено кількість теплової енергії, кількість підживлювальної води і кількість технічної води (у разі підживлення теплових мереж у звітному місяці технічною водою). На підставі акту встановлення кількості теплової енергії, підживлювальної води і технічної води виробник не пізніше 2-го числа місяця, наступного за звітним, надає покупцю два примірника акта приймання-передачі енергії за звітний місяць, у якому повинно бути зазначено кількість та вартість теплової енергії по групах споживачів (окремо населення, установи і організації, що фінансуються із державного та місцевих бюджетів, інші суб'єкти господарювання та власні потреби), кількість та вартість підготовленої та переданої підживлювальної води і кількість та вартість підготовленої та переданої технічної води (у разі підживлення теплових мереж у звітному місяці технічною водою). Покупець зобов'язаний до 5-го числа місяця, наступного за звітним, повернути виробнику один примірник акта приймання-передачі теплової енергії, підписаний уповноваженою особою та скріплений печаткою, або в той самий строк надати виробнику у письмовому вигляді мотивовану відмову від підписання вказаного акта. Підписання акту приймання-передачі теплової енергії покупцем свідчить про відсутність претензій з його боку до кількості та якості переданої теплової енергії, підживлювальної і технічної води. Акт приймання-передачі теплової енергії є підставою для здійснення між сторонами розрахунків за передану у звітному місяці теплову енергію, підживлювальну і технічну воду.

Строк дії договору починається з 01.01.2014р. та закінчується в частині постачання теплової енергії, підживлювальної та технічної води - 31.12.2014р., а в частині взаєморозрахунків - до їх повного виконання. Закінчення строку договору не звільняє сторони від виконання обов'язків, взятих на себе за даним договором, та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (п.п.11.2, 11.3. договору).

Відповідно до ч.1 ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Позивач свої зобов"язання за договором виконав, поставивши відповідачу теплову енергію за період з січня по грудень 2014р. у розмірі 116 310 393,76грн., а також підживлювальну та технічну воду за період з січня по грудень 2014р. у розмірі 1 979 624,66грн., що разом складає 118 290 018,42грн. та підтверджується актами про встановлення кількості переданої теплової енергії, актами здачі-приймання робіт (надання послуг), коригуючими актами здачі-приймання (надання послуг) до актів, листами, актами про постачання теплової енергії абоненту, звітами про спожиту теплову енергію, актами про встановлення кількості переданої підживлювальної води, рахунками на оплату, коригуючими рахунками (а.с.49-86, а.с.109-159).

Загальним розрахунковим періодом є звітний місяць (п.3.3. договору).

Згідно п.3.5. договору оплата вартості послуги з підготовки підживлювальної та технічної води здійснюється покупцем у порядку, передбаченому п.п.3.7., 3.8. договору, і відповідно до рахунків, які надаються виробником на підставі актів щодобових оперативних даних про кількість переданої підживлювальної і технічної води.

Пунктом 3.6. договору передбачено, що у разі зміни НКРЕ тарифів на виробництво теплової енергії для споживачів вартість теплової енергії, в т.ч. і вартість послуги з підготовки підживлювальної і технічної води, змінюється, про що виробник письмово повідомляє покупця з наданням копії постанови. Сторони зобов"язані здійснити перерахунок за спожиту теплову енергію з дати їх установлення.

Відповідно до п.3.7. договору покупець зобов"язаний перераховувати на поточний рахунок виробника авансовий платіж у розмірі 10%, передбаченому договором, за 5 днів до початку здійснення передачі теплової енергії. Решта 90% вартості планових обсягів теплової енергії сплачується покупцем протягом звітного місяця.

За п.3.8. договору покупець зобов"язаний здійснити остаточний розрахунок за передану йому теплову енергію та підживлювальну воду, в т.ч. і технічну, на підставі акту приймання-передачі теплової енергії до 20 числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач з порушенням строку оплати частково розрахувався за відпуск теплової енергії у розмірі 109 112 454,67грн., у зв"язку з чим прокурор просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 8 652 898,07грн.

12.05.2015р. від позивача надійшла довідка за №1098 від 12.05.2015р. про те, що після порушення провадження у справі відповідач сплатив ще 229 562,30грн., у зв"язку з чим заборгованість відповідача станом на 12.05.2015р. за договором №14_ТЕ від 31.12.2013р. складає 8 423 335,77грн.

Враховуючи викладене, основний борг, який підлягає до стягнення з відповідача, за поставлену теплову енергію, підживлювальну та технічну воду за період з січня по грудень 2014р. згідно договору №14_ТЕ від 31.12.2013р. складає 8 423 335,77грн., що підтверджується матеріалами справи, а в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 229 562,30грн. суд вважає за необхідне провадження у справі припинити на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. (ст. 611 ЦК України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Видами неустойки є пеня, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, а також штраф, який обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ст.549 Цивільного кодексу України).

За ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно п.3.9. договору у разі прострочення оплати вартості теплової енергії, в тому числі і вартості підживлювальної та технічної води, покупець сплачує виробнику, окрім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу. При цьому нарахування пені за даним пунктом не припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, та здійснюється виробником за весь час прострочення покупцем виконання грошового зобов"язання і до повного погашення ним заборгованості.

Пунктом 3.10. договору передбачено, що у разі прострочення сплати вартості теплової енергії, в тому числі і вартості підготовки підживлювальної та технічної води, понад 30 календарних днів, покупець сплачує виробнику, окрім суми заборгованості, додатково штраф у розмірі 7% від простроченої суми.

Прокурор просить стягнути з відповідача пеню за загальний період з 21.02.2014р. по 03.04.2015р. у розмірі 8 063 566,00грн. Розрахунок пені здійснений по кожному періоду окремо, суми та періоди взяті правильно, однак, господарський суд, перерахувавши пеню, встановив, що її загальний розмір складає 8 063 565,96грн.

Відповідач просить суд застосувати строк позовної давності до вимог прокурора щодо стягнення пені за період з 21.02.2014р. по 14.04.2014р. у розмірі 7 032,96грн. та за період з 21.02.2014р. по 12.03.2014р. у розмірі 162 027,18грн., оскільки ч.2 ст.258 ЦК України встановлено спеціальну позовну давність в один рік.

Відповідно до ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п.1 ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.ч.3, 4 ст.267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки вимоги прокурора щодо стягнення пені за період з 21.02.2014р. по 14.04.2014р. у розмірі 7 032,96грн. та за період з 21.02.2014р. по 12.03.2014р. у розмірі 162 027,18грн. заявлено після спливу позовної давності, господарський суд вважає за необхідне застосувати позовну давність та відмовити прокурору у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 169 060,14грн., у зв"язку з чим загальний розмір пені, який підлягає до стягнення, складає 7 894 505,82грн.

Згідно наданого прокурором розрахунку загальна сума штрафу складає 5 992 421,96грн. (розрахунок здійснений правильно).

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Прокурор просить стягнути з відповідача 3% річних за загальний період з 21.02.2014р. по 03.04.2015р. у розмірі 1 053 751,17грн.

Розрахунок 3% річних здійснений по кожному періоду окремо, суми та періоди взяті правильно, однак, господарський суд, перерахувавши 3% річних, встановив, що їх загальний розмір складає 1 053 751,03грн. та підлягає до стягнення, в іншій частині стягнення 3% річних суд вважає за необхідне відмовити.

Згідно наданого прокурором розрахунку загальна сума інфляційних з березня 2014р. по лютий 2015р. (суми та періоди взяті правильно) складає 8 431 221,26грн. та підлягає до стягнення.

Відповідач, посилаючись на тяжке фінансово-економічне становище, просив суд зменшити розмір пені та штрафу на 70%.

Відповідно до ч.2 ст. 233 Господарського кодексу України у разі, якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

За п.3 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право у виняткових випадках зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Враховуючи часткове виконання відповідачем своїх зобов"язань, його тяжкий фінансово-економічний стан, а також те, що сплата штрафних санкцій у повному обсязі у даному випадку зачіпає майнові інтереси не лише відповідача, а й інші інтереси, зокрема, можливість постачання теплової енергії населенню, бюджетним установам та організаціям, суд вважає за можливе частково задовольнити заяву відповідача та зменшити розмір пені на 30% та стягнути 5 526 154,07грн., а також зменшити розмір штрафу на 30% та стягнути 4 194 695,37грн.

Доводи відповідача про те, що прокурор неправильно визначив позивача, суд вважає безпідставними, оскільки поняття "інтереси держави" є оціночним. Прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й у діяльності приватних підприємств, товариств (рішення Конституційного Суду України №3-рп/99 від 08.04.1999р.). У зв"язку з цим заява відповідача про залишення позову без розгляду не підлягає задоволенню.

У зв'язку із частковим задоволенням позову судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

За п.4.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору та коли позивачем у справі є сам прокурор.

Відповідно до 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

На підставі викладеного, керуючись ст.49, п.1-1 ч. 1 ст. 80, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" (51914, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Петровського, 168, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" (51925, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Радянська, 2, ) заборгованість за договором поставки теплової енергії у вигляді гарячої води для потреб населення, установ і організацій, що фінансуються із державного та місцевих бюджетів, інших суб"єктів господарювання №14_ТЕ від 31.12.2013р. у розмірі 8 423 335,77грн. (вісім мільйонів чотириста двадцять три тисячі триста тридцять п"ять грн. 77коп.) основного боргу, 5 526 154,07грн. (п"ять мільйонів п"ятсот двадцять шість тисяч сто п"ятдесят чотири грн. 07коп.) пені, 4 194 695,37грн. (чотири мільйони сто дев"яносто чотири тисячі шістсот дев"яносто п"ять грн. 37коп.) 7% штрафу, 1 053 751,03грн. (один мільйон п"ятдесят три тисячі сімсот п"ятдесят одна грн. 03коп.) 3% річних, 8 431 221,26грн. (вісім мільйонів чотириста тридцять одна тисяча двісті двадцять одна грн. 26коп.) інфляційних.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" (51925, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Радянська, 2, ) в дохід Державного бюджету України в особі Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області (49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7, , рахунок 3005 у Відділенні банку ГУДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, код бюджетної класифікації доходів 22030001) 383,77грн. (триста вісімдесят три грн. 77коп.) судового збору.

Стягнути з Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" (51914, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Петровського, 168, ) в дохід Державного бюджету України в особі Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області (49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7, , рахунок 3005 у Відділенні банку ГУДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, код бюджетної класифікації доходів 22030001) 72 696,23грн. (сімдесят дві тисячі шістсот дев"яносто шість грн. 23коп.) судового збору.

Припинити провадження у справі №904/2061/15 в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 229 562,30грн. на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

В іншій частині позову відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15.05.2015р.

Суддя В.І. Петрова