ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

12 травня 2015 року Справа № 915/82/15

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Адаховської В.С.,

при секретарі Мавродій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву

кредитора: Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області (54029, м. Миколаїв, вул. Галини Петрової, 2-А, ідентифікаційний код 39503170)

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "РАНГ" (54010, м. Миколаїв, вул. 7-а Поперечна, буд. 3/4, ідентифікаційний код 13863642),

розпорядник майна: арбітражний керуючий Ратушний Андрій Іванович (свідоцтво № 88 від 08.02.2013, 65049, м. Одеса, вул. Палубна, 9/4),

про визнання кредиторських вимог у сумі 5 154 056,75 грн.,

за участю представників учасників процесу:

від кредитора: Майстренко П.С. - довіреність № 1209/9/14-04-10-009 від 07.04.2015,

від боржника: не з'явився,

розпорядник майна: арбітражний керуючий Ратушний А.І.,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 02.03.2015 за заявою Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області (правонаступником якої являється Державна податкова інспекція у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області) (далі - ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва) порушено провадження у справі № 915/82/15 про банкрутство боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "РАНГ", введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Ратушного Андрія Івановича (далі - Ратушний А.І.).

Відповідно до вимог Положення про порядок офіційного оприлюднення відомостей про справу про банкрутство, затвердженого постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 16, оголошення про порушення справи про банкрутство ТОВ "РАНГ" було розміщено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 02.03.2015 за № 15262.

08.04.2015 на адресу суду надійшла заява Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області № 23/9/14-04-10-009 від 03.04.2015 про визнання кредиторських вимог до боржника у сумі 5 154 056,75 грн.

Ухвалою суду від 14.04.2015 заяву кредитора прийнято та призначено до розгляду на 12 травня 2015 року; зобов'язано кредитора не пізніше ніж за три робочі дні до дати проведення судового засідання подати до канцелярії суду відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на дату подання заяви до суду у вигляді довідки, витягу тощо; зобов'язано боржника не пізніше ніж за три робочі дні до дати проведення судового засідання подати до канцелярії суду письмовий відзив по суті заяви; зобов'язано розпорядника майна не пізніше ніж за три робочі дні до дати проведення судового засідання подати до канцелярії суду письмовий відзив по суті заяви, докази направлення кредитору повідомлення про результати розгляду грошових вимог та його отримання кредитором разом з копією повідомлення про вручення поштового відправлення та описом вкладення в поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредитору. Явку кредитора, боржника та розпорядника майна визнано обов'язковою.

12.05.2015 від кредитора, на виконання вимог ухвали суду від 14.04.2015, надійшло клопотання б/н від 12.05.2015 про долучення до матеріалів справи витребуваних документів.

12.05.2015 від розпорядника майна до суду надійшов відзив на заяву кредитора за вих. № 02-01/39 від 20.04.2015, згідно якого Ратушний А.І. вважає, що заява про визнання кредиторських вимог подана з пропущеним строком, тому додаткові вимоги ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва у сумі 5 154 056,75 грн. не є конкурсними і підлягають погашенню у шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

12.05.2015 у засіданні представник кредитора підтримав заяву про визнання кредиторських вимог, а розпорядник майна підтримав свою позицію, викладену у відзиві на заяву кредитора.

Представник боржника в засідання 12.05.2015 не з'явився, причини неявки не повідомив.

Ухвала Господарського суду Миколаївської області від 14.04.2015 направлена на адресу ТОВ "РАНГ": 54010, м. Миколаїв, вул. 7-а Поперечна, буд. 3/4. Вказану ухвалу та конверт, в якому вона направлялась на адресу боржника разом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, повернуто відділенням поштового зв'язку з відміткою причини повернення "за закінченням терміну зберігання" (а. с. 19-20 кредиторських вимог).

Відповідно до абз. 3 пп. 3.9.1 пп. 3.9 пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18 (із змінами), в разі якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і повернуто підприємством зв'язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Отже, ТОВ "РАНГ" вважається повідомленим про час і місце розгляду судом заяви ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва про визнання кредиторських вимог до боржника.

Розглянувши матеріали поданої заяви, заслухавши учасників процесу, суд дійшов висновку про визнання заявлених кредиторських вимог, на підставі наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Згідно зі ст. 9 Закону про банкрутство справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно зі ст. 1 Закону про банкрутство кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Відповідно до ст. 23 Закону про банкрутство конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Кредитор, за заявою якого порушено провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.

Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Відповідне правило не поширюється на вимоги кредиторів щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування.

Розпорядник майна боржника не пізніше ніж на десятий день з дня, наступного після закінчення встановленого частиною першою цієї статті строку, з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обґрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд, а також подає до суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення в поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторами.

Кредитор, вимоги якого визнані боржником чи господарським судом, має право отримувати від розпорядника майна інформацію щодо вимог інших кредиторів, визнаних боржником та розпорядником майна. Такий кредитор може подати розпоряднику майна, боржнику та суду заперечення щодо визнання вимог інших кредиторів.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Вимоги конкурсних кредиторів, визнані боржником або господарським судом, вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону про банкрутство розпорядник майна зобов'язаний: розглядати заяви кредиторів про грошові вимоги до боржника, які надійшли в установленому цим Законом порядку; вести реєстр вимог кредиторів; повідомляти кредиторів про результати розгляду їхніх вимог; скликати збори кредиторів та організовувати їх проведення; виконувати інші повноваження, що передбачені цим Законом та ін.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону про банкрутство у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

За результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначаються:

розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, які вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів;

розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів;

дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів;

дата підсумкового засідання суду, на якому буде винесено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про припинення провадження у справі про банкрутство або ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 22 цього Закону.

У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов'язаннями, черговість задоволення кожної вимоги.

Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов'язань у шосту чергу та може бути предметом мирової угоди.

Погашення неустойки (штрафу, пені) у справі про банкрутство можливе лише в ліквідаційній процедурі при спрощеному порядку розгляду справи про банкрутство.

Ухвала є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня).

Відповідно до абз. 1 п. 19 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI)" (із змінами) особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в ліквідаційній процедурі у шосту чергу. Такі кредитори не беруть участі в представницьких органах кредиторів (зборах та комітеті кредиторів).

Згідно зі ст. 45 Закону про банкрутство кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цією статтею. При цьому, у третю чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів); у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Відповідно до заяви кредитора та розрахунку податкової заборгованості ТОВ "РАНГ" станом на 03.04.2015 (а. с. 7 кредиторських вимог) сума податкових зобов'язань ТОВ "РАНГ" перед ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва становить 5 154 056,75 грн. та складається з:

1) податкового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 4 289 125,23 грн.:

- 62 591,93 грн. - відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 12.12.2014 (строк сплати 22.12.2014);

- 11 220,00 грн. - відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 20.01.2015 (строк сплати 30.01.2015);

- 4 215 313,30 грн. - пеня за період з 29.11.2012 по 31.01.2015;

2) податкового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 801 686,27 грн. (пеня за період з 15.11.2012 по 31.01.2015);

3) податкового зобов'язання з плати за землю у сумі 839,87 грн. (пеня за період з 01.12.2013 по 31.01.2015);

4) податкового зобов'язання з орендної плати за землю у сумі 59 260,03 грн. (пеня за період з 31.03.2013 по 31.01.2015);

5) податкового зобов'язання зі збору за спеціальне використання води у сумі 13,91 грн. (пеня за період з 20.02.2013 по 31.01.2015);

6) податкового зобов'язання зі збору за провадження торговельної діяльності нафтопродуктами, скрапленим та стиснутим газом у сумі 3 130,54 грн.:

- 2 362,00 грн. - відповідно до розрахунку № 167/7/15-2-33 від 23.05.2013 [а. с. 14 (з оборотом) кредиторських вимог] (строк сплати 23.05.2013);

- 768,54 грн. - пеня за період з 24.05.2013 по 31.01.2015;

7) податкового зобов'язання з авансових внесків з податку на прибуток у сумі 0,90 грн. (пеня за період з 21.11.2014 по 31.01.2015).

Згідно податкових повідомлень-рішень № від 12.12.2014, № від 20.01.2015 (а. с. 10, 12 кредиторських вимог), визначені в них податкові зобов'язання являються штрафними санкціями, що також підтверджується актом № 2767/14-04-15-01/13863642 від 06.11.2014 про результати камеральної перевірки з питання своєчасності сплати та подання платіжних доручень до установ банків на перерахування належного до сплати грошового зобов'язання з податку на додану вартість (а. с. 11 кредиторських вимог) та актом № 3235/14-04-15-01/13863642 від 12.12.2014 щодо неподання податкової звітності з податку на додану вартість (а. с. 13 кредиторських вимог).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

При цьому, матеріали заяви ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва свідчать про те, що вимоги кредитора заявлені після закінчення тридцятиденного строку, встановленого для їх подання, а саме - 03.04.2015 [що підтверджується відтиском календарного штемпеля відділення поштового зв'язку на конверті (а. с. 16 кредиторських вимог)], у той час, коли останнім днем строку для заявлення грошових вимог до боржника був 01.04.2015.

Приймаючи до уваги те, що грошові вимоги підтверджені належними доказами, що містяться у матеріалах заяви, визнані розпорядником майна у повному обсязі, суд визнає грошові вимоги ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва в сумі 5 154 056,75 грн. із задоволенням у шосту чергу вимог кредиторів, оскільки вказані вимоги заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання (ч. 4 ст. 23 Закону про банкрутство).

Керуючись ст. ст. 1, 22, 23, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Визнати грошові вимоги Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області (ідентифікаційний код 39503170) до Товариства з обмеженою відповідальністю "РАНГ" (ідентифікаційний код 13863642) у сумі 5 154 056,75 грн. із задоволенням у шосту чергу вимог кредиторів.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення.

Ухвала може бути оскаржена у встановленому порядку згідно ст. ст. 91, 93, 106 Господарського процесуального кодексу України та ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Суддя В.С. Адаховська