ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2015 р. Справа№ 914/952/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Комфортбуд-1", м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гурон-Груп", м. Миколаїв Львівської області

про стягнення 53 760, 00 грн.

Суддя Манюк П.Т.

При секретарі Підкостельній О.П.

Представники:

від позивача: Шимчишин І.С. - ліквідатор

від відповідача: не з'явився

Зміст ст. 22 ГПК України представнику позивача роз'яснено.

Розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Комфортбуд-1" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гурон-Груп" про стягнення 53 760, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.03.2015 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 15.04.2015 року.

Розгляд справи відкладався з підстав викладених у відповідній ухвалі суду.

В судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві та усних поясненнях.

Відповідач вимог суду, зазначених в ухвалах про порушення справи та про відкладення справи не виконав, витребуваних доказів не подав, явки свого представника в засідання суду не забезпечив. Ухвали про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи скеровувалися відповідачу, відповідно до вимог ст. 64 ГПК України за адресою вказаною у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи в порядку ст. 75 ГПК України, суд встановив наступне:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Комфортбуд-1" (надалі-позивач) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гурон-Груп" (надалі - відповідач) про стягнення 53 760, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивач вказує на те, що постановою Господарського суду Львівської області від 03.05.2012 р. позивача визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Відповідно до ст.ст. 23, 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника юридичної особи - банкрута. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження як пред'явлення до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкрута. За даними бухгалтерського обліку встановлено, що у відповідача є заборгованість перед позивачем. Так, позивачем було поставлено відповідачу матеріально-технічні цінності, що підтверджується видатковими накладними від 31.10.2011 р. № 311001 на суму 2 880, 00 грн.; від 26.09.2011 р. № 260903 на суму 3 600, 00 грн.; від 26.09.2011 р. № 260901 на суму 27 600, 00 грн. та від 26.09.2011 р. № 260902 на суму 19 680, 00 грн. Таким чином, позивачем поставлено відповідачу товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 53 760, 00 грн.

Відповідач за отриманий товар оплату не здійснив внаслідок чого у нього виникла заборгованість в розмірі 53 760, 00 грн.

13.06.2014 р. ліквідатор позивача звернувся до відповідача з вимогою про погашення заборгованості в розмірі 9 259 248, 29 грн. в тому числі і 53 760, 00 грн., що є предметом спору даної справи, яка залишена останнім без відповіді та задоволення.

Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 53 760, 00 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступних мотивів.

Відповідно до статті ст. 526 ЦК України, 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено судом, позивачем, було поставлено відповідачу матеріально-технічні цінності, що підтверджується видатковими накладними від 31.10.2011 р. № 311001 на суму 2 880, 00 грн.; від 26.09.2011 р. № 260903 на суму 3 600, 00 грн.; від 26.09.2011 р. № 260901 на суму 27 600, 00 грн. та від 26.09.2011 р. № 260902 на суму 19 680, 00 грн. Таким чином, позивачем поставлено відповідачу товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 53 760, 00 грн. Позивачем вимоги суду щодо представлення оригіналу чи належно завіреної копії договору купівлі-продажу від 09.09.2011 р. ОЗ № 030911, на який є посилання у вказаних видаткових накладних, не виконано, тому вказану поставку слід вважати позадоговірною.

Відповідно до ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Приписами ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

13.06.2014 р. та 21.04.2015 р. ліквідатор позивача звертався до відповідача з вимогою про погашення заборгованості в розмірі 9 259 248, 29 грн. в тому числі і 53 760, 00 грн., що є предметом спору даної справи, яка залишена останнім без відповіді та задоволення.

Відповідач за отриманий товар оплату не здійснив внаслідок чого у нього виникла заборгованість в розмірі 53 760, 00 грн.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Оскільки представник відповідача в судові засідання не з'явився, доказів оплати поставленого позивачем товару не надав, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 53 760, 00 грн. підлягають до задоволення.

Пунктом 3.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» встановлено, що у разі коли господарським судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який з тих чи інших причин до прийняття рішення зі справи сплачено не було, а останнє прийнято на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у доход Державного бюджету України. Оскільки, ухвалою суду про порушення провадження у справі від 25.03.2015 р. було відстрочено сплату позивачем судового збору до прийняття рішення у справі, який позивачем сплачено не було, а також те, що спір виник через неправомірні дії відповідача, тому судовий збір в розмірі 1 827, 00 грн. покладається на відповідача та підлягає стягненню з останнього в дохід Державного бюджету України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України, суд ,-

в и р і ш и в:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гурон Груп» (81600, м. Миколаїв Львівської області, вул. Лисенка, 38, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Комфортбуд-1» (79026, м. Львів, вул. Стрийська, 121, ) суму в розмірі 53 760, 00 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гурон Груп» (81600, м. Миколаїв Львівської області, вул. Лисенка, 38, ) в дохід Державного бюджету України 1 827, 00 грн.

4. Накази видати відповідно ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 12.05.2015 року.

Суддя Манюк П.Т.