ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2015 р. Справа № 914/3899/14

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Гнатюк Г.М.

Якімець Г.Г.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства "Енергія-Новояворівськ" (надалі ТзОВ НВП "Енергія-Новояворівськ") за вих. № 26-01/15-01 від 26.01.2015р. (вх. № ЛАГС 01-05/555/15 від 03.02.2015р.)

на рішення господарського суду Львівської області від 15.01.2015р.

у справі № 914/3899/14

за позовом: ТзОВ НВП "Енергія-Новояворівськ" м. Новояворівськ, Яворівський район, Львівська область

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробнича компанія "Львівхолод" (надалі ТзОВ ТВК "Львівхолод"), м. Львів

про стягнення 38 408,16 грн. заборгованості

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Зозуляк А.М. - представник (довіреність № 14 від 05.01.2015р.)

Представнику відповідача роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22, 28 ГПК України. Заяв про відвід суддів та клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу від сторін не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 15.01.2015р. у справі № 914/3899/14 (суддя Гутьєва В.В.) відмовлено у задоволені позовних вимог ТзОВ НВП "Енергія-Новояворівськ" до ТзОВ ТВК "Львівхолод" про стягнення 38 408,16 грн. заборгованості за фактично отриману теплову енергію.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду доказів фактичного споживання відповідачем теплової енергії після припинення договору, тобто з 07.02.2013р. по квітень 2014р., відповідно відсутні підстави для задоволення позову про стягнення 38 408,16 грн. заборгованості за фактично отриману теплову енергію.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТзОВ НВП "Енергія-Новояворівськ" подало апеляційну скаргу, в якій рішення суду першої інстанції вважає прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги повністю. Зокрема, скаржник зазначає, що відповідачем не було надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували відключення займаного ним приміщення від мережі централізованого опалення у встановленому законодавством порядку, тому підстав для звільнення його від сплати за спожиту теплову енергію не має. Позивач звертає увагу, що факт безперебійного надходження теплової енергії до житлового будинку, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Яворівський р-н, м.Новояворівськ, вул. Січових Стрільців, 20 підтверджується листом КП "Новояворівськжитло" №610 від 09.12.2014р., згідно якого система опалення магазину "Рукавичка", який знаходиться на першому поверсі вказаного житлового будинку є невід'ємною частиною системи опалення будинку в цілому. У зв'язку з цим постачання теплової енергії до приміщення магазину здійснюється централізовано (одночасно з подачею теплоносія до системи тепло споживання всього будинку). Крім того, факт подачі теплоносія до системи теплоспоживання відповідача в опалювальний період 2012/2013 і 2013/2014 років підтверджується відповідними актами.

Згідно довідки про автоматичний розподіл справ між суддями від 03.02.2015р. дану справу розподілено до розгляду судді-доповідачу Кравчук Н.М., склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. - головуючий суддя, Гнатюк Г.М. та Мирутенко О.Л.

У зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Гнатюк Г.М., розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 04.02.2015р. внесено зміни в склад колегії суддів по розгляду справи № 914/3899/14, замість судді Гнатюк Г.М. введено суддю Якімець Г.Г.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 04.02.2015р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 19.02.2015р.

Ухвалою суду від 19.02.2015р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 05.03.2015р.

У зв'язку з перебуванням у відпустці судді Мирутенка О.Л., розпорядженням в.о. голови Львівського апеляційного господарського суду від 05.03.2015р. внесено зміни в склад колегії суддів по розгляду справи № 914/3899/14, замість судді Мирутенко О.Л. введено суддю Гнатюк Г.М.

05.03.2015р. в судовому засіданні оголошено перерву до 19.03.2015р., про що сторони були повідомлені під розписку.

Ухвалою суду від 19.03.2015р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 23.04.2015р.

23.04.2015р. в судовому засіданні оголошено перерву до 30.04.2015р., про що сторони були повідомлені під розписку.

Позивач участі уповноваженого представника в судовому засіданні 30.04.15 не забезпечив, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з зайнятістю уповноваженого представника в іншому судовому засіданні (зареєстроване в канцелярії суду за вх№ 01-04/2733/15 від 29.04.2015р.).

Колегія суддів, порадившись на місці, дійшла висновку, що дане клопотання не підлягає до задоволення, оскільки сторона не позбавлена права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з нею трудовими відносинами. Крім того, представник позивача був присутній на попередніх судових засіданнях, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив рішення місцевого господарського суду скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів скаржника заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

06.02.2007р. між ТзОВ НВП «Енергія-Новояворівськ» (постачальник) та ТзОВ ТВК "Львівхолод" (споживач) було укладено договір про постачання теплової енергії №21/219, відповідно до умов якого постачальник взяв на себе зобов'язання постачати споживачеві (магазин №23 "Рукавичка" у багатоквартирному житловому будинку, вул. Січових Стрільців, 20) теплову енергію у необхідній йому кількості, а споживач зобов'язався оплачувати отриману теплову енергію за встановленими цінами (тарифами) в строки, передбачені договором (а.с. 12-15).

Згідно з п.8.1; 8.2 договору договір діє протягом одного року з дня його підписання.

Відповідно до п.п.1.1 додатку № 3 до договору № 21/219 від 06.02.2007р. енергопостачальна організація припиняє постачання теплової енергії споживачу в разі письмового звернення споживача про припинення теплопостачання.

З матеріалів справи вбачається, що 23.07.2012р. ТзОВ ТВК "Львівхолод" звернулося до ТзОВ НВП «Енергія-Новояворівськ» з листом № 2141, в якому просило розірвати договір на постачання теплової енергії і від'єднати від будинкової системи опалення магазин "Рукавичка" за адресою: м. Новояворівськ, вул. Січ.Стрільців, 20 у зв'язку з технологічним (альтернативним) видом опалення (а.с. 16).

Рішенням господарського суду у Львівській області від 19.11.2013р. у справі №914/3538/13 встановлено, що вказаний договір припинив свою дію з 06.02.2013р.

Рішенням господарського суду у Львівській області від 28.01.2014р. у справі №914/4549/13 встановлено самовільне відключення ТзОВ ТВК "Львівхолод" від мережі централізованого опалення.

Враховуючи, що відповідач не відключив приміщення від мережі централізованого опалення у встановленому законодавством порядку, відповідно, на думку позивача, підстав для звільнення його від оплати за спожиту теплову енергію не має.

Як стверджує позивач, факт безперебійного надходження теплової енергії до житлового будинку, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Яворівський р-н, м. Новояворівськ, вул. Січових Стрільців, 20 підтверджується листом КП "Новояворівськжитло" № 610 від 09.12.2014р. (а.с. 137). Крім того, факт подачі теплоносія до системи теплоспоживання відповідача в опалювальний період 2012/2013 і 2013/2014 років підтверджується відповідними актами (а.с. 48-52).

Позивачем були виставлені відповідачу видаткові накладні та рахунки на оплату за період з 28.02.2013р. по 25.04.2014р. за теплопостачання на загальну суму 38 408,16 грн. (а.с. 26-45).

Проте, відповідач відмовився підписувати та оплачувати дані видаткові накладні, зіславшись на те, що фактичного споживання теплової енергії ним не здійснюється через від'єднання приміщення магазину від теплової мережі та в зв'язку з припиненням дії договору про постачання теплової енергії.

Оскільки сторони в досудовому порядку згоди у спорі не досягли, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права та інтересу.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася наступним.

Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У ч.2 ст. 11 ЦК України зазначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші право чини.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 ГК України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

Статтею 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Зі змісту ст.1 Закону України "Про теплопостачання" вбачається, що постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов'язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Згідно з ч.1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Позивач є теплопостачальною організацією, свою діяльність здійснює згідно Статуту та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила).

Як встановлено судом, система опалення приміщень відповідача є невід'ємною частиною внутрішньобудинкової системи централізованого опалення багатоквартирного житлового будинку. За таких умов опалювальні прибори відповідача входять до єдиної системи централізованого опалення житлового будинку і питання як отримання послуг централізованого опалення, так і відключення від нього регулюються спеціальними нормами закону.

Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання врегульовано Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630 (далі - Правила).

Відповідно до п. 24 Правил cпоживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

На виконання п. 25 Правил розроблений Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005р. №4 і зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 09.12.2005р. за №1478/11758 (зі змінами).

Зазначений Порядок визначає процедуру відключення з виконанням усіх передбачених чинним законодавством дій, необхідних для припинення теплопостачання із дотриманням усіх технологічних правил.

Зокрема у п.26 Правил передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду у Львівській області від 19.11.2013р. у справі №914/3538/13 (суддя Коссак С.М.), яке набрало законної сили, за позовом ТзОВ НВП "Енергія-Новояворівськ" до ТзОВ ТВК "Львівхолод" про стягнення заборгованості за договором постачання, було встановлено, що 17.09.2012р. позивачем, на підставі листа ТзОВ ТВК "Львівхолод" вих. № 256531 від 08.2012р., були видані технічні умови №1577 на встановлення вузла обліку споживання теплової енергії для магазину "Рукавичка" ТзОВ "Львівхолод" вул. Січ. Стрільців,20 м. Новояворівськ з додатками № 1 та № 2 до технічних умов на встановлення вузла обліку теплової енергії, підписані позивачем та скріпленні печатками. Тобто, сам позивач визнав можливість технічного відключення приміщень відповідача від централізованого теплопостачання (а.с. 17-25).

Вказаним рішенням також встановлено, що відповідач неодноразово звертався до позивача (лист від 16.11.2012р. вих.№ 3612) направити представника для складання акту про від'єднання приміщення магазину "Рукавичка" ТзОВ "Львівхолод" за адресою: м. Новояворівськ, вул. Січ. Стрільців, 20 від централізованої системи опалення.

Питання правомірного відключення відповідача від системи централізованого теплопостачання було предметом розгляду господарським судом у Львівській області у справі № 914/4549/13 за позовом ТзОВ НВП "Енергія-Новояворівськ" до ТзОВ ТВК "Львівхолод" про спонукання до вчинення дій -зобов'язання ТзОВ ТВК "Львівхолод" відновити за свій рахунок самовільно порушену систему централізованого теплопостачання в належному йому приміщенні, а за зустрічним позовом ТзОВ ТВК "Львівхолод" до ТзОВ НВП "Енергія-Новояворівськ" про спонукання до вчинення дій - надання дозволу на підключення встановленого приладу обліку тепла до системи теплопостачання приміщення магазин (а.с. 156-165).

Так, рішенням господарського суду у Львівській області від 28.01.2014р. у справі №914/4549/13 (суддя Синчук М.М.), яке набрало законної сили, зокрема, було встановлено, що ТзОВ ТВК "Львівхолод" самовільно, в порушення Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630 та Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, що затверджений Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005р № 4, проведено від'єднання приміщення від системи централізованого опалення шляхом відокремлення радіаторів опалення від транзисторних стояків.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.3 ст. 35 ГПК України).

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду підтримує висновок суддів попередніх інстанції про те, що відповідачем не надано доказів здійснення відключення системи опалення у встановленому законодавством порядку, тобто, відповідачем відключення від централізованого теплопостачання проведено незаконно.

Як зазначалося вище, рішенням господарського суду у Львівській області від 19.11.2013р. у справі №914/3538/13 (суддя Коссак С.М.) було встановлено, що договір про постачання теплової енергії №21/219 від 06.02.2007р. припинив свою дію з 06.02.2013р. (а.с. 17-25, 150-155).

В матеріалах справи відсутні докази укладення між сторонами іншого договору про постачання теплової енергії після 07.02.2013р.

Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Таким чином, за відсутності укладеного договору на постачання теплової енергії оплата за постачання теплової енергії має проводитись виключно у випадку фактичного отримання споживачем теплової енергії.

Як стверджує позивач, доказом постачання відповідачу теплової енергії є акт від 30.10.2012р., складений представниками ТзОВ НВП "Енергія-Новояворівськ" та ТзОВ ТВК "Львівхолод" про те, що у приміщення споживача на вул. Січ.Стрільців,20 відновлено теплопостачання з 23.10.2012р.; акт б/д, складений представниками ТзОВ НВП "Енергія-Новояворівськ" та КП "Новояворівськжитло" про те, що у житловому будинку на вул. Січ.Стрільців, 20 подано опалення з 23.10.2012р.; акт б/д, складений представниками ТзОВ НВП "Енергія-Новояворівськ" та КП "Новояворівськжитло" про те, що у житловому будинку на вул. Січ.Стрільців, 20 подано опалення з 16.10.2013р. (а.с. 50-52). А також листи КП "Новояворівськжитло" № 610 від 09.12.2014р. та № 640 від 12.01.2014р. згідно з яких система опалення магазину "Рукавичка", що знаходиться на першому поверсі вказаного житлового будинку є невід'ємною частиною системи опалення будинку в цілому. У зв'язку з цим постачання теплової енергії до приміщення магазину здійснюється централізовано (одночасно з подачею теплоносія до системи тепло споживання всього будинку) (а.с. 137, 173).

Однак, колегія суддів не погоджується з таким твердженням позивача та не вважає вищезазначені позивачем докази належними в розумінні ст.ст.32-34 ГПК України доказами фактичного отримання споживачем теплової енергії, з огляду на наступне.

Як зазначалося вище, рішенням господарського суду Львівської області від 19.11.2013р. у справі № 914/3538/13 було встановлено, що позивачем було видано відповідачу технічні умови № 1577 від 17.09.2012р. на встановлення вузла обліку споживання теплової енергії для магазину "Рукавичка" ТзОВ "Львівхолод" вул. Січ. Стрільців,20 м. Новояворівськ з додатками №1 та № 2 до технічних умов на встановлення вузла обліку теплової енергії, підписані позивачем та скріпленні печатками. Крім того, згідно з актом КП "Новояворівськжитло" станом на 02.01.2013р. магазин "Рукавичка" ТзОВ "Львівхолод" вул. Січ.Стрільців,20 м. Новояворівськ від'єднано від мережі централізованого опалення будинку. Відтак, на думку суду, позивачем необґрунтовано покладено на відповідача обов'язок сплачувати послуги теплопостачання після припинення договору.

Факт від'єднання магазину відповідача від мережі централізованого опалення будинку (хоча і незаконного) було встановлено також і рішенням господарського суду у Львівській області від 28.01.2014р. у справі №914/4549/13, в якому, зокрема зазначено, що факт від'єднання приміщення магазину ТОВ "Львівхолод" по вул. Січових Стрільців, 20 в м. Новояворівську Львівської області від мережі централізованого опалення підтверджується актом від 25.01.2013р. та не заперечується ТзОВ НВП "Енергія-Новояворівськ" (а.с. 156-165).

Крім того, даним рішенням було зобов'язано ТзОВ ТВК "Львівхолод" відновити за свій рахунок самовільно порушену систему централізованого теплопостачання в належному йому приміщенні, що розташоване в багатоквартирному житловому будинку по вул.Січ.Стрільців,20 в м. Новояворівську.

Доказів виконання рішення щодо відновлення відповідачем самовільно порушеної системи централізованого теплопостачання в належному йому приміщенні в матеріалах справи немає.

Натомість, в матеріалах справи наявна постанова ВДВС Яворівського РУЮ 22.07.2014р. про повернення виконавчого документа стягувачеві без виконання в зв'язку з тим, що державний виконавець не в змозі визначити ступінь виконання рішення суду з відновлення порушеної системи централізованого теплопостачання в належному боржнику приміщенні, що розташоване в багатоквартирному житловому будинку № 20 на вул. Січових Стрільців в м. Новояворівську Яворівського району Львівської області. Державним виконавцем скеровано лист в ТзОВ НВП "Енергія-Новояворівськ" для надання представника ТзОВ НВП "Енергія-Новояворівськ", який відповідає за обслуговування зовнішніх теплових мереж, для встановлення факту виконання чи невиконання наказу №40534 від 16.04.2014р. 26.06.2014р. ТзОВ НВП "Енергія-Новояворівськ", не надало працівника, який відповідає за обслуговування зовнішніх теплових мереж для перевірки виконання, чим перешкодило виконанню рішення суду (а.с. 166).

У постанові Львівського окружного адміністративного суду від 22.09.2014р. у справі №813/4593/14 за позовом ТзОВ ТВК "Львівхолод" до ВДВС Яворівського РУЮ про визнання протиправними та скасування постанов вказано, що 13.06.2014р., при виході за адресою вул. Січових Стрільців, 20 в м. Новояворівську державним виконавцем встановлено, що боржник рішення суду у встановлений термін добровільно не виконав, про що складено акт.

Проаналізувавши дані правовідносини, що склалися між сторонами, колегія суддів вважає, що спір виник не з оплати фактично спожитих послуг, а з нанесенням позивачу шкоди (збитків) самовільним відключенням від мережі централізованого опалення.

Відтак, з огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позивачем не надано суду доказів фактичного споживання відповідачем теплової енергії після відключення його приміщень від центральної мережі опалення та після припинення договору, тобто з 07.02.2013р. по квітень 2014р., відповідно відсутні підстави для задоволення позову про стягнення 38 408,16 грн. заборгованості за фактично отриману теплову енергію.

Щодо посилання скаржника на акти про подачу тепла до будинку, в якому знаходиться спірний магазин, як на доказ постачання відповідачу теплової енергії, то колегія суддів зазначає, що, враховуючи, підписаний двома сторонами акт від 30.10.2012р. - може слугувати належним доказом подачі теплової енергії відповідачу (споживачу), проте не береться судом до уваги, оскільки не стосується спірного періоду у даній справі. Інші акти підтверджують лише подачу теплоносія в житловий будинок, а не відповідачу (а.с. 50-52).

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Однак, скаржником всупереч вищенаведеній нормі права, не подано доказів, які б підтвердили факти, викладені в позовній заяві, а доводи, наведені в апеляційній скарзі не спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду є законним, обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення господарського суду Львівської області від 15.01.2015р. у справі № 914/3899/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з розділом ХІІ-1 ГПК України.

3. Справу передати до господарського суду Львівської області.

Головуючий суддя Кравчук Н.М.

судді Гнатюк Г.М.

Якімець Г.Г.