ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" травня 2015 р.Справа № 924/494/15
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Радчені Д.І., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сансервіс" м. Славута Хмельницької області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1

про стягнення 9054,69 грн.

Представники сторін:

позивача: Моносюк В.В. - представник ТОВ „Сансервіс" за довіреністю від 12.05.2014 року

відповідача: не з'явився

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

В С Т А Н О В И В :

Суть спору: позивач - ТОВ "Сансервіс" м.Славута Хмельницької області звернувся до суду з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1 9054,69 грн. заборгованості, з яких 6517,00 грн. основного боргу, який уторився через неналежне виконання відповідачем умов договору про надання виставкових зразків від 11.07.2012 р., 2052,84 грн. - індекс інфляції та 484,85 грн. - 3% річних.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 03.04.2015 року порушено провадження у справі №924/494/15 .

Сторони про час і місце проведення судового засідання повідомленні належним чином, так копії ухвал про порушення провадження у справі сторонам направленні рекомендованими листами, підтвердженням чого є реєстр відправленої рекомендованої кореспонденції та поштові повідомлення про вручення. Крім цього, ухвала суду від 03.04.2015 року, направлена на адресу відповідача зазначену в позовній заяві та спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Розгляд справ неодноразово відкладався через неявку в засідання суду повноважного представника відповідача.

В судовому засіданні - 12.05.2015р. представник позивача позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, посилаючись при цьому, що вони підтверджені поданими доказами.

Повноважний представник відповідача в судові засідання 15.04.2015р. та 12.05.2015р. не з'явився, письмовий відзив на позов не подав, доказів поважності причин невиконання вимог суду не подав.

Відповідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 64 ГПК України, ухвали надсилаються сторонам за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала вручена їм належним чином. Аналогічна позиція викладена в п. 3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Враховуючи, що судом вжито всіх передбачених ГПК України заходів щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а також з огляду на обмеженість строків вирішення даного спору, суд доходить висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи, господарським судом встановлено:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сансервіс" м.Славута Хмельницької області зареєстроване як юридична особа та включене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію та довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 13.12.2012р.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 АДРЕСА_1 07.02.2000р. зареєстроване як фізична особа-підприємець, що підтверджується спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 28.07.2014р.

11 липня 2012 року між ТОВ "Сансервіс" м.Славутата та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 м.Славута укладено договір про надання виставкових зразків, у відповідності до умов якого позивач зобов'язався передати відповідачу виставкові зразки товару, кількість та ціна яких зазначаються сторонами у накладній №15 від 11.07.2012р., яка є невід'ємною частиною договору, на суму 7417грн.

Згідно розділу 2 договору, відповідач зобов'язався розмістити виставкові зразки на власних та орендованих площах (за згодою орендодавця) на власний розсуд або в спеціально відведених для цього місцях. Сторони 2 (відповідач) має право розміщувати виставкові зразки товару сторони 1 (позивача) не більше двох календарних місяців, з моменту отримання виставкових зразків. Факт отримання якісних виставкових зразків стверджується відміткою сторони 2 в накладній №15 від 11.07.2012р. По завершенню двох місяців з моменту отримання виставкових зразків сторона 2 зобов'язується викупити товар, наданий в якості виставкових зразків, за цінами, що зазначені в накладній №15 від 11.07.2012р. на суму 7417грн.

На виконання умов даного договору позивачем передано, а відповідачем прийнято товар - виставкові зразки на загальну суму 7417,00грн., підтвердженням чого є накладна №15 від 11.07.2012р. (копія знаходиться в матеріалах справ, оригінал оглянуто в судовому засіданні).

Згідно п.3.1. договору, оплата товару здійснюється відповідачем у безготівковій формі, не пізніше 62-х календарних днів з дати отримання товару.

Свої зобов'язання згідно договору про надання виставкових зразків від 11 липня 2012 року ФОП ОСОБА_1 виконала частково, перерахувавши 02.10.2012р. кошти в сумі 900,00грн., підтвердження чого є виписка з особового рахунку, і станом на день розгляду справи в суді за ним рахується заборгованість в сумі 6517,00грн.

16.07.2014р. позивач звернувся з претензією до відповідача щодо сплати 6517,00грн. боргу, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Враховуючи, що відповідач своїх зобов'язань щодо оплати одержаного товару належним чином не виконав, позивач, керуючись ст. 625 ЦК України, просить стягнути з відповідача крім сум основного боргу - 2052,84 грн. - індекс інфляції та 484,85 грн. - 3% річних.

Дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, судом взято до уваги наступне:

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтями 11 та 509 ЦК України визначено, що однією з підстав виникнення, цивільних прав та обов'язків сторін є укладення між ними договору. В силу зобов'язання боржник зобов'язаний вчинити на користь кредитора певну дію, в тому числі сплатити борг, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, тобто сплати боргу.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає товар у власність другої сторони (покупця), а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар (ст. 655 Цивільного Кодексу України).

Судом враховується, що 11 липня 2012 року між ТОВ "Сансервіс" м.Славутата та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 м.Славута укладено договір про надання виставкових зразків, у відповідності до умов якого позивач зобов'язався передати відповідачу виставкові зразки товару, кількість та ціна яких зазначаються сторонами у накладній №15 від 11.07.2012р., яка є невід'ємною частиною договору, на суму 7417грн.

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

На виконання умов даного договору позивачем передано, а відповідачем прийнято товар - виставкові зразки на загальну суму 7417,00 грн., підтвердженням чого є накладна №15 від 11.07.2012р. (копія знаходиться в матеріалах справи, оригінал оглянуто в судовому засіданні).

Згідно п.3.1. договору, оплата товару здійснюється відповідачем у безготівковій формі, не пізніше 62-х календарних днів з дати отримання товару.

Свої зобов'язання згідно договору про надання виставкових зразків від 11 липня 2012 року ФОП ОСОБА_1 виконала частково, перерахувавши позивачу 02.10.2012р. кошти в сумі 900,00грн., підтвердження чого є виписка з особового рахунку, і станом на день розгляду справи в суді за ним рахується заборгованість в сумі 6517,00грн.

16.07.2014р. позивач звернувся з претензією до відповідача щодо сплати 6517,00грн. боргу, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

У відповідності до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому слід врахувати, що право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Враховуючи, що відповідач своїх зобов'язань щодо оплати одержаного товару належним чином не виконав, позивач, керуючись ст. 625 ЦК України, просить стягнути з відповідача крім сум основного боргу - 2052,84 грн. - індексу інфляції, нарахованого за період листопад 2012р. по березень 2015р. та 484,85 грн. - 3% річних за період з 03.10.2012р. по 26.03.2015р.

Суд, перевіривши правильність нарахування позивачем інфляційних нарахувань та річних, встановив, що нарахування інфляційних проведено правомірно, а в частині нарахованих 3% річних задоволенню підлягає суми в розмірі 484,63грн.

З огляду на вищезазначене, позовні вимоги про стягнення 9054грн.47 коп. є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи, тому підлягають задоволенню, а в частині 3% річних в сумі 0,22 грн. необхідно відмовити.

Відповідності до ст. 49 ГПК України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 45, 12, 13, 33, 43, 44-49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Сансервіс" м. Славута Хмельницької області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1 про стягнення 9054,69 грн. 9054,69 грн. заборгованості, з яких 6517,00 грн. основного боргу, 2052,84 грн. - індексу інфляції, 484,85 грн. - 3% річних задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Сансервіс" (м. Славута Хмельницької області, а/с 39, ) - 6517,00 грн. (шість тисяч п'ятсот сімнадцять грн.) основного боргу, 2052,84 грн. (дві тисячі п'ятдесят дві грн. 84коп.) - індексу інфляції, 484,63 грн. (чотириста вісімдесят чотири грн. 63коп.) - 3% річних та 1827грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн.) витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Повне рішення виготовлено та підписано суддею 13.05.2015р.

Суддя Д.І. Радченя

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу, 30000, м.Славута, а/с 39. - ндіслати за заявою

3 - відповідачу. 30000, АДРЕСА_2.