ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2015 р. Справа № 914/72/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий-суддя Кузь В.Л.

судді Данко Л.С.

Орищин Г.В.

При секретарі судового засідання Петрик К.О.

розглянувши апеляційну скаргу за вих. № 01н-977/18-05 від 06.04.15 Служби автомобільних доріг у Львівській області, м. Львів

на рішення Господарського суду Львівської області від 30.03.15

у справі № 914/72/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», м. Київ

до відповідача-1 Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», м. Львів

до відповідача-2 Служби автомобільних доріг у Львівській області, м. Львів

про стягнення 2 720,31 грн.

за участю представників:

від позивача - Бігун Н.В. - представник (довіреність № 612/2 від 24.11.14);

від відповідача -1- Кондрашов Д.І. - представник (довіреність б/н від 15.01.15);

від відповідача -2 - Лущак О.Є. - представник (довіреність № 01н-05/18-05 від 05.01.15).

Автоматизованою системою документообігу суду справу № 914/72/15 розподілено до розгляду в складі колегії - головуючий суддя Кузь В.Л., судді Данко Л.С., Орищин Г.В.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 14.04.15 апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 13.05.15.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 30.03.15 у справі № 914/72/15 (суддя Яворський Б.І.) позовні вимоги, заявлені до відповідача 2, задоволено повністю, стягнуто зі Служби автомобільних доріг у Львівській області на користь ПАТ «Страхова компанія «Країна» 2 720,31 грн. матеріальної шкоди та 1 827,00 грн. судового збору. Відмовлено у задоволенні позовних вимог до відповідача-1.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням місцевого господарського суду, відповідач-2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 24.02.15 у справі № 914/123/15 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог до Служби автомобільних доріг у Львівській області.

В апеляційній скарзі та в письмових поясненнях по справі, скаржник зіслався на порушення місцевим господарським судом під час прийняття оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, оскільки суд першої інстанції при прийнятті рішення не врахував наступне:

- актом передачі автомобільних доріг, що є додатком № 2 до договору від 15.02.13 № 06-02/13, укладеного між відповідачами, Служба автомобільних доріг у Львівській області передала, а ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» прийняло всю мережу автомобільних доріг державного та місцевого значення Львівської області для виконання робіт з поточного і експлуатаційного утримання, в тому числі і дорогу Р-15 м. Ковель - В.Волинський- Червоноград-Жовква, км 152+30м;

- за умовами договору від 15.02.13 № 06-02/13 (п.п. 7.4., 7.5) підрядник (ДП «Львівський облавтодор») несе відповідальність за незабезпечення безпеки дорожнього руху згідно діючих нормативів при виконанні підрядних робіт, якщо ці порушення виникли з вини підрядника та призвели до дорожньо-транспортної пригоди та бере на себе зобов'язання з відшкодування матеріальних збитків у разі виникнення дорожньо-транспортних пригод (надалі по тексту - ДТП), пов'язаних з незадовільним станом автомобільних доріг;

- шкода, заподіяна не внаслідок виконання відповідачем -2 обов'язків, передбачених договором підряду, а внаслідок неналежного виконання працівником відповідача-1 своїх посадових обов'язків. Так, постановою Жовківського районного суду від 26.03.13 по справі № 444/654/13-п, що набрала законної сили, встановлено винну особу у скоєнні ДТП, що мала місце 26.02.13 на автомобільній дорозі Р-15 м. Ковель - В.Волинський- Червоноград-Жовква, а саме Шай В.П. - інженера з охорони праці філії «Жовківська ДЕД» ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», який не ліквідував вибоїни, що спричинило ДТП з матеріальними збитками;

- відповідач-2 не був визнаний судом особою, яка має деліктне зобов'язання, та, відповідно такою, що повинна нести деліктну відповідальність перед власником автомобіля «Фольксваген Пассат», д.н.з. ВС 1197 СТ, з приводу пошкодження належного йому автомобіля внаслідок ДТП, що сталася 26.02.13.

08 травня 2015 року представником відповідача-1 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін з підстав його законності та обґрунтованості.

Позивач заявив про обґрунтованість і законність оскаржуваного рішення суду.

Представники сторін у судовому засіданні навели свої доводи та міркування з приводу поданої апеляційної скарги та відзиву на неї.

Згідно з ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 99 ГПК України у судовому засіданні 13.05.15 оголошено вступну та резолютивну частини постанови Львівського апеляційного господарського суду.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, Львівський апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення Господарського суду Львівської області від 30.03.15 у справі № 914/72/15, з огляду на наступне:

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 10.08.12 між ПАТ «Страхова компанія «Країна» (страховик) та Гой Іриною Романівною (страхувальник) укладено договір №03/ТЗ/0003528/2.1.5.1. добровільного страхування наземного транспорту - автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер ВС 1197 СТ, номер кузова WVWZZZ3CZ9EI32837, 2009 року випуску. Страхова сума становить 187 000 грн. При настанні страхового випадку страхувальник має право отримати страхове відшкодування, згідно з умовами договору (п. 14.1.1 договору).

26 лютого 2013 року на автомобільній дорозі Р-15 в м. Ковель-В.Волинський-Червоноград - Жовква відбулася ДТП да за участю транспортного засобу «Volkswagen Passat», д.н.з. ВС 1197 СТ, яким керував Гой Юрій Володимирович.

28 лютого 2013 року Гой Юрій Володимирович звернувся до позивача з повідомленням про настання страхового випадку.

У постанові Жовківського районного суду Львівської області від 26.03.13 у справі №444/654/13 зазначено, що 26.02.13 на автомобільній дорозі Р-15 в м. Ковель-В.Волинський-Червоноград - Жовква Шай В.П., який працював інженером з охорони праці філії Жовківського ДЕД, не ліквідував вибоїни розміром 1,20 м:0,90м:0,18м; 1.40м:1,30м:0,18м, що стало причиною ДТП з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.1, 5 ПДР, ст.ст. 12,24 Закону України «Про дорожній рух». Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 18.04.13 виправлено описку в резолютивній частині постанови від 26.03.13 та визнано винним Шай В.П. за ст. 140 КУпАП. Закрито провадження у справі про притягнення Шай В.П. до адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням відповідно до ст. 22 КУпАП.

У довідці про ДТП № 9164377 від 21.03.13, зазначено: «Наявні недоліки утримання вулично-дорожної мережі на місці ДТП: наявність на покритті вибоїн та руйнувань; Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення правил утримання автодоріг та вулиць».

30 квітня 2013 року Гой І.Р. звернулася із заявою до позивача про виплату страхового відшкодування.

Протоколом огляду транспортного засобу від 17.05.13, складеним експертом Бойко О.Б., визначено опис пошкоджень та тип ремонтних операцій.

Відповідно до страхового акту № 03/27189/2.1.5.1 від 07.06.13 розмір страхового відшкодування становить 2 720,31 грн.

На підставі платіжного доручення № 1238 від 10.06.13 позивачем було перераховано на рахунок СТО (ФОП Осьмак-Пшенецька Ю.В.) 2 720,31 грн. на відшкодування вартості ремонтних робіт як відшкодування по страховому акту № 03/27189/2.1.5.1 від 07.06.13.

20 грудня 2013 року позивач направив на адресу відповідача-1 претензію з вимогою про відшкодування збитків у порядку регресу на суму 2 720,31 грн.

Проте, дана претензія залишилась без належного реагування, що слугувало підставою для звернення з позовом до суду.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.02.15 до участі у справі в якості відповідача-2 залучено Службу автомобільних доріг у Львівській області.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про автомобільні дороги» автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про автомобільні дороги» орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за: 1) стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування; 2) якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування; 3) відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст.ст. 14, 16 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про автомобільні дороги» державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Державний орган управління автомобільними дорогами здійснює повноваження власника щодо володіння майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власність зобов'язує.

Відповідно до Положення про Службу автомобільних доріг у Львівській області (нова редакція), затвердженого наказом Державного агентства автомобільних доріг України від 02.11.11 № 12, Служба автомобільних доріг у Львівській області є державною організацією, що належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України, яке відповідно до Указу Президента України від 13.04.11 № 456/2011 «Про Положення про Державне агентство автомобільних доріг України» є правонаступником Державної служби автомобільних доріг України. Метою діяльності служби є організація утримання в належному технічному стані та розвиток мережі автомобільних доріг загального користування, мостів, штучних споруд. Предмет діяльності служби серед іншого полягає у організації будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування.

Згідно з положеннями ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів.

У статті 24 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. Відповідальність за порушення законодавства про дорожній рух передбачено також і статтею 53 вказаного Закону.

Львівський апеляційний господарський суд зазначає, що відповідно до ст.ст. 9,24 Закону України «Про дорожній рух», ст. 13 Закону України «Про автомобільні дороги», автомобільна дорога Р-15 в м. Ковель-В.Волинський-Червоноград - Жовква, на якій трапилась ДТП, перебуває у віданні Служби автомобільних доріг у Львівській області, яка є державним підприємством і уповноважене державою на здійснення заходів для забезпечення нормального стану доріг, метою діяльності якої є, зокрема, утримання у належному стані автомобільних доріг загального користування, створення умов для безпечного руху транспорту та, яка несе відповідальність за належне утримання автомобільної дороги.

В силу вищенаведеного та обставин даної справи, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності та підставності задоволення позовних вимог в частині стягнення в порядку регресу 2 720,31 грн. із Служби автомобільних доріг у Львівській області як відповідальної особи за шкоду, заподіяну в результаті ДТП, яка сталася внаслідок незадовільного утримання дорожнього покриття на автомобільній дороги Р-15 в м. Ковель-В.Волинський-Червоноград - Жовква, внаслідок якої транспортному засобу «Volkswagen Passat», д.н.з. ВС 1197 СТ, було завдано шкоду на суму 2 720,31 грн., яка позивачем як страховиком за договором добровільного страхування наземного транспорту № 03/ТЗ/0003528/2.1.5.1. від 10.08.12 була відшкодована страхувальнику (Гой Ірині Романівні).

Стосовно доводів, викладених в апеляційній скарзі, Львівський апеляційний господарський суд зазначає наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, 15.02.13 між Службою автомобільних доріг у Львівській області (замовник) та ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (підрядник) було укладено договір № 06-02/13 на надання послуг з поточного ремонту (дрібний, середній) та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення Львівської області. Тобто, договір є двостороннім і його умови регулюють правовідносини між сторонами.

Додатком № 1 до договору № 06-02/13 сторони погодили перелік автомобільних доріг держаного значення, які передані для обслуговування підрядником (відповідачем-1), в тому числі і дорогу Р-15 Ковель-Володимир Волинський-Червоноград-Жовква, на якій трапилась ДТП. В акті передачі автомобільних доріг (додаток № 2 до договору) зазначено, що відповідач-2 передав, а відповідач-1 прийняв мережу автомобільних доріг державного (1 864,2 км) та місцевого (6 514,5 км) значення Львівської області для виконання робіт з поточного ремонту і експлуатаційного утримання.

Скаржник в апеляційні скарзі посилається на п.п. 7.4, 7.5. цього договору, за якими підрядник бере на себе зобов'язання щодо врегулювання спорів та відшкодування матеріальних збитків у разі виникнення ДТП, пов'язаних з незадовільним експлуатаційним станом автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення Львівської області; підрядник бере на себе зобов'язання з відшкодування завданих збитків, які виникли на дорогах під час надання послуг.

На спростовання доводів скаржника, суд зазначає, що умовами п.п. 7.4. 7.5. договору встановлено, що відповідач-1 як підрядник несе відповідальність за якість та своєчасність виконаних підрядних робіт перед відповідачем-2 як замовником в межах укладеного договору підряду. Натомість, договір підряду від 15.02.13 не є правовою підставою виникнення у відповідача-1 обов'язку нести відповідальність перед третіми особами за неналежне виконання умов договору підряду, якщо така обставина буде доведена замовником як стороною договору належними доказами.

Нормою ч. 2 ст. 1172 ЦК встановлено, що замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

При цьому, в разі відшкодування шкоди третім особам, яка виникла в разі неналежного виконання відповідачем-1 умов договору підряду від 15.02.13, відповідач-2 має право в регресному порядку стягнути суму такої шкоди з відповідача-1.

Стосовно акту приймання - передачі, на який посилається скаржник, суд апеляційної інстанції зазначає, що за цим актом відповідач-2 передав відповідачу-1 автомобільні дороги для надання послуг з поточного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг, за якість та своєчасність виконання яких договором підряду від 15.02.13, передбачена відповідальність підрядника (відповідач-1) лише перед замовником (відповідач-2).

Інші доводи, викладені в апеляційні скарзі не спростовують правомірності оскаржуваного рішення суду першої інстанції та не є підставою для його зміни чи скасування.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом; ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, Львівський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування чи зміни рішення суду.

Судовий збір слід покласти на скаржника в порядку ст.ст. 49,105 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу за вих. № 01н-977/18-05 від 06.04.15 Служби автомобільних доріг у Львівській області, м. Львів залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 30.03.15 у справі № 914/72/15 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 14.05.15.

Головуючий суддя Кузь В.Л.

Суддя Данко Л.С.

Суддя Орищин Г.В.