ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 рокуСправа № 912/4963/14
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Н.В. Болгар розглянув у засіданні справу № 912/4963/14

за позовом: закритого акціонерного товариства "Гідросила М";

до відповідачів: приватного акціонерного товариства "Торговий дім "Гідросила",

фізичної особи-підприємця ОСОБА_1;

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія " ІНГО Україна";

про стягнення 5 168 189 російських рублів.

Представники:

позивача - Прасол В.А., довіреність б/н від 20.10.14;

відповідача (ПрАТ "ДТ "Гідросила") - не з'явився;

відповідача (ФОП ОСОБА_1) - ОСОБА_4, нотаріально посвідчена довіреність від 17.01.15, зареєстрована у реєстрі за № 77;

третьої особи - участі не брав.

Закрите акціонерне товариство "Гідросила М" (далі по тексту - ЗАТ "Гідросила М") звернулося до господарського суду з позовною заявою про стягнення солідарно з приватного акціонерного товариства "Торговий дім "Гідросила" (далі по тексту - ПрАТ "ТД "Гідросила") та фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі по тексту - ФОП ОСОБА_1) 5 168 189 російських рублів як збитків, понесених внаслідок порушення договірних зобов'язань з поставки товару по специфікації № 100 від 28.08.13 до договору № 90-12-ТДГСМ-ГМ від 21.11.12, та 31 901 грн. 16 коп. судового збору.

У позовній заяві (уточненій), поданій господарському суду 11.02.15, ЗАТ "Гідросила М" просить стягнути з ФОП "ОСОБА_1 5 168 189 рос. руб. майнової шкоди як власника джерела підвищеної небезпеки - вантажного автомобіля RENAULT (держ. № НОМЕР_1/НОМЕР_3), що перевозив насоси, оплачені позивачем на підставі рахунку-фактури № 90/100 від 28.08.13, знищені в результаті дорожньо-транспортної пригоди 04.09.13.

Така заява до розгляду господарським судом не прийнята з тих підстав, що докази надіслання її копії ФОП ОСОБА_1 відсутні і, крім того, відсутнє обґрунтування правової підстави її подання.

Права і обов'язки сторін перелічені у ст. 22 Господарського процесуального кодексу України. У частині третій названої процесуальної норми зазначено, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Позивач, який не відмовився в порядку, встановленому ст. ст. 22, 78 Господарського процесуального кодексу України від позову до ПрАТ "ТД "Гідросила", фактично змінив підставу і предмет позову до ФОП ОСОБА_1 При відсутності прийняття господарським судом відмови від позову до одного з відповідачів та припинення відносно нього провадження у справі за п. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, відсутні підстави для розгляду нових позовних вимог, в яких вже не йдеться про солідарне стягнення, до іншого відповідача. Відповідно до частини четвертої ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач не наділений правом змінювати і підставу, і предмет позову, оскільки до початку розгляду господарським судом справи по суті він має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

У заяві "Про уточнення позовних вимог", поданій 04.03.15, ЗАТ "Гідросила М", зазначаючи відповідачами ПрАТ "Торговий дім "Гідросила" та ФОП ОСОБА_1, просить стягнути з останнього на відшкодування збитків 5 168 189 рос. руб. Господарським судом така заява не прийнята до розгляду по суті з тих підстав, що відповідно до п. 4 частини другої ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, якщо позов подано до кількох відповідачів, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог щодо кожного з них. Такі вимоги процесуальної норми, враховуючи те, що заява про відмову від позову до ПрАТ "ТД "Гідросила" відсутня, позивачем не додержані.

У відзиві на позов, наданому 04.03.15, ПрАТ "ТД "Гідросила" повідомило про невизнання позову у повному обсязі, посилаючись на те, що

прийнявши зобов'язання по укладеному із ЗАТ "Гідросила М" договору № 90-12-ТДГС-ГМ від 21.11.12 із специфікацією № 100 від 28.08.13 по поставці товару на суму 5168189 рос. руб., ПрАТ "ТД "Гідросила" оформило експортну декларацію та передало товар ФОП ОСОБА_1 за договором № 75/13-П від 07.08.13 "Про доставку вантажів автомобільним транспортом у міському, міжміському і міжнародному сполученнях" для здійснення його доставки до м. Барнаул вантажоотримувачу у строки та в місці, обумовленому у заявці на перевезення вантажів автомобільним транспортом № 34-БР;

згідно з міжнародною товарно-транспортною накладною А № 257152 (CMR), 28.08.13 продавець передав, а перевізник прийняв товар під розвантаження 09.09.13;

відповідно до умов поставки СРТ (Інкотермс 2010) всі ризики на товар перейшли від продавця покупцеві з моменту передачі вантажу перевізнику, тобто до ЗАТ "Гідросила М" перейшли всі права на товар, а також на ризики, пов'язані з його нестачею, втратою, псуванням, знищенням.

У запереченнях на позов, наданих 04.03.15, ФОП ОСОБА_1 зазначив, що

відповідно до ст. 925 Цивільного кодексу України, до перевізника мають право пред'являти вимоги виключно вантажовідправник та вантажоодержувач, а інші особи, у тому числі власник або майбутній власник вантажу такого права не має, тому посилання позивача на норми, які врегульовують питання відповідальності за позадоговірну шкоду, є безпідставними;

згідно з ст. 924 Цивільного кодексу України, перевізник відповідає за втрату вантажу за виключенням випадків, коли втрата стала наслідком обставин, які він не міг повернути, а як встановлено слідством та підтверджується постановою про відмову у порушенні кримінальної справи від 07.09.13, пожежа та знищення вантажу виникли внаслідок самозаймання гумової шини переднього лівого колеса автомобіля з-за пошкодження покришки переднього лівого колеса твердим гумовим предметом.

23.03.15 до господарського суду від ЗАТ "Гідросила М" надійшла заява про зміну підстав позову, в якій воно просить стягнути з відповідачів солідарно 5 168 189 рос. руб. та 31 908 грн. 40 коп. судового збору. Заява обґрунтована посиланням на ч. ч. 1, 2 ст. 1187, 1192 Цивільного кодексу України. На думку заявника позову, ПрАТ "ТД "Гідросила", уклало договір перевезення вантажу з перевізником та завантажило товар у транспортний засіб, який, ймовірно, знаходився в технічно несправному стані, що зумовило настання дорожньо-транспортної пригоди та завдання збитків ЗАТ "Гідросила М", отже відповідачі спільними діями - завантаження товару та його перевезення несуть солідарну відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок використання джерела підвищеної небезпеки, шляхом відшкодування збитків - вартості оплаченого продавцю по договору № 90-12-ТДГС-ГМ від 21.11.12 товару.

Право позивача на зміну підстав позову шляхом подання письмової заяви до початку розгляду господарським судом справи по суті передбачене частиною четвертою ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідачі отримали копії заяви про зміну підстав позову.

Заява, подана ЗАТ "Гідросила М" 23.03.15, прийнята господарським судом до розгляду.

У запереченнях на позов, наданих 15.04.15, ФОП ОСОБА_1 просить позивачу у задоволенні вимог відмовити повністю, посилаючись на те, що

ЗАТ "Гідросила М" не набуло права власності на товар, оскільки у п. 3.5 договору № 90-12-ТДГС-ГМ від 21.11.12 сторони чітко визначили момент передачі товару покупцю, який не відбувся, тому шкоди йому не заподіяно;

позивач має право пред'явити позов до сторони договору поставки щодо належного виконання зобов'язання;

оскільки предметом позову є відшкодування збитків, спричинених пошкодженням (втратою) вантажу під час міжнародного перевезення, позовні вимоги до ФОП ОСОБА_1, який не є стороною договору міжнародного транспортного перевезення, заявлені безпідставно;

позивачем при розрахунку збитків не враховано ст. 23 Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажу на дорогах від 19.05.1956 та Протоколу до Конвенції від 05.07.1978, не доведено розміру заподіяної шкоди;

відносини щодо відповідальності за шкоду, спільно заподіяну кількома особами, на час виникнення спірних правовідносин регулюються ст. 1190 Цивільного кодексу України, відповідно до якої особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим, однак позивач не довів наявності спільних, взаємопов'язаних, сукупних дій або дій з єдністю наміру відповідачів, зловживаючи правом штучно змінити підсудність;

зміна судом виду цивільно-правової відповідальності не може розглядатись як часткова відмова у задоволенні позову, а тому суд має відмовити у солідарному стягненні з відповідачів в повному обсязі.

15.04.15 ФОП ОСОБА_1 в особі його представника подана заява про застосування строків позовної давності та відмову у задоволенні позову.

15.04.15 до господарського суду надійшли пояснення третьої особи без номеру від 14.04.15, в якому повідомлено про те, що вона вважає позов необґрунтованим та безпідставним:

- у позовній заяві поєднані два різних предмети позову - про стягнення збитків по договору (договірні зобов'язання) та про відшкодування шкоди (деліктні зобов'язання) без викладенні і доведення підстав, за яких позивач прийшов до висновку про заподіяння йому шкоди спільними діями чи бездіяльністю відповідачів - продавцем та перевізником;

- ФОП ОСОБА_1 з огляду на ч. 3 ст. 23 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956 обмежений лімітом відшкодування шкоди, тому звернення до такого відповідача у розмірі ціни позову неправомірне.

У такому поясненні третя особа також заявила про застосування позовної давності щодо вимог ЗАТ "Гідросила М" до ФОП ОСОБА_1

У поясненнях, наданих 05.05.15, ЗАТ "Гідросила М" зазначило, що ФОП ОСОБА_1 помилково дійшов висновку про те, що його відносини із позивачем витікають із договору перевезення, тому його обов'язком є відшкодування майнової шкоди, і строк позовної давності для вимог про стягнення збитків не витік.

У засіданні 05.05.15 позивачем в особі представника подана заява "Про відмову від позовних вимог в порядку ст. 78 ГПК України", в якій він, посилаючись на те, що спільних та взаємопов'язаних дій ПрАТ "ТД "Гідросила" та ФОП ОСОБА_1 під час дорожньо-транспортної пригоди немає, просить припинити провадження у справі в частині солідарного стягнення з ПрАТ "ТД "Гідросила", розглянути позовні вимоги в частині стягнення з ФОП ОСОБА_1 відшкодування збитків у розмірі 5 168 189 рос. руб. на користь ЗАТ "Гідросила М" та судових витрат у розмірі 31 908 грн. 40 коп.

Копія заяви вручена представнику ФОП ОСОБА_1, який проти її задоволення заперечив.

Господарський суд відмовив позивачу у прийнятті до розгляду заяви "Про відмову від позовних вимог в порядку ст. 78 ГПК України". Докази надіслання (вручення) копії заяви ПрАТ "ТД "Гідросила" відсутні. Строк вирішення спору, встановлений частиною першою ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, закінчується, тому у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи. Відмова від позову порушує права та інтереси ФОП ОСОБА_1, тому відповідно до частини шостої ст. 22 Господарського процесуального кодексу України не приймається господарським судом. Фактично названа заява є зміною предмету позову, а оскільки позивач вже скористався правом на зміну підстав позову, право на зміну предмета позову у нього відсутнє.

Господарський суд у засіданні 05.05.15 розглядав по суті справу за позовом з урахуванням заяви про зміну його підстав.

Виходячи із усних пояснень представника позивача на запит представника ФОП ОСОБА_1 у засіданні 05.05.15, договір № 90-12-ТДГС-ГМ від 21.11.12 (далі по тексту - Договір) на час подій, що стали підставою вимог, укладений ЗАТ "Гідросила М" із ПрАТ "ТД "Гідросила" у редакції, наданій третьою особою.

Клопотань і заяв від ПрАТ "ТД "Гідросила" не надходило.

При розгляді матеріалів справи, заслуховуванні пояснень представників сторін та третьої особи у засіданні господарський суд встановив наступне.

ПрАТ "Гідросила" - продавець (Україна) та ЗАТ "Гідросила М" - покупець (Росія) уклали Договір поставки товару, асортимент, кількість та ціна якого за одиницю зазначаються у специфікаціях, доданих до Договору; оплата проводиться у російських рублях; у разі, якщо перехід ризиків на товар, що поставляється, переходить від продавця до покупця в момент передачі товару продавцем перевізнику, продавець повідомляє покупця про дату передачі товару перевізнику і направляє покупцю копії рахунку-фактури, CMR, вантажну митну декларацію, а за вимогою покупця - копію договору із перевізником; вантажоодержувач продукції зазначається у специфікаціях та/або у замовленнях чи інших угод до Договору; місце вивантаження товару обумовлюється у специфікаціях чи CMR по кожній конкретній поставці; поставка здійснюється на умовах СРТ чи інших умовах, зазначених у специфікаціях; тлумачення термінів поставки у відповідності до Інкотермс 2010; будь-який спір, що виникає із Договору або у зв'язку із ним, підлягає передачі до розгляду для прийняття рішення в арбітражний суд за місцем знаходження відповідача.

ФОП ОСОБА_1 стороною Договору не є.

На підставі п. 5.1 Договору, специфікації № 100 від 28.08.13, рахунку-фактури № 90/100 від 28.08.13, покупець 03.09.13 перерахував на валютний рахунок ПрАТ "Гідросила М" 5168189 рос. руб.

ПрАТ "ТД "Гідросила" оформило експортну декларацію на товар та за договором № 75/13-П від 07.08.13, укладеним із ФОП ОСОБА_1 - перевізником, міжнародною товарно-транспортною накладною А № 257152 (CMR) від 28.08.13 передало товар, вартість якого оплачена покупцем, до перевезення для доставки його вантажоодержувачу - ТОВ "Белгородська збутова компанія" не пізніше 09.09.13 на умовах поставки СРТ - м. Барнаул (Росія), вул. 9-й Заводський проїзд, 36, база "Кооператор" (Інкотермс 2010) автомобілем RENAULT (держ. № НОМЕР_1/НОМЕР_3, водій ОСОБА_5.).

Як вбачається із Постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 07.09.13 начальника відділу наглядової діяльності м. Туймази й Туймазинського району МНС Росії, 04.09.13 на 1316 кв. дороги "Самара-Челябинськ" виникла пожежа автомобіля НОМЕР_2 , трьохосного напівпричепу НОМЕР_3 та вантажу, розташованому у ньому внаслідок займання вогнем гумової шини лівого колеса передньої осі автомобіля.

Позивач, посилаючись на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому завдано майнової шкоди, просить стягнути 5 168 189 грн. на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 1187, 1192 Цивільного кодексу України. При цьому ним не викладено і не доведено підстав для відшкодування майнової шкоди за названими нормами ПрАТ "ТД "Гідросила М", з яким укладено Договір та яке не є джерелом підвищеної небезпеки, як і підстав для застосування норм Цивільного кодексу України у спорі із ФОП ОСОБА_1

Не доведено позивачем й правових підстав солідарної відповідальності відповідачів за заподіяну шкоду.

Господарський суд вважає позов поданим необґрунтовано, тому відмовляє у його задоволенні.

Заяви ФОП ОСОБА_1 та третьої особи про застосування позовної давності та відмови у позові за ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України не можуть бути задоволені з тих підстав, що третя особа не є стороною у спорі у розумінні зазначеної норми, а відносини ЗАТ "Гідросила М" із ФОП ОСОБА_1 як перевізником товару не регулюються Цивільним кодексом України.

Згідно з ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по справі покладаються на позивача.

У засіданні 05.05.15 господарським судом проголошені вступна і резолютивна частини рішення.

Керуючись ст. ст. 82, 84, 85, 87 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Відмовити фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 у задоволенні заяви про застосування строків позовної давності.

3. Належним чином засвідчені примірники рішення направити ПрАТ "Торговий дім "Гідросила" (за адресою: 25002, м. Кіровоград, вул. Орджонікідзе, 7, оф. 104), приватному акціонерному товариству "Акціонерна страхова компанія " ІНГО Україна" (за адресою: 01054, м. Київ, вул. Воровського, 33).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 12.05.15.

Суддя Н. В. Болгар