ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

"21" квітня 2015 р. Справа № 911/1046/15

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс», м. Київ
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп», Васильківський район, с. Мархалівка 2. Приватного підприємства «Аграрна Компанія 2004», Хмельницька обл., Волочиський р-н, с. Попівці
про стягнення 4932,74 грн.
за участю представників:

позивача:Грищенко О.М. - дов. від 02.06.2014р.
відповідачів:не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином
суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс», (далі - позивач, ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс») до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» (далі - перший відповідач, ТОВ «ПК Трейдсервісгруп») та Приватного підприємства «Аграрна Компанія 2004» (далі - другий відповідач, ПП «Аграрна Компанія 2004») про стягнення 4932,74 грн., з яких позивач просить стягнути солідарно з відповідачів 394,63 грн. 3% річних та стягнути з ПП «Аграрна Компанія 2004» 1139,64 грн. інфляційних втрат, 2262,62 грн. пені, 1135,85 грн. штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на несвоєчасне виконання другим відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки на умовах товарного кредиту від 09.04.2008р. № 59/2008К укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Агросинтез» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сокол ЛТД» (правонаступником якого є другий відповідач) щодо здійснення розрахунку за поставлений товар у строки визначені договором, які забезпечені порукою першим відповідачем.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просить суд їх задовольнити з мотивів викладених в позові.

Відповідачі, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, відзиву на позовну заяву не надіслали, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що неявка відповідачів в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ст. 75 ГПК України за відсутності представників відповідачів за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Агросинтез» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сокол ЛТД» (правонаступником якого є другий відповідач - Приватне підприємство «Аграрна Компанія 2004») було укладено договір поставки на умовах товарного кредиту від 09.04.2008р. № 59/2008К (далі - договір поставки) за умовами якого постачальник - ТОВ «Корпорація «Агросинтез» зобов'язався передати у власність покупця - ТОВ «Сокол ЛТД насіння соняшнику «НК Мелдімі», Євролайтинг (далі - товар) на загальну суму 70233,61 грн., а покупець зобов'язався прийняти товар та оплатити його вартість і відсотки за користування товарним кредитом на умовах, передбачених договором (п. 1.1, 1.2 договору в редакції додаткової від 10.06.2008р. № 1 до договору).

В зв'язку з неналежним виконанням ТОВ «Сокол ЛТД» своїх зобов'язань за договором поставки на умовах товарного кредиту від 09.04.2008р. № 59/2008К щодо здійснення розрахунку за поставлений товар у строк визначений договором, ТОВ «Корпорація «Агросинтез» звернулося до господарського суду з позовом до боржника про стягнення заборгованості за вказаним договором, а також нарахованих на суму боргу за час прострочення інфляційних втрат, 3% річних, пені та штрафу.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 23.04.2009р. у справі № 17/22-416 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Агросинтез» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокол ЛТД» про стягнення 41328,27 грн., яке набрало законної сили, позовні вимоги ТОВ «Корпорація «Агросинтез» були задоволені повністю. Стягнуто з ТОВ «Сокол ЛТД» 23143,01 грн. основного боргу, 3719,21 грн. пені, 6942,90 грн. штрафу, 464,89 грн. - 3% річних, 1634,57 грн. інфляційних нарахувань, 5423,69 грн. індексації ціни товару та 531,28 грн. судових витрат, та відстрочено виконання рішення суду до 1 серпня 2009 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Агросинтез»- первісний кредитор та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» - новий кредитор укладено угоду про заміну кредитора у зобов'язанні від 15.11.2012р. № 15-11/12-2 (далі - угода) відповідно до умов якої первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги виконання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокол ЛТД», що іменується надалі «боржник», зобов'язання щодо сплати розміру заборгованості (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, 3% річних, інфляційних втрат та штрафу, набутих первісним кредитором на договору поставки на умовах товарного кредиту № 59/2008К від 09.04.2008р., у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно договору поставки на умовах товарного кредиту № 59/2008К від 09.04.2008р. (п. 1.1 угоди в редакції додаткової угоди від 01.08.2014р. № 2).

Відповідно до п. 1.2 угоди, в редакції додаткової угоди від 01.08.2014р. № 2 до угоди, за цією угодою новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошової суми в нарахованому розмірі заборгованості (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, 3% річних, інфляційних втрат, відсотків за користування товарним кредитом та штрафу, за весь період існування основної заборгованості (прострочення виконання боржником грошового зобов'язання) згідно договору поставки на умовах товарного кредиту № 59/2008К від 09.04.2008р.

Згідно п. 2.4 угоди, в редакції додаткової угоди від 01.08.2014р. № 2 до угоди, з моменту укладання даної угоди, новий кредитор наділяється всіма правами первісного кредитора, що випливають із умов договору поставки на умовах товарного кредиту № 59/2008К від 09.04.2008р., по відношенню до боржника щодо нарахування заборгованості (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, 3% річних, інфляційних втрат, відсотків за користування товарним кредитом та штрафу, у зв'язку із подальшим неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно договору поставки на умовах товарного кредиту № 59/2008К від 09.04.2008р.

Первісний кредитор зобов'язаний передати новому кредитору оригінали та/або копії документів, що підтверджують права вимоги виконання зобов'язання боржником новому кредитору. Передача оригіналів та/або копій документів оформлюється актом приймання-передачі (п. 4.1 угоди).

Ця угода набуває чинності з моменту її підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цією угодою (п. 6.1 угоди).

На виконання умов угоди, первісний кредитор передав новому кредитору документи, що підтверджують права вимоги виконання зобов'язання боржником новому кредитору, про що сторонами складений відповідний акт прийому-передачі документів від 05.11.2012р.

Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за вказаним правочином ТОВ «Корпораця «Агросинтез» відступило позивачу належні йому права вимоги, які витікають із вищезазначеного договору поставки, укладеного між ТОВ «Корпорація «Агросинтез» та ТОВ «Сокол ЛТД».

У зв'язку з укладенням зазначеної угоди про відступлення права вимоги, ТОВ «Корпораця «Агросинтез» повідомило боржника повідомленням від 15.11.2012р. про заміну кредитора у зобов'язанні. Факт надіслання зазначеної кореспонденції підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком «Укрпошта» № 0723. Завірені копії вказаних документів залучені до матеріалів справи.

У зв'язку із подальшим неналежним виконанням ТОВ «Сокол ЛТД», правонаступником якого є Приватне підприємство «Аграрна компанія 2004», своїх зобов'язань за договором поставки на умовах товарного кредиту від 09.04.2008р. № 59/2008К щодо здійснення розрахунку за поставлений товар у строк визначений договором, забезпеченого порукою ТОВ «ПК Трейдсервісгруп», ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» звернулась до господарського суду із позовною заявою про стягнення з боржника та поручителя заявлених до стягнення сум пені, інфляційних втрат, 3% річних, нарахованих за період з 20 лютого 2009 року по 1 вересня 2011 року.

Рішенням господарського суду Київської області від 29.07.2013 року у справі № 911/2016/13 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ««Компанія «Ніко-Тайс» до ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» та ПП «Аграрна компанія 2004» про стягнення 18553,04 грн., яке набрало законної сили, позовні вимоги ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» були задоволені повністю. Солідарно стягнуто із ПП «Аграрна компанія 2004» та ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» 1000 грн. пені, 92,73 грн. судового збору, 97,02 грн. витрат на оплату послуг адвоката та стягнуто із ПП «Аграрна компанія 2004» 9969,20 грн. пені, 1751,80 грн. 3% річних, 5832,04 грн. інфляційних витрат, 1627,77 грн. судового збору, 1702,98 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Рішенням господарського суду Київської області від 29.07.2013 року у справі № 911/2016/13 встановлено, що зобов'язання ПП «Аграрна компанія 2004» згідно договору поставки на умовах товарного кредиту від 09.04.2008р. № 59/2008К, фактично виконано лише 2 вересня 2011 року.

Разом з тим, ПП «Аграрна компанія 2004» в порушення взятих на себе зобов'язань, не здійснив коригування ціни товару та не сплатив ТОВ «Корпорація Агросинтез» курсової різниці згідно договору умовах товарного кредиту від 09.04.2008р. № 59/2008К, в зв'язку з чим, за ним утворилась заборгованість у сумі 3786,17 грн.

В зв'язку з неналежним виконанням ПП «Аграрна Компанія 2004» (правонаступник ТОВ «Сокол ЛТД») своїх зобов'язань за договором поставки на умовах товарного кредиту від 09.04.2008р. № 59/2008К щодо здійснення розрахунку за поставлений товар у строк визначений договором, які забезпечені порукою ТОВ «ПК Трейдсервісгруп», позивач звернулося до господарського суду з позовом до боржника та поручителя про стягнення заборгованості за вказаним договором, а також нарахованих на суму боргу за час прострочення інфляційних втрат, 3% річних, пені та штрафу.

Рішенням господарського суду Київської області від 09.12.2014р. у справі № 911/4373/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп», Приватного підприємства «Аграрна Компанія 2004» про стягнення 9528,55 грн., яке набрало законної сили, позовні вимоги ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» були задоволені повністю. Стягнуто солідарно з ТОВ «ПК Трейдсервісгруп», ПП «Аграрна Компанія 2004» 1627,10 грн. штрафу та стягнуто з ПП «Аграрна Компанія 2004» 3786,17 грн. заборгованості, 2570,63 грн. пені, 1138,97 грн. інфляційних втрат, 405,68 грн. 3% річних.

Фактично рішення господарського суду Київської області від 09.12.2014р. у справі № 4373/14 було виконано другим відповідачем - ПП «Аграрна Компанія 2004» 27.02.2015р., що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача від 27.02.2015р., завірена копія якої залучена до матеріалів справи.

Враховуючи те, що другий відповідач порушив строки виконання грошового зобов'язання щодо здійснення оплати за поставлений товар за договором поставки на умовах товарного кредиту від 09.04.2008р. № 59/2008К в розмірі 3786,17 грн., позивач на підставі ст. 625 ЦК України нарахував на вказану суму боргу інфляційні втрати за час прострочення з вересня 2011р. по лютий 2015р. в розмірі 1139,64 грн. та 3% річних з зазначеної простроченої суми грошового зобов'язання за період прострочення з 02.09.2011р. по 26.02.2015р. в сумі 394,63 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних є арифметично вірним, відповідає вказаним нормам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги в цій частині є доведеними та обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, враховуючи те, що другий відповідач порушив строки виконання грошового зобов'язання щодо здійснення оплати за поставлений товар за договором поставки на умовах товарного кредиту від 09.04.2008р. № 59/2008К в розмірі 3786,17 грн., позивач посилаючись на п 5.3.1 договору поставки нарахував пеню на вказану суму боргу у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення, за кожен день прострочення, яка за розрахунками позивача за період прострочки з 02.09.2011р. по 26.02.2015р. складає 2262,62 грн.

Також, позивач на підставі п 5.3.1 договору за порушення строків виконання грошового зобов'язання щодо здійснення оплати за поставлений товар за договором поставки на умовах товарного кредиту від 09.04.2008р. № 59/2008К, нарахував штраф у розмірі 30 % від вартості договору за кожний факт порушення терміну платежу, який за розрахунком позивача складає 1135,85 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 4 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» визначає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Крім того, відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Положеннями ст. 5.4 договору поставки визначено, що ч. 6 ст. 232 ГК України не поширюється на порядок нарахування неустойок (штрафних санкцій, пені) за просточення виконання зобов'язань за даним договором, здійснюється до моменту виконання зобов'язань належним чином.

Згідно з правильним арифметичним розрахунком, який був зроблений судом, з врахуванням зазначеного позивачем періоду нарахування пені, стягненню підлягає пеня в розмірі 2262,40 грн. В решті вимог щодо заявленої до стягнення суми пені в сумі 0,22 грн. суд відмовляє, з огляду на їх безпідставність.

Здійснений позивачем розрахунок штрафу є арифметично вірним, відповідає вказаним вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимога позивача в цій частині підлягає задоволенню.

Між ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» та ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» укладено договір поруки від 07.04.2014р. № 07-04-2014-187 (далі - договір поруки), відповідно до умов якого ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» - поручитель поручився перед ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» - кредитором за виконання обов'язку ПП «Аграрна Компанія 2004», надалі іменується - «боржник» щодо виконання грошового зобов'язання щодо сплати розміру 3% річних, у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно рішення суду, угоди про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 15.11.2012р. № 15-11/12-2, укладену згідно договору поставки на умовах товарного кредиту від 09.04.2008р. № 59/2008К (п. 1.1, 2.1 договору поруки).

Відповідальність поручителя перед кредитором обмежується сплатою розміру 3% річних у сумі 500 грн. (п. 3.1 договору поруки).

Позивач звернувся до ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» з вимогою від 15.12.2014р. № 15-187/14 виконати взяті на себе зобов'язання згідно договору поруки.

ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» - перший відповідач у відповідь на вказану вимогу від 24.05.2014р. № 187 повідомив, що у зв'язку із скрутним фінансовим становищем не в змозі виконати взяті на себе за договором поруки грошові зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до вимог ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Статтею 554 названого Кодексу встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

З огляду на зазначене та враховуючи те, що другий відповідач не сплатив заборгованість за поставлений товар та беручи до уваги положення договору поруки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів 394,63 грн. 3% річних та про стягнення з ПП «Аграрна Компанія 2004» 1139,64 грн. інфляційних втрат, 2262,40 грн. пені, 1135,85 грн. штрафу є доведеними, обґрунтованими, відповідачами не спростовані, а відтак підлягають задоволенню. В решті вимог суд відмовляє з огляду на їх безпідставність.

Позивач посилаючись на приписи ст.ст. 44, 49 ГПК України просить суд покласти пропорційно на відповідачів понесені ним витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 500 грн.

В підтвердження понесених судових витрат на послуги адвоката у розмірі 500 грн., позивач посилається на договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 26.01.2015р. № 26-1/15, платіжне доручення від 11.03.2015р. № 766, на підставі якого було сплачено надані адвокатські послуги за вказаним договором в розмірі 500 грн., акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 02.03.2015р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 3888 від 29.10.2009р., виданого на ім'я Грищенко О.М.

Відповідно до частини 3 статті 48 Господарського процесуального кодексу України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру».

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, а також порядок і умови надання правової допомоги, права й обов'язки адвокатів. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 статті 1 розділу I цього Закону договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до вимог ст. 30 Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Згідно із приписами п. 6.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013р. № 7 відшкодування витрат пов'язаних з оплатою послуг адвоката здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Судом встановлено, що між позивачем та адвокатом Грищенко О.М. укладено договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 26.01.2015р. № 26-1/15, за умовами якого виконавець - адвокат зобов'язався надати замовнику - позивачу правову допомогу щодо аналізу правовідносин між замовником та ПП «Аграрна Компанія 2004» та ТОВ «ПК «Трейдсервісгруп» - далі «боржники», які виникли на підставі договору поставки на умовах товарного кредиту від 09.04.2008р. № 59/2008К, угоди про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України) від 15.11.2012р. № 15-11/12-2 та на підставі договору поруки від 07.04.2014р. № 07-04-2014-187, надання консультацій з приводу можливого та законодавчо доцільного стягнення із боржників обрахованого, відповідно до норм чинного законодавства України, розміру пені, 3% річних, інфляційних втрат, штрафу, у зв'язку з неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржниками перед замовником зобов'язання щодо договору поставки на умовах товарного кредиту від 09.04.2008р. № 59/2008К, угоди про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України) від 15.11.2012р. № 15-11/12-2 та на підставі договору поруки від 07.04.2014р. № 07-04-2014-187, консультації з питань практичного застосування норм цивільного, господарського та господарсько-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень, що стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення, підготовки та написання від імені замовника до господарського суду відповідної позовної заяви, представництві інтересів замовника в суді під час розгляду судової справи за поданим позовом, здійснення інших процесуальних заходів направлених на виконання умов та обов'язків виконавця за даним договором. Правова допомога за цим договором вважається наданою та виконаною з моменту підписання уповноваженими представниками сторін акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правової допомоги (п. 1.1, 1.2 договору).

Згідно п. 3.1 договору сторони погодили, що розмір оплати послуг виконавця (гонорар) за даним договором становить 500 грн.

На виконання умов договору адвокат надав позивачу передбачені договором послуги, що підтверджується актом здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 02.03.2015р., який підписаний в двосторонньому порядку та скріплений печатками позивача та адвоката.

За надані адвокатські послуги позивач сплатив на користь адвоката грошові кошти в розмірі 500 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 11.03.2015р. № 766, оригінал якого залучений до матеріалів справи.

Згідно сформованого Витягом з Єдиного реєстру адвокатів України, що міститься на веб-сайті Національної асоціації адвокатів України, адвокат - Грищенко О.М. діє на підставі свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю від 29.10.2009р. № 3888. Копії витягу міститься в матеріалах справи.

Статус особи, яка представляла інтереси позивача за вказаною угодою, відповідає вимогам Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до абз. 3 пп. 4.1 п. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013р. № 7 у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Згідно ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

З огляду на зазначене, відшкодування витрат зі сплати судового збору та витрат на оплату послуг адвоката відповідно до вимог ст. 49 ГПК України та абз. 3 пп. 4.1 п. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013р. № 7 покладається судом на відповідачів порівну, позаяк спір виник в наслідок їх неправильних дій. Доказів протилежного останні суду не надали.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» (08633, Київська обл., Васильківський район, с. Мархалівка, вул. Комсомольська, 22, ідентифікаційний код 38267861) та Приватного підприємства «Аграрна Компанія 2004» (31222, Хмельницька обл., Волочиський район, с. Попівці, вул. Шкільна, 34, А, ідентифікаційний код 33007579) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, кв. 23, ідентифікаційний код 38039872) 394 (триста дев'яносто чотири) грн. 63 коп. 3% річних.

3. Стягнути з Приватного підприємства «Аграрна Компанія 2004» (31222, Хмельницька обл., Волочиський район, с. Попівці, вул. Шкільна, 34, А, ідентифікаційний код 33007579) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, кв. 23, ідентифікаційний код 38039872) 1139 (одну тисячу сто тридцять дев'ять) грн. 64 коп. інфляційних втрат, 2262 (дві тисячі двісті шістдесят дві) грн. 40 коп. пені, 1135 (одну тисячу сто тридцять п'ять) грн. 85 коп. штрафу, 913 (дев'ятсот тринадцять) грн. 50 коп. витрат по сплаті судового збору, 250 (двісті п'ятдесят) грн. витрат на оплату послуг адвоката.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» (08633, Київська обл., Васильківський район, с. Мархалівка, вул. Комсомольська, 22, ідентифікаційний код 38267861) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, кв. 23, ідентифікаційний код 38039872) 913 (дев'ятсот тринадцять) грн. 50 коп. витрат по сплаті судового збору, 250 (двісті п'ятдесят) грн. витрат на оплату послуг адвоката.

5. В решті позову відмовити.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя Ю.В. Подоляк

Дата підписання рішення 30.04.2015р.