ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" травня 2015 р.Справа № 916/1132/15-г

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Брагіної Я.В.

секретаря судового засідання Галюк Т.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Фучило Т.В. згідно довіреності за №03 від 17.03.2015р.;

від відповідача: Кірілс Бусігінс згідно генеральної довіреності від 14.12.2014 року

розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Матриця" (м. Одеса);

до відповідача: Лерден Індастрі Інк. (Роад Таун, Тортола П.О. скринька 315, Британські Віргінські острови ( Lerden Industry Inc. Road Town. Tortola P.O. Box 315. BVI);

про стягнення попередньої оплати в розмірі 3554000,00 доларів США

Ухвалою суду від 19 березня 2015р. порушено провадження у справі № 916/1132/15-г за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Матриця" до відповідача Лерден Індастрі Інк. (Роад Таун, Тортола П.О. скринька 315, Британські Віргінські острови ( Lerden Industry Inc. Road Town. Tortola P.O. Box 315. BVI) про стягнення попередньої оплати в розмірі 3554000,00 доларів США.

Представник позивача у судовому засіданні надав заяву про зміну підстав позову, зазначивши, що попередня оплата була перерахована відповідачу на підставі договору комісії №МL-11-12/2014 від 11.12.2014 року, але в позовній заяві зазначено та додано до позовної заяви копію договору комісії №М-1712/2014 від 17.12.2014року. Просив прийняти зазначену заяву і розглядати справу з врахуванням підстав, викладених у заяві про зміну підстав позову та задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні та у відзиві позов визнав. Надав письмове пояснення, в якому зазначив, що готовий до розгляду справи із врахуваннм заяви позивача про зміну підстав позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Матриця" (позивачем, комітентом) та Лерден Індастрі Інк (відповідачем, комісіонером) було укладено договір комісії № МL-11-12/2014.

Предметом зазначеного договору є зобов'язання комісіонера укласти в інтересах і за рахунок комітента угоду по придбанню для нього товару (установку лазерного раскроя HYPER GREAR 510 - 2 одиниці) від свого імені за винагороду.

За умовами п.7.1-7.2 договору комісіонер поставляє товар комітенту на умовах СІF порт Одеса, Україна у відповідності з даним контрактом та Міжнародними правилами по тлумаченню торгових термінів "ІНКОТЕРМС-2000". Товар повинен бути готовий до відвантаження не пізніше 01 лютого 2015 року.

З врахуваннм п. 8.1 договору, комітент перераховує комісіонеру гроші для здійснення доручення і закупки товару в наступному порядку: 100% оплати не пізніше 22.12.2014 року.

Загальна вартість товару, який підлягає покупці становить 3554000,00 доларів США (п.6.4 договору).

На виконання умов договору позивач перерахував відповідачу 3554000,00 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням №4 від 18.12.2014 року, swift-повідомленням від 18.12.2014 року і не заперечується представником відповідача у засіданні суду, тобто виконав належно умови договору.

Проте, відповідач умови договору виконав неналежно, бо не поставив товар позивачу в передбачений договором строк і не повернув кошти перераховані йому позивачем як попередню оплату.

Відповідно до п.10.1 договору, у випадку не виконання комісіонером своїх зобов'язань по поставці товару в порт згідно п.7.1 договору, кошти отримані від комітента підлягають поверненню комітенту в строк до 01.02.2015року.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст.1011 ЦК України, за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученнм другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Комісіонер зобов'язаний вчинити правочин на умовах, найбільш вигідних для комітента, і відповідно до його вказівок (ст.1014 ЦК України).

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших в'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливаєз характеру відносин (ч.2 ст.712 ЦК України).

З врахуванням приписів ч.2 ст.693 ЦК україни якщо продавець який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Статья 610 ЦК України зазначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як суд зазначав вище, відповідно до п.10.1 договору, у випадку не виконання комісіонером своїх зобов'язань по поставці товару в порт згідно п.7.1 договору, кошти отримані від комітента підлягають поверненню комітенту в строк до 01.02.2015року.

Проте відповідач не поставив товар у порт до 01.02.2015 року і не повернув отримані кошти від позивача в якості попередньої оплати сумі 3554000,00доларів США.

Отже відповідач неналежно виконав прийняте зобов'язання за договором щодо поставки товару або повернення отриманих коштів за товар.

За приписами ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач позовні вимоги не спростував, представник відповідача у засіданні суду та у відзиві позов визнав.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, оскільки позов підтверджується належними доказами, наявними в матеріалах справи, заявлений відповідно до вимог чинного законодавства.

На підставі ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача, оскільки позивач не просить стягнути із відповідача витрати, пов'язані із сплатою судового збору та представник позивача пояснив у засіданні суду, що зазначені витрати бере на себе позивач.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути із Лерден Індастрі Інк. (Роанд Таун, Тортола П.О. скринька 315, Британські Віргінські острови ( Lerden Industry Inc. Road Town. Tortola P.O. Box 315. BVI) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Матриця" (65000, м. Одеса, вул. Запорізька, 15, кв. 33 та м. Одеса, вул. Єврейська, 23, ):

- 3554000,00 (три мілліони п'тсот п'ятдесять чотири тисячі) доларів США - попередньої оплати.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 18 травня 2015р.

Суддя Я.В. Брагіна