РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2015Справа №910/7205/15-г
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»
до про Комунального підприємства по утриманню житлового господарства «Печерськжитло» стягнення 67 624 грн. 40 коп.
Представники:

від Позивача: Хлівнюк М.М. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: не з»явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства «Печерськжитло» (надалі також - «Відповідач») про стягнення 67 624 грн. 40 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 29.04.2013 року між Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» (Виконавець) та Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства «Печерськжитло» (Замовник) було укладено Договір №31 про надання послуг з технічного обслуговування дренажних мереж, відповідно до умов якого Виконавець зобов»язався щомісячно надавати Замовникові послуги з технічного обслуговування дренажних мереж. Як зазначає Позивач, він належним чином виконав умови цього Договору, що підтверджується Актами приймання виконаних робіт з технічного обслуговування дренажних мереж на загальну суму 67 624 грн. 40 коп., проте Відповідач в порушення умов Договору не здійснив оплату за надані послуги у повному обсязі. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» становить 67 624 грн. 40 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.03.2015 р. порушено провадження у справі № 910/7205/15-г, судове засідання призначено на 09.04.2015 р.

08.04.2015 року через загальний відділ діловодства суду від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 26.03.2015 року.

09.04.2015 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 26.03.2015 року не виконав.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Відповідача надати докази на підтвердження сплати заборгованості за Договором №31 від 29.04.2013 року.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.04.2015 р. відкладено розгляд справи на 29.04.2015 р., у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

В судовому засіданні 29 квітня 2015 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи, викладені в позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник Відповідача в судове засідання не з»явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованого повідомлення про вручення 16.04.2015 р. уповноваженій особі підприємства Відповідача ухвали, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Приймаючи до уваги, що Відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Відповідача не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 29 квітня 2015 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

29.04.2013 року між Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» (Виконавець) та Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства «Печерськжитло» (Замовник) було укладено Договір №31 про надання послуг з технічного обслуговування дренажних мереж, відповідно до умов якого Виконавець зобов»язався щомісячно надавати Замовникові послуги з технічного обслуговування дренажних мереж.

Відповідно до п.2 Договору Виконавець повинен надати цим Договором послуги, вартість яких відповідає порядку та умовам Державних будівельних норм.

Згідно з п.3.1 Договору вартість послуг за Договором становить 67 624 грн. 42 коп., у тому числі ПДВ 11 270 грн. 74 коп.

Розрахунки з Виконавцем за надані послуги здійснюються Замовником по факту виконання послуг з можливістю відтермінування платежів. (п.4.1 Договору)

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що в останній день поточного місяця Виконавець надає Замовникові відповідні Акти наданих послуг із зазначенням їх вартості. Замовник підписує акти, засвідчує підпис печаткою і у триденний термін повертає один примірник актів Виконавцю, або в цей же термін надає Виконавцю мотивовану письмову відмову у прийнятті послуг.

У п.9.1 Договору встановлено, що цей Договір набирає чинності з 29.04.2013 р. та діє до 31.03.2014 р., а в частині розрахунків до їх повного виконання.

Калькуляцією вартості технічного обслуговування та прочищення зливостічних і дренажних систем для житлово - комунальних підприємств Сторони передбачили, що вартість робіт з ПДВ складає 4 581 грн. 60 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору №31 про надання послуг з технічного обслуговування дренажних мереж від 29.04.2013 року Позивач надав послуги з технічного обслуговування дренажних мереж, а Відповідач у свою чергу прийняв вказані послуги, що підтверджується Актами приймання виконаних робіт №22 за березень 2014 р. на суму 7 651 грн. 27 коп., №167 за грудень 2013 р. на суму 10 950 грн. 02 коп., №150 за листопад 2013 р. на суму 12 324 грн. 50 коп., №116 за серпень 2013 р. на суму 10 033 грн. 70 коп., №62 за червень - липень 2013 р. на суму 13 744 грн. 80 коп., за травень 2013 р. на суму 12 920 грн. 11 коп., а загалом на суму в розмірі 67 624 грн. 44 коп.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач в порушення умов Договору не здійснив оплату за надані послуги у повному обсязі. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» становить 67 624 грн. 40 коп.

26.01.2015 року Позивач направив на адресу Відповідача вимогу за вих. №155/1/03-402 про плату боргу в розмірі 67 624 грн. 40 коп., що підтверджується поверненням рекомендованого повідомлення про вручення 29.01.2015 року уповноваженій особі підприємства Відповідача, яка залишена без відповіді і виконання.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору №31 про надання послуг з технічного обслуговування дренажних мереж від 29.04.2013 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору №31 про надання послуг з технічного обслуговування дренажних мереж від 29.04.2013 року Позивач надав послуги з технічного обслуговування дренажних мереж, а Відповідач у свою чергу прийняв вказані послуги, що підтверджується Актами приймання виконаних робіт №22 за березень 2014 р. на суму 7 651 грн. 27 коп., №167 за грудень 2013 р. на суму 10 950 грн. 02 коп., №150 за листопад 2013 р. на суму 12 324 грн. 50 коп., №116 за серпень 2013 р. на суму 10 033 грн. 70 коп., №62 за червень - липень 2013 р. на суму 13 744 грн. 80 коп., за травень 2013 р. на суму 12 920 грн. 11 коп., а загалом на суму в розмірі 67 624 грн. 44 коп., які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку, проте Відповідач не здійснив оплату за надані й прийняті послуги в повному обсязі.

Відповідно до п.4.1 Договору розрахунки з Виконавцем за надані послуги здійснюються Замовником по факту виконання послуг з можливістю відтермінування платежів.

26.01.2015 року Позивач направив на адресу Відповідача вимогу за вих. №155/1/03-402 про плату боргу в розмірі 67 624 грн. 40 коп., що підтверджується поверненням рекомендованого повідомлення про вручення 29.01.2015 року уповноваженій особі підприємства Відповідача, яка залишена без відповіді і виконання.

Днем пред'явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв'язку і підприємством зв'язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред'явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення. Оскільки згаданою статтею 530 ЦК України не визначена форма пред'явлення вимоги кредитором, останній може здійснити своє право як шляхом надіслання платіжної вимоги-доручення, так і шляхом звернення до боржника з листом, телеграмою, надіслання йому рахунка (рахунка-фактури) тощо. При цьому якщо боржник (відповідач) заперечує одержання ним такої вимоги, кредитор (позивач) зобов'язаний подати господарському суду докази її надіслання боржникові. Останній, зі свого боку, не позбавлений права подати докази неодержання ним вимоги кредитора (наприклад, довідку підприємства зв'язку про ненадходження на адресу боржника відповідного рекомендованого поштового відправлення). Ухилення боржника від одержання на підприємстві зв'язку листа, що містив вимогу (відмова від його прийняття, нез'явлення на зазначене підприємство після одержання його повідомлення про надходження рекомендованого або цінного листа) не дає підстав вважати вимогу непред'явленою. (п.1.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов»язань» №14 від 17.12.2013 року)

Таким чином, Суд зазначає, що на підставі умов Договору №31 про надання послуг з технічного обслуговування дренажних мереж від 29.04.2013 року у Відповідача перед Позивачем виник обов»язок по оплаті вартості наданих і прийнятих послуг.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Комунальному підприємству «Київжитлоспецексплуатація» в розмірі 67 624 грн. 40 коп.

Отже, Суд приходить до висновку, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату вартості наданих та прийнятих послуг в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 67 624 грн. 40 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства «Печерськжитло» на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 67 624 грн. 40 коп.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства «Печерськжитло» (01103, м.Київ, БУЛЬВАР ДРУЖБИ НАРОДІВ, будинок 30/1, Ідентифікаційний код юридичної особи 03366569) на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» (01034, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВОЛОДИМИРСЬКА, будинок 51-А, Ідентифікаційний код юридичної особи 03366500) заборгованість у розмірі 67 624 (шістдесят сім тисяч шістсот двадцять чотири) грн. 40 (сорок) коп., судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 05 травня 2015 року.

Суддя О.В. Чинчин