РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2015Справа №910/5274/15-г

За позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування"
доПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна"
простягнення страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 19 197,00 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Самойленко П.М. - представник за довіреністю;
від відповідача:не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Альфа Страхування" (надалі - ПрАТ "СК "Альфа Страхування") звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" (надалі - ПрАТ "СК "Україна") про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 19 197,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПрАТ "СК "Альфа Страхування" на підставі Договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №046.0418268.147 від 22.04.2013 р. внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі ДТП) - виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки "Chery QQ", реєстраційний номер АН 3152 НН, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статтей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотньої вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки "Ford Sierra", реєстраційний номер АН 9912 СР, яким скоєно ДТП, застрахована ПрАТ "СК "Україна" на підставі Договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс серії АС №3920439), а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.03.2015 р. порушено провадження по справі №910/5274/15-г, розгляд справи призначено на 01.04.2015 р.

25.03.2015 р. представником позивача на виконання вимог ухвали суду від 06.03.2015 р. через загальний відділ суду було подано витребувані документи.

Судове засідання призначене на 01.04.2015 р. не відбулось, у зв'язку із перебуванням судді Підченка Ю.О. на лікрарняному.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.04.2015 р. у зв'язку із виходом судді Підченка Ю.О. з лікарняного, розгляд справи призначено на 29.04.2015 р.

Представник позивача в судове засідання 29.04.2015 р. з'явився, надав додаткові документи для долучення їх до матеріалів справи, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 29.04.2015 р. не з'явився, вимог ухвали суду від 06.03.2015 р. не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до п. 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 29.04.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складався протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.04.2013 р. між ПрАТ "СК "Альфа Страхування" (страховик) та Малюгою Олександром Юрійовичем (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.0418268.147 (надалі - "Договір"), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки "Chery QQ", реєстраційний номер АН 3152 НН, 2010 року випуску.

Договором визначено, що до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП, а вигодонабувачем є Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк".

Строк дії договору встановлено з 23.04.2013 р. по 22.04.2014 р.

З довідки УДАІ ГУ МВС України про дорожньо-транспортну пригоду №9371556 вбачається, що 07.04.2014 р. о 15 год. 45 хв. по вул. Тореза в м. Макіївка сталося ДТП за участі застрахованого автомобіля марки "Chery QQ", реєстраційний номер АН 3152 НН та автомобіля марки "Ford Sierra", реєстраційний номер АН 9912 СК, а саме: Шевченко А.В., керуючи автомобілем марки "Ford Sierra", реєстраційний номер АН 9912 СК, недотримався дистанції та допустив зіткнення з автомобілем марки "Chery QQ", реєстраційний номер АН 3152 НН, завдавши йому технічних пошкоджень.

ДТП сталася в результаті порушення водієм Шевченком А.В. вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується довідкою УДАІ ГУ МВС України про дорожньо-транспортну пригоду №9371556.

При цьому, відсутність в матеріалах справи доказів притягнення судом учасника дорожньо-транспортної пригоди до відповідальності за її скоєння не може бути достатньою підставою для відмови в позові, оскільки цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того чи є у діях цієї особи склад адміністративного проступку чи злочину.

Таким чином, відсутність в матеріалах справи постанови Червоногвардійського районного суду м. Макіївки про притягнення Шевченка А.В. до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 124 КпАП України, не може бути підставою для відмови в задоволенні відповідного позову, оскільки цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того чи є у діях цієї особи склад адміністративного проступку/злочину.

Вина заподіювача шкоди є умовою відповідальності за правопорушення, вина боржника у порушенні презюмується та не підлягає доведенню кредитором. Однак, належних доказів відсутності вини Шевченка А.В. матеріали справи не містять та відповідачем не надано. Аналогічна позиція викладена у постанові Вищого Господарського суду України від 06.08.2013 р. у справі №5006/48/108/2012.

08.04.2014 р. власник застрахованого автомобіля "Chery QQ", реєстраційний номер АН 3152 НН звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування за Договором добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №046.0418268.147 від 22.04.2013 р.

Відповідно до Висновку автотоварознавчого дослідження №597/14-02 від 17.04.2014 р., складеного судовим експертом-автотоварознавцем Чистяковим В'ячеславом Михайловичем та спеціалістом Чистяковим Олексієм В'ячеславовичем, та доданої до нього калькуляції/висновку №2146 вартість відновлювального ремонту автомобіля "Chery QQ", реєстраційний номер АН 3152 НН, в результаті його пошкодження при ДТП склала 20 331,87 грн.

22.04.2014 р. власник застрахованого автомобіля "Chery QQ", реєстраційний номер АН 3152 НН звернувся до позивача із заявою щодо напрямку виплати та/або доплати страхового відшкодування згідно якої просив страхове відшкодування виплатити на рахунок СТО для здійснення ремонту.

Згідно рахунку №10306 від 22.04.2014 р., виставленого власнику застрахованого транспортного засобу СТО - ТОВ "Гратіум", вартість відновлювального ремонту автомобіля "Chery QQ", реєстраційний номер АН 3152 НН складає 20 647,00 грн.

Вигодонабувач - Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" листом №40332-23.1-б/б від 12.05.2014 р. погодив перерахування суми оплати відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу "Chery QQ", реєстраційний номер АН 3152 НН на поточний рахунок СТО.

12.05.2014 р. позивачем був складений та підписаний страховий акт №1168.206.14.01.01, згідно з яким пошкодження транспортного засобу автомобіля "Chery QQ", реєстраційний номер АН 3152 НН, внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 20 197,00 грн. на рахунок СТО - ТОВ "Гратіум".

На підставі складеного страхового акту №1168.206.14.01.01 від 12.05.2014 р. ПрАТ "СК "Альфа Страхування", виконуючи свої зобов'язання за Договором добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №046.0418268.147 від 22.04.2013 р., виплатило суму страхового відшкодування в розмірі 20 197,00 грн. на рахунок СТО - ТОВ "Гратіум", що підтверджується наявним в матеріалах платіжним дорученням №12436 від 26.05.2014 р.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до ПрАТ "СК "Альфа Страхування", перейшло в межах виплаченої суми право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із наявної в матеріалах справи довідки УДАІ ГУ МВС України про дорожньо-транспортну пригоду №9371556, вбачається, що транспортний засіб - автомобіль марки "Ford Sierra", реєстраційний номер АН 9912 СК, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю "Chery QQ", реєстраційний номер АН 3152 НН, належить Черненку В.О. та знаходився під керуванням Шевченка А.В., вина якого у скоєнні ДТП підтверджується матеріалами справи.

Доказів того, що Шевченко А.В. не мав права керувати транспортним засобом - автомобілем марки "Ford Sierra", реєстраційний номер АН 9912 СК, та притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП, матеріали справи не містять, а відтак, враховуючи положення статті 62 Конституції України, що закріплюють принцип презумпції невинуватості особи, суд дійшов висновку, що Шевченко А.В. керував транспортним засобом - автомобілем марки "Ford Sierra", реєстраційний номер АН 9912 СК, на законних підставах.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Вищого господарського суду України №30/5009/2733/11 від 02.04.2012 р.

Згідно із ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відтак, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Оскільки вина Шевченка А.В. підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а відповідачем доказів зворотнього суду надано не було, то шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автомобіля "Ford Sierra", реєстраційний номер АН 9912 СК відшкодовується Шевченка А.В. як власником цього транспортного засобу.

Цивільно-правова відповідальність Шевченка А.В., як власника автомобіля "Ford Sierra", реєстраційний номер АН 9912 СК, застрахована ПрАТ "СК "Україна" згідно із полісом АС №3920439 строк дії якого з 10.08.2013 р. по 09.08.2014 р., що підтверджено відповіддю МТСБУ, яка надійшла на запит суду.

Спеціальним законом, що регулює питання виплати страхового відшкодування за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та яким керується страховик цивільно-правової відповідальності є Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

При цьому, за умовами п. 12.1 ст. 12 вказаного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Вказаним Договором (поліс серії АС №3920439) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50 000,00 грн., франшиза - 1 000,00 грн.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля "Chery QQ", реєстраційний номер АН 3152 НН складає 20 647,00 грн., а до позивача перейшло право зворотної вимоги в межах виплаченої суми.

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, який перейшов до позивача, визначені полісом серії АС №3920439 розміри лімітів відповідальності та франшизи (1 000,00 грн.), суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 19 197,00 грн. (20 197,00 грн. (сума виплаченого страхового відшкодування) - 1 000,00 грн. (франшиза) = 19 197,00 грн.)

При цьому, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року №15-рп/2002 кожна особа має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий. Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб'єктом правовідносин інших засобів правового захисту. Держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов'язком особи, яка потребує такого захисту.

З огляду на викладене позивач отримує право вимоги потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування та не зобов'язаний звертатися безпосередньо до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплати матеріального відшкодування. Відповідно до зазначених вище норм позивач може реалізувати своє право шляхом подачі позову до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України №23/279 від 28.08.2012, №910/17223/13 від 04.11.2014 та інших.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, як і не надав доказів часткової або повної сплати заявленої до стягнення суми.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з покладенням судового збору на відповідача, в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" (02140, м. Київ, вул. Ревуцького, 42-Г; ідентифікаційний код 30636550) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" (04073, м. Київ, проспект Московський, 9; ідентифікаційний код 30968986) суму страхового відшкодування у розмірі 19 197 (дев'ятнадцять тисяч сто дев'яносто сім) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення - 12.05.2015 р.

Суддя Ю.О. Підченко