ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" травня 2015 р.Справа № 916/1005/15-г

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Брагіної Я.В.

секретаря судового засідання Галюк Т.В.

за участю представників:

від позивача: Сонько В.В. згідно довіреності від 10.02.2015р.;

від відповідача: не з'явився.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Дочірнього підприємства "ГСІ-Укрнафтогазбуд" Відкритого акціонерного товариства "Глобалбуд-Інжинірінг" (м. Одеса)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"(м. Київ) в особі філії "Одеське регіональне управління" Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (м. Одеса)

про стягнення 939027,95грн.

У засіданні суду оголошувались перерви з 27.03.15 по 08.04.15., з 08.04.15. по 27.04.15., з 27.04.15. по 12.05.15. на підставі ст.77 ГПК України.

11.03.2015р. Дочірнє підприємство "ГСІ-Укрнафтогазбуд" Відкритого акціонерного товариства "Глобалбуд-Інжинірінг" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське регіональне управління" Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про стягнення 939027,95грн. з останнього, з яких 899940,00грн. інфляційних втрат та 39087,95грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 12.03.2015р. порушено провадження за зазначеним позовом у справі № 916/1005/15-г.

07.04.2015р. від представника відповідача до суду надійшло клопотання про зупинення провадження по справі до завершення апеляційного розгляду і набрання чинності рішення господарського суду Одеської області від 25.02.2015р. у справі №916/377/15-г. Також надійшов відзив на позовну заяву.

27.03.15. за вх. № 2-1608/15 до господарського суду Одеської області надійшло клопотання від відповідача про об'єднання однорідних позовних заяв, а саме: зі справою №916/612/15-г. Суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача, оскільки вважає, що об'єднання даних справ в одне провадження утруднить вирішення спору.

27.04.15. позивач надав заяву про уточнення до позовної заяви щодо найменування відповідача по справі та відповідач надав заяву щодо залишення клопотання про зупинення провадження по справі без розгляду. Суд задовольнив обидва клопотання позивача.

12.05.2015р. відповідач надіслав відзив на позовну заяву.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив закінчувати розгляд справи.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про розгляд справи був повідомлений у попередньому судовому засіданні, про що свідчить його підпис у додатку до протоколу від 27.04.2015р.

Таким чином, суд розглядає справу за наявними матеріалами у справі на підставі ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

20.01.2014 р. між ДП „ГСІ-Укрнафтогазбуд" (надалі позивач, клієнт) та ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит" (надалі відповідач, Банк) укладено договір банківського вкладу „Класичний" № 11 (Договір), відповідно до умов якого Клієнт надає Банку суму грошових коштів (вклад) у тимчасове користування на умовах терміновості, платності та зворотності, а Банк виплачує Клієнту таку суму та проценти, нараховані на неї (п.1.1 Договору). Вклад складається з вкладних траншів, що розміщені Клієнтом згідно з умовами Договору. Вкладний транш є сумою грошових коштів, що переказана Клієнтом на вкладний рахунок в порядку та на умовах, передбачених цим Договором та додатками, укладеними в рамках Договору і які є його невід'ємною частиною (п.1.2 Договору). Договір діє до 31.12.2014 р. (п.1.4 Договору).

При закінченні строку розміщення вкладного траншу повернення вкладного траншу здійснюється Банком шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Клієнта, що вказаний в розділі 7 Договору. Повернення вкладного траншу може бути здійснено також на інший поточний рахунок Клієнта, що вказаний в листі Клієнта про повернення коштів (п.3.1 Договору). При настанні терміну, вказаного в п.1.4 Договору, строк дії Договору може бути продовжений за згодою сторін шляхом укладання відповідного договору (п.3.2 Договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п.6.2 Договору).

В п.п.1,2 додатку від 21.02.2014 р. № 11-1/1 до Договору сторони погодили розміщення вкладу в розмірі 20000000,00 грн. до 21.02.2014 р.

Платіжним дорученням від 20.01.2014 р. № 151 Клієнт перерахував вклад на рахунок Банку, зазначений в п.1 додатку № 11-1/1.

Після закінчення строку, погодженого в додатку від 21.02.2014 р. № 11-1/1 до Договору, Банк відповідно до умов п.3.1 Договору повернув Клієнту частину вкладу в розмірі 10000000,00 грн. Залишок вкладу на підставі додатку від 21.02.2014 р. № 11-1/1 до Договору розміщено на термін до 24.03.2014 р.

Крім того, шляхом оформлення додатків від 24.03.2014 р. № 11-1/2, від 28.04.2014 р. № 11-1/3, від 30.05.2014 р. № 11-1/4, від 01.07.2014 р. № 11-1/5, від 04.08.2014 р. № 11-1/6, від 05.09.2014 р. № 11-1/7, від 06.10.2014 р. № 11-1/8, від 07.11.2014 р. № 11-1/9, від 08.12.2014 р. № 11-1/10 до Договору сторонами погоджено розміщення вкладу у розмірі 10000000,00 грн. до 26.12.2014 р.

При цьому в додатках від 31.10.2014 р. № 11-2 та від 01.12.2014 р. № 11-2/1 до Договору узгоджено розміщення на строк до 26.12.2014 р. додаткового вкладу в розмірі 7000000,00 грн., який перераховано Банку, що підтверджується платіжним дорученням від 31.10.2014 р. № 117.

25.12.2014 р. та 05.01.2015 р. Клієнт листами № 311 та № 1 повідомив Банк про необхідність повернення вкладу у зв'язку із закінченням дії Договору, залишення яких без задоволення спричинило звернення до господарського суду з позовною заявою в рамках провадження у даній справі.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк...

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно із ч.ч. 1, 4 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.

Слід зазначити, що рішенням господарського суду по справі № 916/377/15-г від 25.02.2015р., яке залишено в силі постановою Одеського апеляційного господарського суду від 23.04.2015р. встановлено існування заборгованості відповідача перед позивачем, а частину основного боргу стягнуто з відповідача на користь позивача (а.с.97-103).

Відповідно ст.35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Тобто факт неналежного виконання відповідачем умов договору та неналежних до сплати сум є встановленими фактами рішенням суду та доказуванню не підлягають.

Тому позивач просить стягнути з відповідача 899940,00грн. інфляційних втрат та 39087,95грн. 3% річних.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат суд приходить до висновку, що розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства і тому задовольняє позов.

За приписами ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач позовні вимоги не спростував, доказів сплати заборгованості у передбачений строк не надав.

Суд не приймає доводи відповідача, викладені у відзиві, надісланому до суду 12.05.15., оскільки належних доказів, які б підтверджували накладення арешту на всі кошти, що знаходяться на рахунках банку позивач не надав, а також не надав доказів, які б підтверджували прийняття Національним банком України рішення про запровадження обмежень на діяльність відповідача, зупинення операцій по рахунку. До того ж, доводи позивача спростовуються і рішенням суду у справі №916/377/15-г, в якому встановлено, що відповідач частину боргу сплатив позивачу.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, оскільки позов підтверджується належними доказами, наявними в матеріалах справи, заявлений відповідно до вимог чинного законодавства.

На підставі ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, оскільки по вині останнього позивач вимушений був звернутись до суду за захистом порушених прав.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути із Публічного акціонерного товариства „Банк „Фінанси та Кредит" (04050, м. Київ, вул. Артема, 60, ) на користь Дочірнього підприємства „ГСІ-Укрнафтогазбуд" Відкритого акціонерного товариства „Глобалбуд-Інжинірінг" (65041, м. Одеса, вул. Шкодова гора, 3, ):

- 899940,00грн. - інфляційних втрат,

- 39087,95грн. - 3% річних,

- 18780,56грн. - витрат, пов'язаних із сплатою судового збору.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено та підписано 15 травня 2015 р.

Суддя Я.В. Брагіна