РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2015Справа №910/7121/15-г

За позовомФізичної особи-підприємця Богатирьової Ганни Володимирівни
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел»
простягнення 85648 грн. 35 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Богатирьова Г.В. - паспорт;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

02.03.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Богатирьової Ганни Володимирівни з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел» про стягнення 85648 грн. 35 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі укладеного між сторонами договору на туристичне обслуговування, позивач сплатив відповідачу грошові кошти у загальному розмірі 85648 грн. 35 коп. Однак, відповідач, в порушення норм законодавства України та укладеного між сторонами договору на туристичне обслуговування, не надав позивачу погоджені між сторонами послуги, перелік яких визначений у виставлених відповідачем рахунках-фактурах № SF-281694 від 02.12.2014, № SF-281696 від 02.12.2014, № SF-281697 від 02.12.2014 та № SF-284741 від 24.12.2014, у зв'язку з чим у позивача виникло право на відшкодування збитків, завданих відповідачем, у розмірі 85648 грн. 35 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2015 порушено провадження у справі № 910/7121/15-г; розгляд справи призначено на 10.04.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 15.05.2015.

У судовому засіданні 15.05.2015 представник позивача подав додаткові документи, які суд долучив до матеріалів справи; надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 15.05.2015 не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 833.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувається з урахуванням положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 15.05.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

02.12.2014 та 24.12.2014 позивач здійснив бронювання туристичних послуг в системі бронювання туристичних послуг Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел» шляхом подання відповідних заявок, які були прийняті відповідачем до виконання, що підтверджується виставленими відповідачем рахунками-фактурами № SF-281694 від 02.12.2014 на суму 14670 грн. 00 коп., № SF-281696 від 02.12.2014 на суму 14670 грн. 00 коп., № SF-281697 від 02.12.2014 на суму 14670 грн. 00 коп. та № SF-284741 від 24.12.2014 на суму 41638 грн. 35 коп. (належним чином засвідчені копії знаходяться в матеріалах справи).

Із рахунків № SF-281694 від 02.12.2014 на суму 14670 грн. 00 коп., № SF-281696 від 02.12.2014 на суму 14670 грн. 00 коп. та № SF-281697 від 02.12.2014 на суму 14670 грн. 00 коп. вбачається, що послугами, які надає відповідач, є послуги з продажу авіаквитків: Київ - Хургада (виліт 14.02.2015), Хургада - Київ (повернення 21.02.2015).

Із рахунку № SF-284741 від 24.12.2014 на суму 41638 грн. 35 коп. вбачається, що послугами, які надає відповідач, є послуги з продажу авіаквитків: Київ - Дубаї (виліт 29.01.2015), Дубаї - Київ (повернення 03.02.2015), послуги з оформлення туристичної візи, страхування, трансфер та страхування відповідальності туроператора.

Належним чином засвідчені копії вказаних рахунків знаходяться в матеріалах справи.

Судом встановлено, що у вищеперелічених рахунках-фактурах зазначено, що оплата за цими рахунками-фактурами підтверджує повне та безумовне прийняття положень Договору на туристичне обслуговування, затвердженого туроператором та оприлюдненого на офіційному сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел».

Стаття 181 Господарського кодексу України передбачає загальний порядок укладання господарських договорів. Частина 1 зазначеної статті визначає, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до норм статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Згідно зі ст. 20 Закону України «Про туризм», за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов'язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов'язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про туризм» учасниками відносин, що виникають при здійсненні туристичної діяльності, є юридичні та фізичні особи, які створюють туристичний продукт, надають туристичні послуги (перевезення, тимчасового розміщення, харчування, екскурсійного, курортного, спортивного, розважального та іншого обслуговування) чи здійснюють посередницьку діяльність із надання характерних та супутніх послуг, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства (туристи, екскурсанти, відвідувачі та інші), в інтересах яких здійснюється туристична діяльність.

Суб'єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність (далі - суб'єкти туристичної діяльності), є, зокрема: туристичні оператори (далі - туроператори) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність; туристичні агенти (далі - турагенти) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб'єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про туризм» суб'єкти туристичної діяльності мають право виробляти і реалізовувати туристичні послуги згідно із законодавством.

Судом встановлено, що 03.12.2014 позивач сплатив відповідачу грошові кошти у загальному розмірі 44010 грн. 00 коп. за рахунками-фактурами № SF-281694 від 02.12.2014 на суму 14670 грн. 00 коп., № SF-281696 від 02.12.2014 на суму 14670 грн. 00 коп. та № SF-281697 від 02.12.2014 на суму 14670 грн. 00 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями банківських виписок від 03.12.2014.

Як встановлено судом, 25.12.2014 позивач сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 41638 грн. 35 коп. за рахунком-фактурою № SF-284741 від 24.12.2014 на суму 41638 грн. 35 коп., що підтверджується належним чином засвідченою копією банківською виписки від 25.12.2015.

Таким чином, позивач у повному обсязі виконав свій обов'язок з оплати за туристичні послуги (загальна сума сплачених коштів становить 85648 грн. 35 коп.).

Суд зазначає, що в рахунках-фактурах сторонами не узгоджено строк виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором на туристичне обслуговування. Крім того, на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел» відсутній договір на туристичне обслуговування (щодо якого є вказівка у рахунках-фактурах)

У судовому засіданні 15.05.2015 та у письмових поясненнях позивач зазначив, що фактом виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором на туристичне обслуговування за рахунками-фактурами № SF-281694 від 02.12.2014 на суму 14670 грн. 00 коп., № SF-281696 від 02.12.2014 на суму 14670 грн. 00 коп., № SF-281697 від 02.12.2014 на суму 14670 грн. 00 коп. та № SF-284741 від 24.12.2014 на суму 41638 грн. 35 коп. мало б бути фактичне надання відповідачем авіаквитків та ваучеру на готель до дати початку туру, а саме: до 14.02.2015 за рахунками-фактурами № SF-281694 від 02.12.2014, № SF-281696 від 02.12.2014 та № SF-281697 від 02.12.2014 та до 29.01.2015 за рахунком-фактурою № SF-284741 від 24.12.2014.

Крім того, позивач зазначив, що зазвичай туроператор передає квитки за 2-3 дні до початку туру.

Суд зазначає, що джерелом цивільного права є правові звичаї, зокрема звичаї ділового обороту. ЦК України містить норми, присвячені правовому звичаю як джерелу цивільного права. Звичаєм Цивільний кодекс визнає правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин (ч. 1 ст. 7 ЦК).

Звичай є загальноприйнятим правилом поведінки, яке не виражене прямо ні в законі (нормативному акті), ні в договорі сторін, але не суперечить їм. Отже, звичаї діють у разі відсутності прямих приписів у нормативному акті або в договорі.

Звичай повинен бути усталеним правилом поведінки, тобто досить визначеним за своїм змістом і широко застосовуваним у майновому обороті (наприклад, традиції виконання тих чи інших договірних зобов'язань; інші вимоги, які звичайно пред'являються). Ознака усталеності передбачає, що звичай, внаслідок його багаторазового застосування, сприймається у суспільстві або у його значної частини як правило поведінки, якого дотримуються без додаткової формалізації, зокрема в силу історичних, національних, суспільних традицій.

ЦК України визначає місце звичаїв в системі норм цивільного права. Відповідно до ч. 2 ст. 7 ЦК України звичай може застосовуватися до певних цивільних правовідносин, якщо ці відносини не врегульовані цивільно-правовими нормами, а також за умови, якщо ці звичаєві правила поведінки не суперечать договору або актам цивільного законодавства.

Видом правового звичаю є звичай ділового обороту, під яким розуміється усталене правило поведінки, яке широко застосовується у певній сфері підприємницької діяльності. Традиційно найпоширенішими звичаями ділового обороту є звичаї в торгівлі, розрахункових операціях, торговельному мореплавстві тощо.

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

З огляду на характер договірних відносин сторін, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був надати послуги у розумні строки, але в будь-якому випадку до початку туру.

Однак, як встановлено судом, відповідач не виконав свої зобов'язання, передбачені договором на туристичне обслуговування.

Зокрема, на офіційному сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел» було розміщено інформацію, що з 17.01.2015 відповідач призупиняє відправку туристів на відпочинок та анулює всі тури, в тому числі ті, які були заброньовані раніше (роздруківка з офіційного сайту Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел» http://www.newstravel.com.ua/ долучена позивачем до матеріалів справи).

Вказана інформація розміщена на сайті http://www.newstravel.com.ua/ станом на дату розгляду справи у суді (загальнодоступна інформація).

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 Господарського кодексу України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов'язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків (ч. 3 ст. 225 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 906 Цивільного кодексу України, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом враховано те, що згідно зі ст. 623 Цивільного кодексу України для застосування таких правових наслідків порушення зобов'язань як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини. Відсутність хоча б одного з вищезазначених елементів, які створюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов'язань.

Суд зазначає, що понесені позивачем витрати у загальному розмірі 85648 грн. 35 коп. є збитками у розумінні статті 225 Господарського кодексу України, які понесені позивачем внаслідок невиконання відповідачем свого обов'язку з надання туристичних послуг.

При цьому, суд зазначає, що протиправність поведінки відповідача полягає у невиконанні обов'язку за договором про туристичне обслуговування з надання послуг, перелік яких визначений у рахунках-фактурах № SF-281694 від 02.12.2014 на суму 14670 грн. 00 коп., № SF-281696 від 02.12.2014 на суму 14670 грн. 00 коп., № SF-281697 від 02.12.2014 на суму 14670 грн. 00 коп. та № SF-284741 від 24.12.2014 на суму 41638 грн. 35 коп., а причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками полягає в тому, що невиконання відповідачем свого обов'язку надати позивачу обумовлені у договорі послуги призвело до понесених управненою стороною (позивачем) витрат у розмірі 85648 грн. 35 коп., сплачених з метою отримання цих послуг.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Богатирьової Ганни Володимирівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел» про стягнення збитків у розмірі 85648 грн. 35 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 75, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел» (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, буд. 6 А; ідентифікаційний код: 33782884) на користь Фізичної особи-підприємця Богатирьової Ганни Володимирівни (08150, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Фестивальна, буд. 8; ідентифікаційний номер: ) грошові кошти у розмірі 85648 (вісімдесят п'ять тисяч шістсот сорок вісім) грн. 35 коп. та судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 20.05.2015

Суддя І.М. Отрош