РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2015Справа №910/28738/14

За позовом Публічного акціонерного товариства «Перехідний банк «Кристалбанк»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРО КЛУБ»

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ УКРАЇНСЬКИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ СЕРВІС»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю «Універсал-Капітал»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-Трейд»

про стягнення 408 607,13 дол. США, 4 692 558,07 євро, 35 999 792,69 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Гапанович С.В. - довіреність №4 від 15.04.2015 року ;

від відповідача-1: не з'явилися.;

від відповідача-2: не з'явилися;

від третьої особи-1: не з'явилися;

від третьої особи-2: не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Терра Банк» звернулося до господарського суд м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕРО КЛУБ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ УКРАЇНСЬКИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ СЕРВІС" про стягнення 408 607,13 дол. США, 4 692 558,07 Євро, 35 999 792,69 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ УКРАЇНСЬКИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ СЕРВІС» не виконало умови Кредитного договору №КЛ/13/24 від 29.10.2013 року, щодо повернення позивачу кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а Товариство з обмеженою відповідальністю «АЕРО КЛУБ» не виконало умови Договору поруки №П/13/24 від 04.02.2014 року.

З цих підстав позивач просив задовольнити позов стягнувши солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРО КЛУБ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ УКРАЇНСЬКИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ СЕРВІС» 384 840,39 доларів США - строкової заборгованості за кредитом, 22 374,20 доларів США - прострочених процентів нарахованих на строкову заборгованість за кредитом, 1 392,55 доларів США- пені за несвоєчасну сплату процентів, 4 442 081,62 Євро - строкової заборгованості за кредитом, 235 800,49 Євро - прострочених процентів нарахованих на строкову заборгованість за кредитом, 14 675,96 Євро - пені за несвоєчасну сплату процентів, 31 913 680,17 грн. - строкової заборгованості за кредитом, 2 846 875,15 грн. - прострочених процентів нарахованих на строкову заборгованість за кредитом, 139 237,38 грн. - пені за несвоєчасну сплату процентів, 1 100 000,00 грн. - штрафу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.12.2014 року порушено провадження по справі та призначено розгляд справи на 04.02.2015 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.02.2015 року відкладено розгляд справи на 17.02.2015 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.02.2015 року відкладено розгляд справи на 11.03.2015 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.03.2015 року розгляд справи відкладено на 24.03.2015 року, продовжено строк вирішення спору на 15 днів.

Представник позивача в судовому засіданні 24.03.2015 року подав заяву про заміну позивача правонаступником - Публічним акціонерним товариством «Перехідний банк «Кристалбанк».

24.03.2015 року судом відкладено вирішення питання про залучення Публічного акціонерного товариства «Перехідний банк «Кристалбанк» в якості позивача у справі, відкладено розгляд справи на 07.04.2015 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.04.2015 року замінено позивача у справі Публічне акціонерне товариство «Терра Банк» на Публічне акціонерне товариство «Перехідний банк «Кристалбанк», розгляд справи відкладено на 15.04.2015 року.

В судове засідання 15.04.2015 року представники відповідача-1, відповідача-2, третьої особи-1 та третьої особи-2 не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні 15.04.2015 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 15.04.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності, та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Терра Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перехідний банк «Кристалбанк»; далі по тексту - позивач, Банк, кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ УКРАЇНСЬКИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ СЕРВІС» (далі по тексту - відповідач-2, позичальник, ТОВ «КОМПАНІЯ УКРАЇНСЬКИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ СЕРВІС») укладено Кредитний договір №КЛ/13/24 (далі по тексту - Кредитний договір, Кредитний договір №КЛ/13/24).

За умовами Кредитного договору Позивач відкривав Відповідачу-2 відновлювальну мультивалютну кредитну лінію з лімітом в розмірі 110 000 000,00 грн. (та/або доларах США чи Євро в сумі, еквівалентній 110 000 000,00 грн.), в межах якої надав Відповідачу-2 кредити на поповнення обігових коштів, строком користування по 28.04.2015 р., та сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі: 22% річних в гривні, 11,5% річних в доларах СІНА та 10,5 % річних в ЄВРО (п.п. 1.1., 1.2., 1.3. Кредитного договору).

Факт надання кредитних коштів підтверджується банківськими виписками, що містяться в матеріалах справи.

Кредитним договором обумовлено, що проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно в дату, визначену банком, на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами. Нарахування процентів здійснюється за період з дати надання кредиту по день, що передує останньому робочому дню місяця, в якому надано кредит, включно та надалі за період з останнього робочого місяця, попереднього звітному, по день, що передує останньому робочому дню звітного місяця. Нарахування процентів проводиться за ставкою, визначеною в п, 1.1. Кредитного договору (п. 3.3. Кредитного договору). Проте за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені Кредитним договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється в розмірі: 32% річних в гривні, 21,5 % річних - в доларах США та 20,5 % річних - в ЄВРО (п. 3.5. Кредитного договору).

Нараховані проценти Відповідач-2 мав сплачувати щомісячно, не пізніше п'ятого календарного дня місяця наступного за місяцем нарахування, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, або в день дострокового погашення заборгованості по кредиту на рахунок, зазначений в п. 3.4. Кредитного договору.

04.02.2014 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «АЕРО КЛУБ» (далі по тексту - відповідач-1, поручитель) укладено Договір поруки №П/13/24 (далі по тексту - Договір поруки), за умовами якого Відповідач-1 зобов'язався відповідати солідарно за виконання відповідачем-2 договірних зобов'язань, що випливають з кредитного договору №КЛ/13/24.

Договором поруки встановлено, що Відповідач-1 та Відповідач-2 відповідають перед Позивачем як солідарні боржники (п. 1.2. Договору поруки). При цьому, в разі невиконання чи неналежного виконання боржником (Відповідачем-2) забезпечених порукою зобов'язань кредитор (Позивач) має право звернутись до поручителя (Відповідача-1) з письмовою вимогою про виконання прострочених зобов'язань (п. 2.2. Договору поруки). В такому випадку Поручитель (Відповідач-1) зобов'язаний сплатити кредитору (Позивачу) несплачену боржником (Відповідачем-2) суму за Кредитним договором в 3-денний (триденний) термін з моменту отримання письмової вимоги кредитора (Позивача) шляхом перерахування зазначеної суми заборгованості в повному обсязі (п. 2.3. Договору поруки).

Позивачу, відповідно до умов Кредитного договору (п. 4.3.4.), надано право вимагати від Відповідача-2 (незалежно від настання строку погашення кредиту) сплатити у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентами за користування кредитом, та/або суми неустойки, передбачених Кредитним договором, у разі настання будь-якого або всіх, передбачених п. 4.3.4. Кредитного договору випадків, зокрема: невиконання позичальником (Відповідачем-2) у строк своїх зобов'язань по поверненню кредиту, та/або сплаті процентів за користування кредитом та/або по сплаті комісійної винагороди та/або інших зобов'язань по сплаті грошових коштів.

За приписами абз. 2 п. 4.3.4. Кредитного договору вказана вимога банку (Позивача) має бути виконана позичальником (Відповідачем-2) протягом 10-ти банківських днів з моменту відправлення, що у відповідності до положень п. 7.14. Кредитного договору може здійснюватись поштою або кур'єрською службою.

27.08.2014 року Позивач направив Відповідачу-2 вимогу № 27.08.2014/37-Вих про дострокове повернення боргу (копія вимоги та доказів її направлення містяться в матеріалах справи). Втім у визначений Кредитним договором строк направлена Позивачем вимога залишилась невиконаною, а заборгованість достроково не повернута.

22.09.2014 року Позивач направив вимогу про погашення боргу № 19.09.2014/28-Вих від 19.09.2014 року Відповідачу-1 як поручителю та солідарному боржнику за Договором поруки (копія вимоги та докази її отримання Відповідачу-1 містяться в матеріалах справи). Однак направлена Відповідачу-1 вимога залишилась без відповіді та виконання.

Спір виник у зв'язку з тим, що на думку позивача відповідач-2 не виконав умови Кредитного договору, щодо повернення позивачу кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а відповідач-1 не виконав умови Договору поруки.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд дійшов до висновку, що позивачем належним чином повідомлено відповідача-1 про невиконання відповідачем-2 умов Кредитного договору.

Судом встановлено, що Договір який укладено між позивачем та відповідачем-2 за своєю юридичною природою є кредитним договором, а договір укладений між позивачем та відповідачем-1 - договором поруки.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом ч 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За приписами ч. 1 ст. 527 ЦК України Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 528 ЦК України виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. У разі невиконання або неналежного виконання обов'язку боржника іншою особою цей обов'язок боржник повинен виконати сам.

Згідно з ч. 1 ст. 618 ЦК України боржник відповідає за порушення зобов'язання іншими особами, на яких було покладено його виконання (стаття 528 цього Кодексу), якщо договором або законом не встановлено відповідальність безпосереднього виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 540 ЦК України якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, надав позичальнику (відповідачу-2) кредитні кошти згідно умов Кредитного договору, а позичальник в порушення умов Кредитного договору не повернув кредитні кошти і не сплатив відсотки за користування кредитом, та має перед позивачем заборгованість (а саме: 384 840,39 доларів США - строкової заборгованості за кредитом, 22 374,20 доларів США - прострочених процентів нарахованих на строкову заборгованість за кредитом, 4 442 081,62 Євро - строкової заборгованості за кредитом, 235 800,49 Євро - прострочених процентів нарахованих на строкову заборгованість за кредитом, 31 913 680,17 грн. - строкової заборгованості за кредитом, 2 846 875,15 грн. - прострочених процентів нарахованих на строкову заборгованість за кредитом) а відповідач-1 не виконав взяті на себе зобов'язання згідно умов Договору поруки.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач-1 та відповідач-2 в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростували, розміру позовних вимог не оспорили, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення: 384 840,39 доларів США - строкової заборгованості за кредитом, 22 374,20 доларів США - прострочених процентів нарахованих на строкову заборгованість за кредитом, 4 442 081,62 Євро - строкової заборгованості за кредитом, 235 800,49 Євро - прострочених процентів нарахованих на строкову заборгованість за кредитом, 31 913 680,17 грн. - строкової заборгованості за кредитом, 2 846 875,15 грн. - прострочених процентів нарахованих на строкову заборгованість за кредитом, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню і стягненню солідарно з відповідача-1 та відповідача-2.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача-1 та відповідача-2 1 392,55 доларів США- пені за несвоєчасну сплату процентів, 14 675,96 Євро - пені за несвоєчасну сплату процентів, 139 237,38 грн. - пені за несвоєчасну сплату процентів, 1 100 000,00 грн. - штрафу, суд зазначає наступне.

Умовами Кредитного договору передбачено, що за несвоєчасну сплату суми кредиту та/або процентів за користування кредитом та/або комісійних винагород позичальник сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу до моменту фактичної сплати, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення (п. 5.3. Кредитного договору). Крім того, у випадку прострочення позичальником виконання зобов'язання по поверненню банку сум кредиту та/або процентів за користування кредитом та/або процентів за понадстрокове користування кредитом позичальник (Відповідач-2) зобов'язаний сплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу (п. 5.2. Кредитного договору). Також за кожний випадок невиконання зобов'язань, передбачених п. 4.2. Кредитного договору, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 0,5 % від суми кредитної лінії (п. 5.5. Кредитного договору).

Відповідно до ч. 1 статті 546, статті 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (згідно ч. 6 ст. 231 ГК України).

Згідно п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 2.1. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Застосування іншого виду неустойки - штрафу до грошового зобов'язання законом не передбачено, що, втім, не виключає можливості його встановлення в укладеному сторонами договорі (наприклад, за необґрунтовану відмову від переказу коштів за розрахунковими документами отримувача коштів), притому і як самостійний захід відповідальності, і як такий, що застосовується поряд з пенею. В останньому випадку не йдеться про притягнення до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення двічі, тому що відповідальність настає лише один раз - у вигляді сплати неустойки, яка включає у себе і пеню, і штраф як лише форми її сплати.

Згідно з п. 2.5. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення пені та штрафу (1 392,55 доларів США- пені за несвоєчасну сплату процентів, 14 675,96 Євро - пені за несвоєчасну сплату процентів, 139 237,38 грн. - пені за несвоєчасну сплату процентів, 1 100 000,00 грн. - штрафу), нормативно та документально доведені, а також нараховані відповідно до законодавства, а тому підлягають задоволенню та стягуються солідарно з відповідача-1 та відповідача-2.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача-1 та відповідача-2.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 75, 82-85, 121 ГПК України, суддя -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРО КЛУБ» (03141, м. Київ, ВУЛИЦЯ ВОЛГОГРАДСЬКА, будинок 21-А, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ УКРАЇНСЬКИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ СЕРВІС» (83001, Донецька обл., місто Донецьк, ВУЛИЦЯ УНІВЕРСИТЕТСЬКА, будинок 4, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Перехідний банк «Кристалбанк» (04053, м. Київ, ВУЛИЦЯ КУДРЯВСЬКИЙ УЗВІЗ, будинок 2, ) 384 840 (триста вісімдесят чотири тисячі вісімсот сорок) доларів США 39 центів - строкової заборгованості за кредитом, 22 374 (двадцять дві тисячі триста сімдесят чотири) доларів США 20 центів - прострочених процентів нарахованих на строкову заборгованість за кредитом, 1 392 (одну тисячу триста дев'яносто два) доларів США 55 центів - пені за несвоєчасну сплату процентів, 4 442 081 (чотири мільйони чотириста сорок дві тисячі вісімдесят одну) Євро 62 центів - строкової заборгованості за кредитом, 235 800 (двісті тридцять п'ять тисяч вісімсот) Євро 49 центів - прострочених процентів нарахованих на строкову заборгованість за кредитом, 14 675 (чотирнадцять тисячі шістсот сімдесят п'ять) Євро 96 центів - пені за несвоєчасну сплату процентів, 31 913 680 (тридцять один мільйон дев'ятсот тринадцять тисяч шістсот вісімдесят) гривень 17 копійок - строкової заборгованості за кредитом, 2 846 875 (два мільйони вісімсот сорок шість тисяч вісімсот сімдесят п'ять) гривень 15 копійок - прострочених процентів нарахованих на строкову заборгованість за кредитом, 139 237 (сто тридцять дев'ять тисяч двісті тридцять сім) гривень 38 копійок - пені за несвоєчасну сплату процентів, 1 100 000 (один мільйон сто тисяч) гривень 00 копійок - штрафу.

3. стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРО КЛУБ» (03141, м. Київ, ВУЛИЦЯ ВОЛГОГРАДСЬКА, будинок 21-А, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ УКРАЇНСЬКИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ СЕРВІС» (83001, Донецька обл., місто Донецьк, ВУЛИЦЯ УНІВЕРСИТЕТСЬКА, будинок 4, ) на користь Державного бюджету України 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) гривень 00 копійок - судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 12.05.2015 року.