КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2015 р. Справа№ 911/4208/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Пашкіної С.А.

Смірнової Л.Г.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін: від позивача - не з'явився;

від відповідача - Гончарук В.М., Унинець О.М.

розглянувши апеляційну скаргу приватного акціонерного товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця»

на ухвалу господарського суду Київської області від 28.01.2015р.

по справі № 911/4208/13 (суддя - Лопатін А.В.)

за позовом приватного акціонерного товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця»

до колективного підприємства «Санаторій «Перемога»

про стягнення 876 126,98грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.01.2015р. заяву КП «Санаторій «Перемога» про зміну способу та порядку виконання рішення суду від 10.02.2014р. по справі № 911/4208/13 залишено без задоволення. Заяву КП «Санаторій «Перемога» про розстрочку виконання рішення суду від 10.02.2014 р. № 911/4208/13 задоволено. Вирішено розстрочити виконання рішення господарського суду Київської області від 10.02.2014р. у справі № 911/4208/13 про стягнення з КП «Санаторій «Перемога» на користь ПАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» 734 007,38 грн. рівними платежами строком на 36 місяців.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 28.01.2015р. по справі №911/4208/13.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.04.2015р. відновлено приватному акціонерному товариству лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» строк подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу прийнято до провадження.

Приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» своїх представників в судове засідання не направило, про причини неявки суд не повідомило.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

При цьому слід зазначити, що законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Згідно із п.3.9.2 Постанови № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

Разом з цим, відповідно до ч. 2 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

В силу частини 3 статті 69 Господарського процесуального кодексу України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Враховуючи обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги по даній справі, Київський апеляційний господарський суд розглядає дану справу у встановлений законодавством строк, за відсутності представників позивача, який належним чином повідомлений.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно частини 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Розглянувши матеріали справи всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Київської області від 10.02.2014р. позов задоволено частково, стягнуто з колективного підприємства «Санаторій «Перемога» на користь приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» 662 513,81грн. боргу по орендних платежах, 16 813,03грн. 3% річних, 208,95 грн. інфляційних втрат, 41 467,40грн. пені та 13 004,19грн. судового збору, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Повернуто приватному акціонерному товариству лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» з Державного бюджету України частину, сплаченого за платіжним дорученням №1267 від 14.10.2013р., судового збору, а саме у розмірі 0,46грн.

28.02.2014р. на примусове виконання вказаного рішення господарським судом Київської області видано відповідний наказ.

Боржником подано заяви про розстрочення виконання рішення суду та про зміну способу та порядку виконання рішення суду від 10.02.2014р. по справі № 911/4208/13.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.01.2015р. заяву КП «Санаторій «Перемога» про зміну способу та порядку виконання рішення суду від 10.02.2014р. по справі № 911/4208/13 залишено без задоволення. Заяву КП «Санаторій «Перемога» про розстрочку виконання рішення суду від 10.02.2014 р. № 911/4208/13 задоволено. Вирішено розстрочити виконання рішення господарського суду Київської області від 10.02.2014р. у справі № 911/4208/13 про стягнення з КП «Санаторій «Перемога» на користь ПАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» 734 007,38 грн. рівними платежами строком на 36 місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 7.1.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Відповідно до п. 7.1.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Заявник просив суд змінити спосіб та порядок виконання рішення шляхом застосування арешту та/або стягнення коштів лише з одного банківського рахунку боржника, оскільки інші рахунки підприємства містять бюджетні кошти і використовуються для виконання бюджетних програм.

Враховуючи положення ст. 121 Господарського процесуального кодексу України та роз'яснення Вищого господарського суду України, зазначене не є зміною способу та порядку виконання рішення, а, отже суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення.

Разом з цим, відповідно до п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Заява про розстрочку виконання рішення суду вмотивована тим, що на сьогоднішній день у боржника відсутні кошти для повного погашення заборгованості, оскільки у зв'язку з проведенням антитерористичних дій на сході України, у корпусах санаторію проживають переселенці, фінансування на проживання яких забезпечується кабінетом Міністрів України через Київську обласну державну адміністрацію, яка відповідно повністю розпоряджається коштами на рахунках КП «Санаторій «Перемога», оскільки ці кошти виділені державою для забезпечення потреб тимчасового проживання переселенців. Особистих коштів КП «Санаторій «Перемога» на рахунках підприємства немає, оскільки останнє перебуває у скрутному фінансовому положенні. А на виділені з державного бюджету кошти на утримання переселенців, які знаходяться на рахунку боржника накладено арешт, у порядку примусового виконання рішення суду.

Таким чином, наявні підстави для розстрочки виконання рішення.

Дослідивши матеріали справи Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що господарським судом Київської області правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

З наведених у даній постанові обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування ухвали господарського суду Київської області від 28.01.2015 р. у справі № 911/4208/13.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Київської області від 28.01.2015 р. у справі №911/4208/13 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Матеріали справи № 911/4208/13 повернути до господарського суду Київської області.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді С.А. Пашкіна

Л.Г. Смірнова