ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року Справа № 25/5005/7410/2012
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого -Панової І.Ю.,
суддів -Білошкап О.В.,
Погребняка В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.12.2014 та ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2014 у справі № 25/5005/7410/2012 за заявою Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу про визнання банкрутом Відкритого акціонерного товариства "Дніпромеханомонтаж", -

в с т а н о в и в:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2014 року (суддя Єременко А.В.) грошові вимоги Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу на суму 12 850, 50 грн за квітень та на суму 83 186, 32 грн за травень відхилені.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.12.2014 (колегія суддів: Кузнецов В.О. - головуючий, Кощеєв І.М., Вечірко І.О.) апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2014 залишено без змін.

Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.12.2014 та ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2014 у справі № 25/5005/7410/2012 та прийняти нове рішення, яким визнати поточні грошові вимоги Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу за квітень 2014 в сумі 12 850,50 грн та за травень 2014 у сумі 83 186,32 грн, посилаючись на порушення та неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді Білошкап О.В., перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 41 Господарського кодексу України провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", норми якого, як спеціальні норми права, превалюють у застосуванні над загальними нормами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", цей Закон має пріоритет перед іншими законодавчими актами України у регулюванні відносин, пов'язаних з банкрутством суб'єктів підприємницької діяльності, за винятком випадків, передбачених цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2012 порушено провадження по справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Дніпромеханомонтаж", в порядку статей 7, 11, 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" за заявою Колективного підприємства матеріально-технічного постачання "Дніпрохім".

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2012 введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Горба В.А.

Оголошення про порушення справи про банкрутство розміщено в газеті "Голос України" № 193 (5443) від 13.10.2012 року.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.2013 року затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 2 686 303,68 грн, у тому числі грошові вимоги управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу у розмірі 872 469,65 грн з віднесенням до 3 черги реєстру вимог кредиторів, з яких 229 293, 30 грн - список №1 та 643 176, 35 грн - №2 (за період з 01.01.2007 року по 01.11.2012 року).

04.02.2014 року боржника Відкрите акціонерне товариство "Дніпромеханомонтаж" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Горба В.А.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2014 визнано грошові вимоги Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу на суму 210 404, 65 грн (11 755,77 грн - список №1, 198 648,88 грн - список №2), які виникли за період листопад-грудень 2012, весь 2013, січень 2014 та включено до 3 черги реєстру вимог кредиторів. Грошові вимоги Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу на суму 911 801,13 грн - відхилено.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2014 року грошові вимоги Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу на суму 12 850,50 грн за квітень 2014 та на суму 83 186,32 грн за травень 2014 відхилені.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що грошові вимоги управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу за період квітень-травень 2014 на суму 12 850,50 грн за квітень 2014 та 83 186,32 грн за травень 2014 підлягають відхиленню з тих підстав, що після визнання боржника банкрутом відповідні зобов'язання у банкрута не виникають.

Суд апеляційної інстанції погодився з такими висновками суду першої інстанції зазначивши про їх відповідність чинному законодавству та обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.05.2014 р. на адресу господарського суду надійшла заява Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу про визнання грошових вимог до відкритого акціонерного товариства "Дніпромеханомонтаж" у сумі 1 135 056,28 грн. з яких 891 234,99 грн. - заборгованість по фактичним витратам на виплату та доставку пенсій по списку №2 та 243 821,29 грн. - заборгованість по фактичним витратам на виплату та доставку пенсій по списку №1.

Ухвалою від 27.05.2014 р. господарський суд прийняв заяву Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу та зобов'язав ліквідатора розглянути грошові вимоги в строк до 27.06.2014 р.

12.06.2014 р. на адресу господарського суду надійшла заява Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу про визнання грошових вимог до боржника у сумі 1 218 242,60 грн. з яких 973 754,72 грн. - заборгованість по фактичним витратам на виплату та доставку пенсій по списку №2 та 244 487,88 грн. - заборгованість по фактичним витратам на виплату та доставку пенсій по списку №1.

Ухвалою від 12.06.2014 р. господарський суд прийняв заяву Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу та зобов'язав ліквідатора розглянути грошові вимоги в строк до 12.07.2014р.

25.06.2014 р. до господарського суду надійшли повідомлення ліквідатора арбітражного керуючого Горб В.А. про відхилення грошових вимог Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу у сумі 1 135 056,28 грн., та у сумі 1 218 242,60 грн.

За результатами розгляду заявлених грошових вимог Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу ліквідатор повідомив господарський суд Дніпропетровської області про те, що грошові вимоги за квітень 2014 р. в сумі 12 850,50 грн. та за травень 2014 р. в сумі 83 186,32 не підлягають визнанню, оскільки відповідно до ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), решта вимог вже була визнана ліквідатором та включена до реєстру вимог кредиторів.

Спірними грошовими вимогами в даній справі є вимоги, заявлені управлінням Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, а саме, заборгованість фактичних витратах на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списками № 1 та № 2 за період квітень - травень 2014 р. в сумі 12 850,50 грн. та 83 186,32 грн.

Статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено поняття кредитора - юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, у процедурах банкрутства боржника.

Згідно з частиною 1 статті 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" із дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції. Строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав, не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута. Вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Отже, частиною 1 статті 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено припинення виникнення поточних зобов'язань боржника зі сплати податків, зборів та обов'язкових платежів в ліквідаційній процедурі у справі про банкрутство, яка є спеціальною та повинна застосовуватися переважно щодо суб'єктів підприємницької діяльності, які перебувають у процедурі банкрутства.

У межах повноважень, визначених частиною 2 статті 41 вказаного Закону, ліквідатор заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими та заявлені кредитором у межах строку ліквідаційної процедури, передбаченого частиною 1 статті 37 Закону.

Таким чином, поточні вимоги кредитора - це неоплачені боржником вимоги, які виникли в процедурах банкрутства, за період після порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство і до винесення постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора .

Капіталізація витрат на виплату і доставку відповідних пенсій чинним законодавством не передбачена. У ліквідаційній процедурі у встановлений Законом строк можуть бути заявлені лише ті вимоги щодо витрат на виплату і доставку відповідних пенсій, які виникли в процедурах розпорядження майном та санації, оскільки після визнання боржника банкрутом відповідні зобов'язання не виникають.

Отже, відповідно до норм ст. 38, ч. 2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня визнання підприємства банкрутом та відкриття відносно нього ліквідаційної процедури працівників цього підприємства повідомляється про звільнення в установленому законом порядку, кошти на оплату праці не перераховуються, виплата заробітної плати припиняється, фонд оплати праці саме з метою оплати праці працівників з вказаного часу припиняє своє формування, а у банкрута не виникає жодних нових зобов'язань.

Вказаної правової позиції дотримується Верховний Суд України в своїх постановах від 27.05.2014 року та від 13.05.2014 року у справі № 5021/321/12 та від 18.03.2014 року у справі № 6/108-09.

Згідно ст. 11128 ГПК України рішення Верховного Суду України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України. Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Відхиляючи грошові вимоги Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу на суму 12 850,50 грн за квітень 2014 та на суму 83 186,32 грн за травень 2014, суди попередніх інстанцій виходили з того, що ці вимоги не є поточними в розумінні Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та не можуть бути включені до реєстру вимог кредиторів банкрута, оскільки виникли після визнання боржника банкрутом та введення ліквідаційної процедури (постанова господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2014 року), що не узгоджується з вимогами ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", якою передбачено, що з моменту визнання боржника банкрутом в останнього не може виникати жодних додаткових зобов'язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, які безпосередньо пов'язані із здійсненням ліквідаційної процедури.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій та вважає, що вони зроблені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи скаржника про необхідність застосування загальних норм пенсійного законодавства про відшкодування витрат на доставку та виплату пільгових пенсій спростовуються висновками судів про необхідність застосування щодо боржника, як юридичної особи, яка перебуває в ліквідаційній процедурі у банкрутстві, спеціальних норм законодавства про банкрутство, які регулюють виникнення зобов'язань у боржника в процедурі ліквідації.

Отже, оскаржувані постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.12.2014 та ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2014 винесені у відповідності до фактичних обставин справи та вимог чинного законодавства, тому підстави для їх скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.12.2014 та ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2014 у справі № 25/5005/7410/2012 залишити без змін.

Головуючий: Панова І.Ю.
Судді:Білошкап О.В.
Погребняк В.Я.