КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2015 р. Справа№ 30/415

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Ропій Л.М.

Рябухи В.І.

при секретарі Царук І. О.

За участю представників:

від позивача: Канюк Я. Ю. - представник за довіреністю № 434 від 30.08.2014

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк»

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2015

у справі № 30/415 (головуючий суддя Ващенко Т. М., судді Трофименко Т. Ю., Літвінова М. Є.)

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Контракт-2007»

про стягнення 35 474 703,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 35 474 703,60 грн., сплачених позивачем відповідачу в рахунок відшкодування ремонтно-будівельних робіт, виконаних відповідачем в приміщенні, яке він передав позивачу в орендне користування за договором оренди приміщення № 1-11/08 від 14.11.2008. Своє право стягнення з відповідача вказаних коштів позивач, з урахуванням письмових пояснень № 117/4080/2015 від 06.02.2015 (а.с. 155-156 т. 3), грунтує на тому, що строк дії спірного договору закінчився, з огляду на що відповідач згідно з підпунктом 3.3.5 спірного договору має повернути позивачеві вказані кошти.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.02.2015, повний текст якого складений 16.02.2015, у справі № 30/415 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що орендовані приміщення згідно з умовами договору оренди приміщення № 1-11/08 від 14.11.2008 позивачу не продані, докази повернення вказаного приміщення відповідачу відсутні, договір оренди приміщення № 1-11/08 від 14.11.2008 р. припинив свою дію 17.05.2011, а сторони не дійшли згоди про продовження його дії.

Не погоджуючись з рішенням, Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2015 у справі № 30/415 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача повністю.

В апеляційній скарзі позивач зазначив про те, що він не погоджується із оспорюваним рішення та вважає його таким, що прийнято з порушенням норм матеріального права.

Так, позивач зазначив про те, що відповідачем його зобов'язання щодо здійснення ремонтно-будівельних робіт з метою поліпшення орендованого приміщення та пристосування його для використання позивачем у строки, визначені спірним договором оренди, виконані не були.

Крім того, позивач зазначив про те, що спірний договір припинив свою дію 17.05.2011, а отже, відповідно до умов п. 6.6 договору відповідач має відшкодувати позивачу витрати на поліпшення примішення.

Ухвалою від 04.03.2015 колегії суддів Київського апеляційного господарського суду в складі: головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді Ропій Л. М., Рябуха В. І. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» прийнято до розгляду та порушене апеляційне провадження.

Під час розгляду справи представник відповідача апеляційну скаргу підтримав повністю з урахуванням додаткових письмових пояснень, позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечив та просив залишити її без задоволення, а оспорюване рішення суду першої інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з урахуванням правил ст. ст. 99, 101 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі, колегія суддів встановила наступне.

14.11.2008 Відкрите акціонерне товариством АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є позивач, як орендар та відповідач як орендодавець уклали договір оренди приміщення № 1-11/08 (далі Договір) (а.с. 24-28 т. 1), відповідно до умов якого відповідач передає позивачу за плату на певний строк на умовах Договору у користування нежитлові приміщення загальною площею 5 035,90 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 19, 21, 23, (далі Приміщення), яке згідно з технічним паспортом на нежитловий будинок, складається із:

- підвалу загальною площею 810,4 кв. м;

- цокольного поверху загальною площею 762,8 кв.м;

- першого поверху загальною площею 840,1 кв.м;

- другого поверху загальною площею 878,6 кв.м;

- третього поверху загальною площею 865,4 кв.м;

- четвертого поверху загальною площею 750,3 кв.м;

- технічного поверху загальною площею -128,3 кв.м.

Згідно з п. 1.2 Договору в редакції додаткової угоди до Договору від 25.12.2008 (а.с. 25 т. 1), Приміщення є власністю відповідача на підставі рішення Господарського суду міста Києва № 24/430 від 30.10.2008, зареєстрованого згідно реєстраційного посвідчення в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 25.12.2008 за реєстровим № 9353-П в реєстровій книзі № 185п-40 та відноситься до його основних фондів згідно чинного законодавства. Відновна (балансова) вартість приміщення з урахуванням її індексації складає 7 600 758,69 грн.

Згідно з п. 1.3 Договору, передача приміщення відповідачем позивачу повинна бути здійснена 01.04.2009. Факт передачі приміщення оформляється двохстороннім актом прийому-передачі. В момент підписання зазначеного акта відповідач передає позивачу ключі від приміщення.

01.04.2009 сторонами підписано Акт прийому-передачі до Договору (а.с. 65 т. 1), де сторони зафіксували те, що відповідач передав, а позивач прийняв у відповідності з умовами Договору Приміщення.

Пунктом 1.4 Договору визначено, що позивач використовує приміщення для розміщення власних структурних підрозділів з метою здійснення господарської діяльності з надання банківських послуг.

Розділом 3 Договору сторони визначені права та обов'язки сторін.

Так, згідно з підпунктом 3.3.6 Договору до обов'язків відповідача віднесено обов'язок особисто або із залученням третіх осіб здійснити ремонтно-будівельні роботи з метою поліпшення приміщення та пристосування його для використання позивачем відповідно до п. 1.4 Договору у строк не пізніше 01.05.2009.

Водночас підпунктом 3.1.10 Договору до обов'язків позивача віднесено обов'язок здійснити відповідачу грошове відшкодування за ремонтно-будівельні роботи, проведені з метою поліпшення Приміщення та пристосування його для використання позивачем відповідно до пункту 1.4 Договору, на підставі рахунку-фактури відповідача та за умови надання відповідачем наступних документів:

- засвідченої обслуговуючим банком виписки з поточного рахунку відповідача, яка підтверджує факт оплати відповідачем ремонтно-будівельних, проектних робіт та інших робіт по поліпшенню Приміщення;

- засвідчені копії актів (довідок), підтверджуючих факт здійснення робіт (надання послуг) (ф, № КБ-2в, ф. КБ-3).

Отже, відповідно до умов Договору відповідач зобов'язався здійснити ремонтно-будівельні роботи з метою поліпшення приміщення та пристосування його для використання позивачем для розміщення власних структурних підрозділів з метою здійснення господарської діяльності з надання банківських послуг та оплатити їх, а позивач - компенсувати відповідачу його витрати на ремонтно-будівельні роботи.

На підтвердження факту виконання вказаних робіт та оплату їх відповідачем до матеріалів справи залучені копії відповідних довідок про вартість виконаних підрядних робіт (типова форма № КБ-3) та актів приймання виконаних підрядних робіт (типова форма № КБ-2в), складених відповідачем з ТОВ «Нікрос» та ТОВ «Юкрон» (а.с. 84-175 т. 1), та виписки за банківського рахунку відповідача і копії платіжних доручень (а.с. 66-83 т. 1).

З матеріалів справи слідує, що на виконання свого договірного обов'язку позивач, на підставі виставлених відповідачем рахунків-фактур № СФ-0000001 від 08.04.2009 на суму 9 499 468,80 грн., № СФ-0000002 від 14.04.2009 на суму 1 296 964,80 грн.; № СФ-0000003 від 13.04.2009 на суму 660 130,80 грн.; № СФ-0000008 від 24.04.2009 на суму 2 494 432,80 грн., № СФ-0000009 від 13.05.2009 на суму 1 130 097,60 грн., № СФ-0000010 від 13.05.2009 на суму 4 630 075,20 грн., № СФ-0000016 від 25.05.2009 на суму 5 319 189,60 грн., № СФ-0000017 від 25.05.2009 на суму 2 683 874,40 грн., № СФ-0000018 від 25.05.2009 на суму 812 316 грн., № СФ-0000019 від 25.05.2009 на суму 3 730 239,60 грн., № СФ-0000020 від 25.05.2009 на суму 3 217 914 грн. (а.с. 13-22 т. 1) перерахував відповідачу 35 474 703,60 грн. в рахунок відшкодування витрат за проведені ремонтно-будівельні роботи, що підтверджується наданою позивачем випискою по рахунку № 00.980 за період з 09.04.2009 по 26.05.2009 (а.с. 11 т. 1).

Відповідно до підпункту 3.3.5 Договору, у разі припинення (у тому числі у зв'язку з достроковим розірванням) Договору, протягом 10 банківських днів з дня припинення Договору відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати за проведений капітальний ремонт, проведені поліпшення та пристосування приміщення для використання відповідно до пункту 1.4 Договору, в тому числі витрати, понесені позивачем згідно підпункту 3.1.10 Договору.

Заявлена до стягнення у цій справі сума і є сумою, яку позивач перерахував відповідачу в порядку, встановленому підпунктом 3.1.10 Договору (грошове відшкодування за ремонтно-будівельні роботи, проведені з метою поліпшення Приміщення та пристосування його для використання позивачем відповідно до пункту 1.4 Договору).

З огляду на умови підпункту 3.3.5 Договору, відповідач має обов'язок відшкодувати позивачу грошові кошти в сумі 35 474 703,60 грн., які останній сплатив відповідачу в порядку, встановленому підпунктом 3.1.10 Договору та стягнення яких є предметом цього позову, протягом 10 банківських днів з дня припинення Договору.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що Договір припинив свою дію 17.05.2011, з чим колегія суддів погодиться не може з огляду на таке.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Частина 1 ст. 763 ЦК України встановлює, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 5.1. Договору, Договір набуває юридичної сили з моменту його підписання і діє протягом 30 місяців з 14 листопада 2008 року до 16 травня 2011 року.

Пунктом 4.1 Договору сторони обумовили, що строк користування приміщенням встановлено сторонами з моменту передачі відповідачем позивачу приміщення за актом прийому-передачі до закінчення строку дії Договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Пунктом 5.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» роз'яснено, що у розгляді справ зі спорів, що виникають з договорів оренди будівель або інших капітальних споруд, слід враховувати умови договору та спеціальні норми ст. 795 ЦК України, в силу яких договір найму припиняється з моменту оформлення відповідних документів (актів), що підтверджують повернення наймачем предмета договору найму.

У пункті 6.1 Договору сторони також домовились, що у разі припинення або розірвання Договору позивач повертає відповідачу приміщення на умовах, зазначених у дійсному Договорі.

Згідно з п. 5.2. Договору, цей Договір припиняється з моменту повернення Орендарем Орендодавцю приміщення за актом прийому-передачі.

Отже, вимогами закону та умовами Договору, які є обов'язковими для сторін, останні погодили, що Договір припиняється лише з моменту передачі позивачем відповідачу Приміщення, яка має бути оформлена відповідним актом прийому-передачі.

Ухвалами суду від 25.03.2015 та від 08.04.2015 колегія суддів зобов'язала сторони надати суду письмові пояснення щодо того, чи були повернуті позивачем відповідачу з орендного користування Приміщення, із доданням відповідних доказів на підтвердження вказаних обставин (акт приймання-передачі тощо), а у випадку відсутності підписаного сторонами акту приймання-передачі вказаного приміщення, надати докази того, що вказане приміщення позивачем було відповідачу повернуто.

На виконання вимог суду сторонами не було надано відповідного акту прийому-передачі та/або інших доказів повернення Приміщення з орендного користування відповідачу.

Статтею 764 ЦК України встановлено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

За таких обставин, є підстави вважати, що, в силу приписів ст. 764 ЦК України, Договір, укладений сторонами на строк до 16.05.2011, продовжив свою дію на 30 місяців, тобто до 16.11.2013, а з 17.11.2013, відповідно, ще на 30 місяців, тобто до 16.05.2016.

Водночас колегія суддів зауважує сторонам на тому, що вони не позбавлені права врегулювати свої взаємовідносини щодо орендного користування Приміщенням на підставі Договору, в тому числі і в судовому порядку.

Враховуючи, що за умовами Договору відповідач зобов'язаний повернути позивачу заявлену до стягнення суму лише після припинення дії Договору, чого як станом на дату звернення позивача до суду з цим позовом, так і станом на дату винесення рішення не сталось, позовні вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 35 474 703,60 грн. заявлені позивачем передчасно, та, відповідно, задоволенню не підлягають.

Щодо посилань позивача на те, що ремонтно-будівельні роботи відповідачем були виконані із порушенням строків, встановлених Договором, тобто, у строк, пізніший за 01.05.2009, та на те, що за результатами проведеної позивачем перевірки виявлено, що Приміщення не відповідає вимогам постанови Правління Національного банку України «Про затвердження положення про вимоги щодо технічного стану та організації охорони приміщень банків України» від 17.03.2003 № 403, технічні умови об'єкту не відповідають нормативним документам з питань пожежної безпеки та охорони праці, слід зазначити таке.

Факт виконання відповідачем (залученими ним третіми особами) ремонтно-будівельних робіт у строк, пізніший за 01.05.2009, підтверджується копіями відповідних довідок про вартість виконаних підрядних робіт (типова форма № КБ-3) та актів приймання виконаних підрядних робіт (типова форма № КБ-2в), складених відповідачем з ТОВ «Нікрос» та ТОВ «Юкрон» (а.с. 84-175 т. 1), з яких слідує, що вказані роботи виконувались в період до червня 2009 включно (а.с. 164-175 т. 1), проте факт несвоєчасного виконання відповідачем таких робіт а ні відповідно до умов Договору а ні відповідно до положень чинного законодавства не є підставою для виникнення у відповідача обов'язку повернути позивачеві грошові кошти в сумі 35 474 703,60 грн.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивач перераховував відповідачу кошти за виконані ремонтно-будівельні роботи після 01.05.2009 і не звертався при цьому до нього з будь-якими пропозиціями як щодо внесення змін до Договору, так і щодо його розірвання, тобто прийняв виконане відповідачем за договором як належне.

Щодо посилань позивача на те, що Приміщення не відповідає вимогам постанови Правління Національного банку України «Про затвердження положення про вимоги щодо технічного стану та організації охорони приміщень банків України» від 17.03.2003 № 403, і що технічні умови об'єкту не відповідають нормативним документам з питань пожежної безпеки та охорони праці, слід зазначити таке.

Виходячи з приписів ст. 33 ГПК України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень, саме на позивача покладений обов'язок довести той факт, що Приміщення після проведення в ньому спірних ремонтно-будівельних робіт не могло бути використане позивачем для розміщення власних структурних підрозділів з метою здійснення господарської діяльності з надання банківських послуг, проте позивачем жодних доказів цього не надано, а відтак, вказані посилання позивача колегією суддів до уваги не приймаються як недоведені.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» задоволенню не підлягає, рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2015у справі № 30/415, незалежно від підстав відмови у позові, скасуванню не підлягає як таке, що є вірним по суті.

Судові витрати на подачу апеляційної скарги, відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України, покладаються на Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк».

Керуючись ст. 99, ст.ст. 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2015 у справі № 30/415 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2015у справі № 30/415 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 30/415.

Повний текст постанови складено: 30.04.2015

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді Л.М. Ропій

В.І. Рябуха