ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" травня 2015 р. Справа № 922/536/14

вх. № 536/14

Суддя господарського суду: Прохоров С.А.

при секретарі судового засідання: П'ятак А.С.

за участю представників сторін:

позивача - не з"явився;

відповідача (скаржника) - не з"явився;

ВДВС Жовтневого району - Такідзе М.Т. - за дов.

розглянувши скарги ФОП ОСОБА_2 на дії Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції по справі

за позовом ФОП ОСОБА_3, м. Харків

до ФОП ОСОБА_2, м. Харків

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.04.2014 р. по справі № 922/536/14 за позовом ФОП ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_2 позовні вимоги були задоволені та стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_3 суму основного боргу у розмірі 347863,60 грн., пеню в сумі 12650,49 грн., 3% річних в сумі 2795,75 грн., інфляційні в сумі 3060,75 грн., судовий збір в сумі 7328,00 грн. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11.07.2014 р. рішення господарського суду Харківської області від 17.04.2014 р. скасовано, в позові відмовлено. 30.07.2014 р. був виданий відповідний наказ. Постановою Вищого господарського суду України від 17.09.2014 р. постанову Харківського апеляційного господарського суду від 11.07.2014 р. скасовано, рішення господарського суду Харківської області від 17.04.2014 р. залишено без змін. 09.10.2014 р. був виданий наказ. Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.12.2014 р. було відмовлено ФОП ОСОБА_2 про перегляд рішення суду від 17.04.2014 р. за нововиявленими обставинами та рішення господарського суду Харківської області від 17.04.2014 р. залишено без змін. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 05.01.2015 р. ухвалу господарського суду Харківської області від 09.12.2014 р. залишено без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 02.03.2015 р. постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.01.2015 р. та ухвалу господарського суду Харківської області від 09.12.2014 р. залишено без змін.

До суду звернулась ФОП ОСОБА_2 зі скаргами, в яких просить суд:

- поновити строк на звернення з даними скаргами;

- визнати незаконними дії Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського МУЮ при виконанні наказу господарського суду Харківської області від 09.10.2014 р. щодо звернення до Жовтневої районної прокуратури м. Харкова з поданням (повідомленням) про притягнення до кримінальної відповідальності ФОП ОСОБА_2 від 27.11.2014 р. за № 17745 у виконавчому провадженні № 45194521;

- визнати недійсним подання (повідомлення) Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського МУЮ від 27.11.2014 р. № 17745 у виконавчому провадженні № 45194521 до Жовтневої районної прокуратури м. Харкова про притягнення до кримінальної відповідальності ФОП ОСОБА_2;

- зобов"язати Жовтневий відділ державної виконавчої служби Харківського МУЮ відізвати подання (повідомлення) про притягнення до кримінальної відповідальності ФОП ОСОБА_2 від 27.11.2014 р. № 17745;

- визнати незаконними дії Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського МУЮ при виконанні наказу господарського суду Харківської області від 09.10.2014 р. по справі № 922/536/14 щодо:

- накладення арешту 20.10.2014 р. на все майно боржника - ФОП ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження;

- стягнення з боржника - ФОП ОСОБА_2 28.10.2014 р. виконавчого збору в сумі 37369,86 грн.;

- стягнення з боржника - ФОП ОСОБА_2 28.10.2014 р. витрат, пов"язаних з організацією та проведенням виконавчих дій в розмірі 82,17 грн.;

- накладення арешту 28.10.2014 р. на автомобіль марки і CITROEN, модель С2, червоного кольору, 2006 року випуску, № кузова - НОМЕР_4, № державної реєстрації НОМЕР_1 та автомобіль марки - BMW, модель - 3181, білого кольору, 2011 року випуску, № кузова - НОМЕР_2, № державної реєстрації НОМЕР_3, що належать боржнику - ФОП ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження;

- розшуку 28.10.2014 р. автотранспортних засобів автомобіль марки і CITROEN, модель С2, червоного кольору, 2006 року випуску, № кузова - НОМЕР_4, № державної реєстрації НОМЕР_1 та автомобіль марки - BMW, модель - 3181, білого кольору, 2011 року випуску, № кузова - НОМЕР_2, № державної реєстрації НОМЕР_3, що належать боржнику - ФОП ОСОБА_2

- визнати недійсною постанову Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського МУЮ від 20.10.2014 р. про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 45194521;

- визнати недійсною постанову Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського МУЮ від 28.10.2014 р. про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 45194521;

- визнати недійсною постанову Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського МУЮ від 28.10.2014 р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 45194521;

- визнати недійсною постанову Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського МУЮ від 28.10.2014 р. про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 45194521;

- визнати недійсною постанову Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського МУЮ від 28.10.2014 р. про розшук автотранспортних засобів у виконавчому провадженні № 45194521;

- зобов"язати Жовтневий відділ державної виконавчої служби Харківського МУЮ винести постанови про скасування постанов у виконавчому провадженні № 45194521: від 20.10.2014 р. про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження; від 28.10.2014 р. про стягнення виконавчого збору; від 28.10.2014 р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій; від 28.10.2014 р. про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження; від 28.10.2014 р. про розшук автотранспортних засобів.

Суд ухвалою від 18.03.2015 р. об"єднав скарги (вх. № 33 від 23.02.2015 р. та вх. № 32 від 20.02.2015 р.) в одне провадження.

Позивач в призначене судове засідання не з"явився, ніяких документів не надав. Ухвала про призначення скарг до розгляду повернулася до суду з поміткою: "за закінченням терміну зберігання".

Скаржник в судове засідання 12.05.2015 р. не з"явився, але в попереднє судове засідання, яке відбулось 29.04.2015 р., з"явився, підтримує свої скарги та просить їх задовольнити.

Представник Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в судове засідання з"явився, надав заперечення на скарги, в яких просить суд відмовити в задоволенні цих скарг.

В судовому засіданні 29.04.2015 року оголошувалась перерва до 12.05.2015 року.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши матеріали даних скарг, суд встановив наступне:

у відділі на виконанні знаходиться наказ по справі № 922/536/14 виданий господарським судом Харківської області 09.10.2014 про стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 суму основного боргу у розмірі 347863,60 грн., пені в сумі 12650,49 грн., З % річних в сумі 2795,75 грн., інфляційні в сумі 3060,75 грн., судовий збір в сумі 7328,00 грн. (рішення набрало законної чинності 17.09.2014).

20.10.2014 року року керуючись ст.ст. 17, 19, 25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (номер за ЄДРВП 45194521). Копію постанови направлено до виконання боржнику за адресою вказаною у виконавчому документі (вих. № 15725). Згідно відомостей офіційного веб ресурсу Українського державного підприємства «Укрпошта» копію постанови адресату вручено особисто 27.10.2014 року.

Відповідно до частини 4 статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам або іншим учасникам виконавчого провадження під розписку.

28.10.2014 року на прийомі у державного виконавця Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 отримала на руки копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.10.2014, про що наявний особистий підпис ОСОБА_2 у матеріалах виконавчого провадження.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. 20.10.2014 року керуючись частиною 2 статті 25, статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Запис про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесено за реєстраційним номером 7433204, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна - за реєстраційним номером 14602032.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувана державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до частини 2 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»:

арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;

винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника, або надходять до неї;

винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до частини 3 зазначеної Статті:

постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, або на окремі предмети.

Окрім того, відповідно до пункту 2.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов'язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення своєчасного і повного виконання рішення.

Скаржник у своїх скаргах посилається на порушення державним виконавцем порядку черговості звернення стягнення на кошти та інше майно боржника передбаченого статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, частиною 4 зазначеної статті передбачено, що черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, винесення державним виконавцем постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.10.2014 року є цілком обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Оскільки по закінченню строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення, у державного виконавця відсутня інформація про виконання Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 зобов'язань покладених на неї, 28.10.2014 року державний виконавець розпочав примусове виконання наказу по справі № 922/536/14 виданого 09.10.2014 року.

З метою виявлення автотранспортних засобів, що належать боржнику,

28.10.2014 року державний виконавець отримав відомості з БД «АМТ». Згідно відомостей БД «АМТ» за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на автотранспортні засоби, а саме: автомобіль марки - CITROEN, модель - С2, червоного кольору, 2006 року випуску, № кузова - НОМЕР_4, № державної реєстрації - НОМЕР_1 та автомобіль марки - BMW, модель - 3181, білого кольору, 2011 року випуску, № кузова - НОМЕР_2, № державної реєстрації - НОМЕР_3. Про викладені обставини складено акт державного виконавця від 28.10.2014 року.

З огляду на вищевикладене, 28.10.2014 на підставі статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виніс постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Запис про обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна внесено за реєстраційним номером 14606039.

Того ж дня, 28.10.2014, на підставі статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виніс постанову про розшук автотранспортних засобів, належних боржнику. Копію постанови направлено до виконання до УДАІ ГУ МВС України в Харківській області (вих. № 16148).

28.10.2014 року на прийомі у державного виконавця Фізична особа - підприємець ОСОБА_2, окрім постанови про відкриття виконавчого провадження, отримала на руки копії матеріалів виконавчого провадження, а саме: постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.10.2014 та копію постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.10.2014, про що наявний особистий підпис ОСОБА_2 у матеріалах виконавчого провадження.

Згідно відповіді УДАІ ГУ МВС України в Харківській області за № 10730 від 17.11.2014 автомобілі CITROEN, № державної реєстрації - НОМЕР_1 та BMW з № державної реєстрації - НОМЕР_3 30.10.2014 року перереєстровано на іншого власника.

Відповідно до частини 2 статті 90 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності ознак злочину в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи іншим чином порушує вимоги закону про виконавче провадження, державний виконавець складає акт про порушення і звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про вчинення злочину.

Зважаючи на наявні ознаки ухилення Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 від виконання рішення суду та відчуження автотранспортних засобів, на які накладено арешт та оголошено заборону на їх відчуження, державний виконавець звернувся до правоохоронних органів з відповідним поданням (повідомленням) за ознаками складів злочину передбаченого статтями 382, 388 КК України. За результатом розгляду подання (повідомлення) державного виконавця стосовно Скаржника відкрито кримінальне провадження (номер за ЄРДР 0000013).

Окрім того, про невнесення відомостей про винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 28.10.2014, постанови про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій від 28.10.2014, постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 28.10.2014, постанови про розшук майна боржника від 28.10.2014 (далі - Постанови) до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень (далі - ЄДРВП) скаржник довідалася 28.10.2014, про що наголошує у своїх скаргах.

Відповідно до частини 1 статті 121-1 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

З урахуванням вищезазначеного предмет спору в частині невнесення відомостей в ЄДРВП відсутній.

Станом на час розгляду скарги відповідні відомості внесені до ЄДРВП.

Крім того, як вбачається з вищевикладеного та підтверджуються доводами скарг боржником особисто отримано оскаржувані постанови 28.10.2014. Щодо постанови про стягнення виконавчого збору та постанови про стягнення витрат, пов'язаних з організацією та проведення виконавчих дій від 28.10.2014 зазначено в постанові про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.10.2014.

Відповідно до статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 121-1 ГПК України рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Заміна боржником представника ніяким чином не може бути підставою для поновлення строку на оскарження, а тому судом встановлено, що боржником пропущено строки на оскарження.

Стаття 124 Конституції України - Основного Закону України закріплює, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 115 ГПК України та унормовано, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконання рішення господарського суду, згідно з приписами ч. 1 ст. 116 ГПК України, провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документи, в тому числі накази господарських судів.

Згідно ч.1 ст.6 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003р. N14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" за результатами розгляду скарги загальний суд постановляє рішення, а господарський - ухвалу, які мають відповідати вимогам відповідно до статей 202, 203, 248-24 ЦПК та статей 86, 121-2 ГПК.

Заяви, подання учасників виконавчого провадження вирішуються загальним і господарським судами мотивованими ухвалами відповідно до вимог статей 232 - 234 ЦПК та статей 86, 121-2 ГПК. Виходячи зі змісту ст.248-24 ЦПК у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом N606-XIV можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Відповідно до роз'яснень Президії Вищого господарського суду України від 28.03.2002 року №04-5/365 (з наступними змінами та доповненнями) за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган Державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що державним виконавцем у виконавчому провадженні № 45194521 було здійснено необхідні заходи направлені на виконання рішення суду в межах наданих йому діючим законодавством повноважень, а тому доводи скаржника (боржника) викладені у скаргах є безпідставними та необґрунтованими, у зв'язку із чим у задоволенні скарг слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.86, 1212 ГПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарг (вх. № 33 від 23.02.2015 р. та вх. № 32 від 20.02.2015 р.) на дії Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції відмовити повністю.

Ухвалу підписано судом 15.05.2015 року

Суддя Прохоров С.А.

справа №922/536/14