Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "13" травня 2015 р. Справа № 906/558/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Адаменко Т.С. (довіреність №8786-К-О від 17.12.14.)

від відповідача: не з'явився

розглянув у судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ной Лімітед"

про спонукання до вчинення певних дій

Позивачем пред'явлено позов, в якому просить спонукати ТОВ "Ной Лімітед" в особі голови ліквідаційної комісії визнати заборгованість товариства перед ПАТ КБ "Приватбанк" в розмірі 21780,18грн. та включити її до ліквідаційного балансу.

В обґрунтування позовних вимог заявник послався на рішення господарського суду Житомирської області від 03.03.2015 у справі № 906/96/15. Зазначеним рішенням стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ной Лімітед" на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" 21780,18грн. заборгованості по договору банківського обслуговування від 25.01.12 та судовий збір в розмірі 1827,00грн. Відповідач, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, в порушення вимог закону, не розглянув вимогу позивача, яка заявлена в межах встановленого строку.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив. Ухвала, яка направлялась на адресу відповідача згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, повернулась до суду з відміткою поштового відділення: "за закінченням терміну зберігання".

У пункті 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 №01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Згідно п.3.9.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.11, за змістом зазначеної статті 64 ГПК ( 1798-12 ), зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи викладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Проте, відповідач своїм правом на участь у засіданні суду та наданні письмових або усних пояснень не скористався, а тому, беручи до уваги те, що неявка в засідання суду відповідача або його представника, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, згідно із ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 03.03.2015 у справі №906/96/15 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ной Лімітед" на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" заборгованості по договору банківського обслуговування від 25.01.12 в сумі 21780,18грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 10000 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 7060,02 грн., пені - 3100,16 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 1620,00 грн. а також судовий збір в розмірі 1827,00грн.

Відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в розмірі 21780,18грн. встановлений рішенням у господарській справі.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 10.11.14 у справі №806/4592/14 припинено юридичну особу ТОВ "Ной Лімітед".

Згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідач перебуває в стані припинення за судовим рішенням, головою комісії з припинення є Тишківський Ігор Володимирович.

В бюлетені державної реєстрації від 22.01.2015 за № 307 (2) опубліковано оголошення про припинення юридичної особи ТОВ "Ной Лімітед", у зв'язку з судовим рішенням щодо припинення юридичної особи, що не пов'язане з банкрутством з посиланням на справу №806/4592/14 та вказано строк заявлення кредиторами вимог до юридичної особи - 22.03.15.

В межах вказаного строку, 09.02.15, позивач звернувся до ліквідаційної комісії ТОВ"Ной Лімітед" із заявою про визнання кредиторських вимог позивача боржником на суму 21780,18 грн. та включення їх до ліквідаційного балансу відповідача (а.с.6-11).

Проте, відповідач на вказану заяву не відреагував, жодних повідомлень щодо розгляду вказаної заяви позивач не отримував.

Згідно ч.2, 3 ст.60 ГК України орган (особа), який прийняв рішення про ліквідацію суб'єкта господарювання, встановлює порядок та визначає строки проведення ліквідації, а також строк для заяви претензій кредиторами, що не може бути меншим, ніж два місяці з дня оголошення про ліквідацію. Ліквідаційна комісія або інший орган, який проводить ліквідацію суб'єкта господарювання, вміщує в друкованих органах відповідно до закону повідомлення про його ліквідацію та про порядок і строки заяви кредиторами претензій, а явних (відомих) кредиторів повідомляє персонально у письмовій формі у встановлені цим Кодексом чи спеціальним законом строки.

Згідно ч.3 ст.105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

Відповідно до ч.4 ст.105 ЦК України комісія з припинення юридичної особи поміщає в друкованих засобах масової інформації, в яких публікуються відомості про державну реєстрацію юридичної особи, що припиняється, повідомлення про припинення юридичної особи та про порядок і строк заявлення кредиторами вимог до неї. Цей строк не може становити менше двох місяців з дня публікації повідомлення про припинення юридичної особи.

ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до ліквідаційної комісії ТОВ"Ной Лімітед" із заявою про визнання кредиторських вимог та включення їх до ліквідаційного балансу в межах строку, встановленого ч.4 ст.105 ЦК України для звернення кредиторів до ліквідаційної комісії з відповідними кредиторськими вимогами.

Згідно ч.6 ст.105 ЦК України кожна окрема вимога кредитора, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Статтею 112 ЦК України передбачено, що у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Судом встановлено, що ліквідаційна комісія ТОВ"Ной Лімітед" фактично ухилилася від розгляду заяви позивача, і позивачем не пропущено встановлений приписами ст.112 ЦК України строк для звернення до суду у зв'язку з ухиленням ліквідаційної комісії від розгляду вимог кредитора.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ КБ "Приватбанк" скористався своїм правом на заявлення кредиторських вимог до ліквідаційної комісії у визначений строк та направив відповідну заяву до ліквідаційної комісії відповідача. Проте відповідач в порушення вимог абзацу 2 частини 4 статті 105 Цивільного кодексу України та частини 3 статті 60 Господарського кодексу України персонально письмово не повідомив позивача як кредитора про припинення юридичної особи та фактично ухилився від розгляду заявлених вимог.

З наведеного вбачається, що належним захистом порушеного права позивача є визнання ПАТ КБ "Приватбанк" кредитором на суму 21780,18грн. .

У заяві від 09.02.15 про включення до ліквідаційного балансу відповідача боргу в розмірі 21780,18грн. банк не вказував про включення до ліквідаційного балансу судового збору в розмірі 1827,00грн., тому вимоги позивача в цій частині безпідставні.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів сплати боргу не надав, у судове засідання не з'явився.

Згідно статті 33 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.49 ГПК України, судовій збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2. Визнати Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (49094, м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги,50; ) кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Ной Лімітед" (10029,м.Житомир, вул.Шелушкова,110, кв.54; ) на суму 21780,18грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 10000 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 7060,02 грн., пені - 3100,16 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 1620,00 грн.

3. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Ной Лімітед" в особі голови ліквідаційної комісії Тишківського Ігоря Володимировича (10029,м.Житомир, вул.Шелушкова, 110,кв.54; ) включити до проміжного ліквідаційного балансу ТОВ "Ной Лімітед" кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (49094, м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги,50; ) у розмірі 21780,18грн., які складаються з заборгованості по тілу кредиту - 10000 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 7060,02 грн., пені - 3100,16 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 1620,00 грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ной Лімітед" (10029,м.Житомир, вул.Шелушкова, 110,кв.54; ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (49094, м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги,50; ) - 1218,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 15.05.15

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1 - в справу,

2 - відповідачу (рек. з повідомл)