ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

18.05.2015 року Справа № 904/10435/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Вечірка І.О. (доповідач)

суддів: Кузнецова В.О., Науменка І.М.

секретар: Петровська А.В.

за участю:

від боржника: Домашовець К.О., представник, довіреність № б/н від 22.01.15;

інші учасники провадження у справі в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області

на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2015 року

у справі № 904/10435/14

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАЛ-ТЕХ", м. Дніпропетровськ

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2015 року у справі № 904/10435/14 (суддя Примак С.А.) Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІТАЛ-ТЕХ", м. Дніпропетровськ визнано банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 3 місяці (до 22.04.2015 року). Ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії Черненченка Д.А., якого зобов'язано вчинити певні дії.

Не погодившись з постановою господарського суду, Головне управління Державної фіскальної службі України у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2015 року у справі № 904/10022/14 та припинити провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- до заяви голови ліквідаційної комісії про порушення справи про банкрутство не було додано докази здійснення повідомлення податкового органу в порядку статті 105 Цивільного кодексу України та в заяві відсутні посилання на наступні факти: здійснення оцінки наявного майна боржника, вчасного повідомлення органу ДПС про ліквідацію підприємства в установленому законодавством порядку в 3-денний строк та проходження податкової перевірки згідно із статтею 60 Господарського кодексу України;

- судом першої інстанції не прийнято до уваги, що згідно з АІС "Податковий блок" за платником податків рахується переплата з податку в сумі 16,87 грн., яка могла бути повернута платнику з метою погашення кредиторської заборгованості;

- судом першої інстанції не було належним чином досліджено всіх обставин справи та прийнято передчасне рішення про визнання боржника банкрутом.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.04.2015 року апеляційну скаргу прийнято до розгляду, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 18.05.2015 року.

Ліквідатор банкрута у відзиві на апеляційну скаргу просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, постанову господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2015 року у даній справі залишити без змін.

Представник боржника в судовому засіданні просив припинити апеляційне провадження у даній справі на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2015 року.

Особа, що подала апеляційну скаргу та інші учасники провадження у справі наданими їм процесуальними правами не скористалися та не забезпечили явку в судове засідання своїх повноважних представників, хоча про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення представника боржника, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне припинити апеляційне провадження у даній справі з урахуванням наступного.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.01.2015 року прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАЛ-ТЕХ", м. Дніпропетровськ про порушення провадження у справі про банкрутство (а. с. 1-2).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2015 року порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАЛ-ТЕХ". Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів із наслідками, передбаченими статтею 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (а. с. 72-74).

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІТАЛ-ТЕХ", м. Дніпропетровськ визнано банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 3 місяці (до 22.04.2015 року). Ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії Черненченка Д.А., якого зобов'язано вчинити певні дії (а. с. 82-87).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2015 року затверджено реєстр вимог кредиторів боржника з вимогами кредитора: Товариства з обмеженою відповідальністю "АРАБІС ПЛЮС", м. Дніпропетровськ на суму 501 335,05 грн. (четверта черга) (а. с. 109-110).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2015 року затверджено ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАЛ-ТЕХ", ліквідовано юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІТАЛ-ТЕХ", м. Дніпропетровськ, провадження у даній справі припинено (а. с. 164-165).

Згідно із пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень (Х розділ) Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон) (в редакції, що діє з 19.01.2013 року) положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом .

За вимогами частини 1 статті 2 Закону провадження у справі про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до статті 9 Закону справи про банкрутство юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України визначає серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, Господарський процесуальний кодекс України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Нормами статті 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участі у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

У відповідності до статті 1 Закону учасниками у справі про банкрутство є сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Як встановлено статтею 1 Закону, сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів) та боржник (банкрут).

Цією статтею також визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у даній справі порушено ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2015 року в порядку статті 95 Закону, що передбачає особливості застосування процедури банкрутства до боржника, що ліквідується власником.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2015 року боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 3 місяці, ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії Черненченка Д.А.

Особливості та порядок заявлення кредиторами претензій до боржника, що ліквідується в порядку статті 95 Закону, визначені положеннями частини 3 статті 95 Закону та передбачають, що кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Отже, у справі про банкрутство боржника, який ліквідується власником, особа може набути статусу кредитора - сторони у справі про банкрутство після прийняття постанови про визнання банкрутом та у разі звернення із кредиторськими вимогами до боржника.

У зв'язку з наведеним, органи державної податкової служби та інші державні органи є кредиторами неплатоспроможних боржників, якщо вони мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника. Ця норма міститься в статті 210 Господарського кодексу України. Однак, вказана норма не встановлює автоматичного визнання цих органів кредиторами у всіх справах про банкрутство.

Таким чином, особа, яка має грошові вимоги до боржника, набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство, а саме кредитора, лише у разі подання у встановленому порядку заяви з грошовими вимогами до боржника. Тільки після цього, така особа має процесуальне право на оскарження процесуальних документів у справі про банкрутство.

Відповідна правова позиція підтверджується судовою практикою, зокрема постановами Вищого господарського суду України від 18.02.2014 року у справі № 904/4862/13, від 19.03.2014 року у справі № 904/8503/13, від 18.03.2015 року у справі № 904/6780/14.

Оскільки офіційне оприлюднення публікації про порушення провадження у справі про банкрутство на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет було здійснено 23.01.2015 року за № 13768 (а. с. 91), то Головне управління Державної фіскальної служби України у Київській області мало право заявити свої вимоги протягом місяця з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

Матеріали справи свідчать про те, що Головне управління Державної фіскальної служби України у Київській області в порядку, визначеному частиною 3 статті 95 Закону не зверталось із заявою до господарського суду з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАЛ-ТЕХ" в зв'язку з наявністю заборгованості по сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів).

Слід звернути увагу, що згідно довідки № 3849/10/10-13-23-36 від 13.03.2015 року, виданої ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області (а. с. 142) ТОВ "ВІТАЛ-ТЕХ", м. Дніпропетровськ станом на 13.03.2015 року не має заборгованості із сплати податків, зборів, платежів та соціального внеску, що контролюються ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 10.03.2015 року (а. с. 109-110) господарським судом було затверджено реєстр вимог кредиторів боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАЛ-ТЕХ" з вимогами кредитора: Товариства з обмеженою відповідальністю "АРАБІС ПЛЮС", м. Дніпропетровськ на суму 501 335,05 грн. (четверта черга).

В апеляційній скарзі Головне управління Державної фіскальної служби України у Київській області жодним чином не посилається на наявність у боржника заборгованості по сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.04.2015 року скаржника зобов'язано подати суду докази звернення до господарського суду із заявою про визнання грошових вимог до боржника по сплаті податкового зобов'язання у встановленому законом порядку або відповідне письмове пояснення (а. с. 168). Проте, вимоги ухвали Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.04.2015 року скаржником не виконано, не зважаючи на своєчасне отримання ухвали апеляційного господарського суду.

Отже, станом як на час звернення з апеляційною скаргою, так і на час розгляду судом апеляційної скарги доказів звернення до господарського суду із заявою про визнання грошових вимог до боржника Головне управління Державної фіскальної служби України у Київській області не представило до апеляційного господарського суду.

Крім цього, слід зазначити, що Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2015 року затверджено ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАЛ-ТЕХ", ліквідовано юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІТАЛ-ТЕХ", м. Дніпропетровськ, провадження у даній справі припинено (а. с. 164-165).

Таким чином, враховуючи викладені обставини та аналіз норм законодавства щодо порядку визнання кредитором у справі про банкрутство колегія суддів дійшла висновку, що Головне управління Державної фіскальної служби України у Київській області на час подання апеляційної скарги не набуло статусу кредитора боржника або іншого учасника провадження у справі про банкрутство.

За таких обставин, Головне управління Державної фіскальної служби України у Київській області не набуло права апеляційного оскарження прийнятої у справі постанови відповідно до положень статті 91 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Відповідно до частини 2 статті 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що подана Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Київській області апеляційна скарга на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2015 року не підлягає розгляду в господарському суді в порядку апеляційного провадження.

З урахуванням викладеного, апеляційне провадження, порушене за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області, підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, як таке, що помилково порушене.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 80, статтями 86, 91, 99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

Припинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2015 року у справі № 904/10435/14.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя І.М. Науменко