ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

12 травня 2015 року Справа № 915/82/15

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Адаховської В.С.,

при секретарі Мавродій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву

кредитора: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" (54003, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 159, ідентифікаційний код 05410263)

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "РАНГ" (54010, м. Миколаїв, вул. 7-а Поперечна, буд. 3/4, ідентифікаційний код 13863642),

розпорядник майна: арбітражний керуючий Ратушний Андрій Іванович (свідоцтво № 88 від 08.02.2013, 65049, м. Одеса, вул. Палубна, 9/4),

про визнання кредиторських вимог у сумі 59 004,75 грн.,

за участю представників учасників процесу:

від кредитора: Сімцис Ю.В. - довіреність № 04/1058 від 30.12.2014,

від боржника: не з'явився,

розпорядник майна: арбітражний керуючий Ратушний А.І.,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 02.03.2015 порушено провадження у справі № 915/82/15 про банкрутство боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "РАНГ", введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Ратушного Андрія Івановича (далі - Ратушний А.І.).

Відповідно до вимог Положення про порядок офіційного оприлюднення відомостей про справу про банкрутство, затвердженого постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 16, оголошення про порушення справи про банкрутство ТОВ "РАНГ" було розміщено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 02.03.2015 за № 15262.

01.04.2015 на адресу суду надійшла заява Публічного акціонерного товариства (ПАТ) по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" за вих. № 768 від 01.04.2015 про визнання кредиторських вимог до боржника у сумі 59 004,75 грн.

Ухвалою суду від 03.04.2015 заяву кредитора прийнято та призначено до розгляду на 12 травня 2015 року; зобов'язано боржника не пізніше ніж за три робочі дні до дати проведення судового засідання подати до канцелярії суду письмовий відзив по суті заяви, зобов'язано розпорядника майна не пізніше ніж за три робочі дні до дати проведення судового засідання подати до канцелярії суду письмовий відзив по суті заяви, докази направлення кредитору повідомлення про результати розгляду грошових вимог та його отримання кредитором разом з копією повідомлення про вручення поштового відправлення та описом вкладення в поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредитору. Явку кредитора, боржника та розпорядника майна визнано обов'язковою.

12.05.2015 від розпорядника майна до суду надійшов відзив на заяву кредитора за вих. № 02-01/32 від 08.04.2015, згідно якого Ратушний А.І. вважає, що заявлені вимоги в сумі 59 004,75 грн. підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів ТОВ "РАНГ".

12.05.2015 у засіданні представник кредитора підтримав заяву про визнання кредиторських вимог, а розпорядник майна підтримав свою позицію, викладену у відзиві на заяву кредитора.

Представник боржника в засідання 12.05.2015 не з'явився, причини неявки не повідомив.

Ухвала Господарського суду Миколаївської області від 03.04.2015 направлена на адресу ТОВ "РАНГ": 54010, м. Миколаїв, вул. 7-а Поперечна, буд. 3/4. Вказану ухвалу та конверт, в якому вона направлялась на адресу боржника разом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, повернуто відділенням поштового зв'язку з відміткою причини повернення "за закінченням терміну зберігання" (а. с. 84-86 кредиторських вимог).

Відповідно до абз. 3 пп. 3.9.1 пп. 3.9 пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18 (із змінами), в разі якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і повернуто підприємством зв'язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Отже, ТОВ "РАНГ" вважається повідомленим про час і місце розгляду судом заяви ПАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" про визнання кредиторських вимог до боржника.

Розглянувши матеріали поданої заяви, заслухавши учасників процесу, суд дійшов висновку про визнання заявлених кредиторських вимог, на підставі наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Згідно зі ст. 9 Закону про банкрутство справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно зі ст. 1 Закону про банкрутство кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Відповідно до ст. 23 Закону про банкрутство конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Розпорядник майна боржника не пізніше ніж на десятий день з дня, наступного після закінчення встановленого частиною першою цієї статті строку, з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обґрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд, а також подає до суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення в поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторами.

Кредитор, вимоги якого визнані боржником чи господарським судом, має право отримувати від розпорядника майна інформацію щодо вимог інших кредиторів, визнаних боржником та розпорядником майна. Такий кредитор може подати розпоряднику майна, боржнику та суду заперечення щодо визнання вимог інших кредиторів.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Вимоги конкурсних кредиторів, визнані боржником або господарським судом, вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону про банкрутство розпорядник майна зобов'язаний: розглядати заяви кредиторів про грошові вимоги до боржника, які надійшли в установленому цим Законом порядку; вести реєстр вимог кредиторів; повідомляти кредиторів про результати розгляду їхніх вимог; скликати збори кредиторів та організовувати їх проведення; виконувати інші повноваження, що передбачені цим Законом та ін.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону про банкрутство у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

За результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначаються:

розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, які вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів;

розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів;

дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів;

дата підсумкового засідання суду, на якому буде винесено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про припинення провадження у справі про банкрутство або ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 22 цього Закону.

У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов'язаннями, черговість задоволення кожної вимоги.

Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов'язань у шосту чергу та може бути предметом мирової угоди.

Погашення неустойки (штрафу, пені) у справі про банкрутство можливе лише в ліквідаційній процедурі при спрощеному порядку розгляду справи про банкрутство.

Ухвала є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня).

Це зумовлено також тим, що під час визначення кількості голосів кредиторів з правом вирішального голосу [на зборах кредиторів] не враховуються суми неустойки (штрафу, пені), інші фінансові санкції, моральна шкода, судовий збір у справі про банкрутство, заявлені або сплачені кредиторами в провадженні у справі про банкрутство (абз. 2 ч. 4 ст. 26 Закону про банкрутство).

Згідно зі ст. 45 Закону про банкрутство кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цією статтею. При цьому, у першу чергу задовольняються, серед іншого, витрати, пов'язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді та роботою ліквідаційної комісії, у тому числі: витрати на оплату судового збору; у четверту чергу задовольняються: вимоги кредиторів, не забезпечені заставою, у тому числі і вимоги кредиторів, що виникли із зобов'язань у процедурі розпорядження майном боржника чи в процедурі санації боржника.

Відповідно до заяви кредитора ПАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" просить визнати його вимоги до ТОВ "РАНГ" згідно розрахунку кредиторських вимог (а. с. 9 кредиторських вимог) у загальній сумі 59 004,75 грн.

Заявлені вимоги підтверджуються наступними доказами.

09 лютого 2009 року між ТОВ "Ранг" та ВАТ "Миколаївгаз", правонаступником якого являється ПАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз", було укладено договір № 3185 (договір та додаткова угода до нього № 1 від 15.07.2010 - а. с. 10-11 кредиторських вимог) (далі - договір), у відповідності до п. 1.1 якого боржник зобов'язаний передати у власність кредитора в термін, обговорений у даному договорі, а кредитор зобов'язався прийняти й оплатити в термін, обговорений у даному договорі, нафтопродукти (товар).

Станом на 01.02.2013 у кредитора залишились невикористані штрих-картки на паливо, по яким на автозаправних станціях ТОВ "Ранг" відпуск був припинений, на загальну суму 59 004,75 грн., у зв'язку з чим штрих-картки були повернуті боржнику згідно наступних документів (а. с. 12-80 кредиторських вимог):

- накладних на повернення №№ Р-00000047, Р-000050, Р-00000049, Р-00000051, Р-00000048, Р-00000055, Р-00000052, Р-00000054, Р-00000053, Р-00000046, Р-00000044, Р-00000045 від 07.02.2013, №№ Р-00000057, Р-00000058, Р-00000056, Р-00000059, Р-00000060, Р-00000061, Р-00000062, Р-00000063, Р-00000064, Р-00000065, Р-00000066 від 14.02.2013;

- актів прийому-передачі штрих-карток №№ АПр-000026, АПр-000027, АПр-000028, АПр-000029, АПр-000030, АПр-000031, АПр-000032, АПр-000033, АПр-000034, АПр-000035, АПр-000036, АПр-000037 від 07.02.2013, №№ АПр-000050, АПр-000049, АПр-000051, АПр-000048, АПр-000047, АПр-000046, АПр-000045, АПр-000044, АПр-000043, АПр-000042, АПр-000041 від 14.02.2013;

- документів повернення постачальнику №№ МК000000001, МК000000002, МК000000003, МК000000004, МК000000005, МК000000006, МК000000007, МК000000008, МК000000010, МК000000012, МК000000013, МК000000015 від 07.02.2013, №№ МК000000009, МК000000011, МК000000014 від 14.02.2013, №№ МК000000016, МК000000017, МК000000018, МК000000019, МК000000020, МК000000021, МК000000022, МК000000023 від 19.02.2013.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Суд звертає увагу на те, що у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов'язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору.

Визнанню судом і включенню до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство підлягають лише дійсні вимоги кредиторів, що відповідають чинному законодавству.

Приймаючи до уваги те, що грошові вимоги заявлені правомірно та в строк, встановлений для їх подання, обґрунтовані та документально підтверджені належними доказами, що містяться у матеріалах заяви, визнані розпорядником майна в повному обсязі, суд визнає грошові вимоги ПАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" до ТОВ "РАНГ" у сумі 59 004,75 грн. із задоволенням у четверту чергу вимог кредиторів.

Що стосується судового збору в сумі 1 218,00 грн., сплаченого кредитором за платіжним дорученням № 3265 від 20.01.2015 за подання до господарського суду заяви з грошовими вимогами до боржника, то суд також визнає ці витрати із задоволенням у першу чергу вимог кредиторів.

Керуючись ст. ст. 1, 22, 23, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" (ідентифікаційний код 05410263) до Товариства з обмеженою відповідальністю "РАНГ" (ідентифікаційний код 13863642) у сумі 59 004,75 грн. із задоволенням у четверту чергу вимог кредиторів.

2. Визнати витрати Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" (ідентифікаційний код 05410263) на оплату судового збору в сумі 1 218,00 грн. із задоволенням у першу чергу вимог кредиторів.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення.

Ухвала може бути оскаржена у встановленому порядку згідно ст. ст. 91, 93, 106 Господарського процесуального кодексу України та ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Суддя В.С. Адаховська