ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року Справа № 925/1923/14

Господарський суд у складі головуючого судді Хабазні Ю.А., при секретарі судового засідання Соколишиній І.А., за участю: представників за довіреностями - Савчука І.С. (від позивача), Ульянова С.М. (від відповідача), розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду справу за позовною заявою

позивача товариства з обмеженою відповідальністю "Нокіан шина"

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Колос авто"

про - стягнення 43017,64 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 43017,61 грн. (з них: 41955,50 грн. основного боргу, 113,80 грн. 3% річних за період з 18.09.2014 по 20.10.2014, 948,31 грн. пені за той же період) з підстав несплати відповідачем коштів у визначений договором строк за отриманий відповідачем товар (літні шини для легкових автомобілів) та відшкодування у зв'язку з цим судового збору.

Позивач у позовній заяві, письмових поясненнях та у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і пояснив,

що після отримання товару, вартість якого становить 76983,94 грн. відповідач розрахувався частково, повернувши товар на суму 34287,91 грн. (за накладними №КА-0000015 від 19.01.2011 на суму 28647,97 грн., №КА-0000242 від 11.07.2011 на суму 5640 грн.) та суму 740,47 грн. було зараховано в погашення боргу за отриманий товар з коштів, сплачених платіжним дорученням від 28.10.2011 №18;

що інфляційні та пеня за прострочення виконання зобов'язання нараховані за період від дня, коли мала бути задоволена вимога про сплату боргу до дня подання позову;

що згідно із записом №505260 від 19.01.2011 реєстру виданих довіреностей на осіб, у повноважених на особисте приймання товарно-матеріальних цінностей, на отримання останніх від відповідача за видатковими накладними (повернення) від 19.01.2011 було уповноважено виключно Якименка В.О.;

що за результатами внутрішньої перевірки власної документації зазначеної відповідачем видаткової накладної (повернення) №КА-00043 від 19.01.2011 не виявлено, повернення йому товару на суму 26223,94 грн. не відбувалося, а накладна є підробленою;

що у позивача відсутня накладна НШ-0000041, зазначена у платіжному дорученні від 28.10.2011 №18, тому кошти сплачені за цим платіжним дорученням є коштами, сплаченими за Договором в цілому, а платіжне доручення є доказом визнання боргу відповідачем і переривання строку позовної давності;

що акт звірки взаєморозрахунків станом на 01.12.2011 підписаний тією ж особою, якою підписані і усі попередні акти звірки, містить оригінальну печатку відповідача, тому є доказом визнання боргу і переривання строку позовної давності;

що акт звірки міг бути підписаний і будь-якою іншою особою, яка працювала за трудовим договором у відповідача на час його підписання;

Відповідач, у відзивах, письмових поясненнях та у судовому засіданні позов не визнав повністю і пояснив,

що 03.06.2010 позивачем відповідно до видаткової накладної №НШ-0000888 та специфікації до неї було поставлено відповідачу автошини на суму 66823,92 грн. із терміном оплати до 15.09.2010, і хоча зазначені накладна та специфікація були укладені із посиланням на договір №014 від 01.02.2009 однак строк його дії закінчився 15.09.2009, тому вказану поставку вважає окремою господарською операцією та такою, до якої не можуть застосовуватись положення Договору;

що за накладною №НШ-0000888 було повернено товар згідно з видатковими накладними (повернення) №КА-0000015 від 19.01.2011 на суму 28647,97 грн., №КА-0000242 від 11.07.2011 на суму 5640 грн. та №КА-00043 від 19.01.2011 на суму 26223,94 грн. і що залишок заборгованості за вказаною операцією складає 6312,01 грн., однак і ця сума не може бути задоволена внаслідок пропуску строку позовної давності, який обчислюється із 15.09.2010 (дати закінчення строку оплати);

що документи по податковій звітності не збереглися, тому надати податкову накладну по накладній №КА-00043 від 19.01.2011 змоги немає;

що 09.06.2010 позивачем відповідно до видаткової накладної №НШ-0000959 та специфікації до неї було поставлено відповідачу автошини на суму 10160,02 грн. із терміном оплати до 15.09.2010, і хоча зазначені накладна та специфікація були укладені із посиланням на договір №014 від 01.02.2009 однак строк його дії закінчився 15.09.2009, тому вказану поставку вважає окремою господарською операцією та такою, до якої не можуть застосовуватись положення Договору;

що платіжне доручення від 28.10.2011 №18 містить чітке зазначення цільового призначення платежу - за накладною НШ-0000041 - тому платіж за нею не може бути зарахований у оплату боргу за накладними, які є підставою для пред'явлення цього позову, і тому вона не є доказом;

що акт звірки станом на 01.12.2010 від відповідача підписано не уповноваженою особою, тому він не визнається доказом по справі - на цей час на підприємстві працювало лише дві особи, якими цей акт не підписувався;

що печатки позивача на наданих у справу накладних різні оскільки позивач має декілька печаток.

На запитання головуючого присутні учасники заявили: про відсутність будь-яких інших доказів на підтвердження своїх доводів і пояснень; про відсутність потреби у витребуванні інших доказів від учасників провадження у справі та інших осіб; про можливість завершення дослідження обставин справи.

Відповідачем письмово заявлено про застосування строку позовної давності як за основним зобов'язанням з, так і (в силу ст.266 Цивільного кодексу України) за додатковими вимогами щодо стягнення штрафних санкцій.

Позивач заявив клопотання від 02.12.2015 про здійснення звукозапису, яке було задоволено.

Позивач заявив клопотання від 02.12.2015 про витребування від відповідача оригіналу податкової накладної із додатком 1, реєстр виданих та отриманих податкових накладних до декларації за січень 2011 року або за 1 квартал 2011 року, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників за видатковою накладною НШ-0000888, на вирішенні якого не наполягав у зв'язку з наданням відповідачем пояснень про те, що такі документи не збереглися за закінченням строку їх зберігання.

Ухвалою суду від 11.02.2009 у справі було призначено судову експертизу, факт попередження судового експерта щодо передбаченої ст.384, 385 Кримінального кодексу України відповідальності підтверджується його розпискою на висновку експерта. Згідно з висновком судового експерта Кононенка В.М. Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 08.04.2015 №17/253/15-23 про результати проведення комплексної судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи:

1 (1). Відтиск печатки ТОВ "Нокіан шина" на видатковій накладній (повернення) №КА-000043 від 19.01.2011 (а.с.103 т.1, подана відповідачем) та відтиск печатки ТОВ "Нокіан шина" на платіжному дорученні №4425 від 10.10.2014 (а.с.12 т.1), довіреності №201014 від 20.10.2014 (а.с.13 т.1) та довідці №277 від 22.12.2014 (а.с.113 т.1) нанесені різними печатками.

Відтиск печатки ТОВ "Нокіан шина" на видатковій накладній (повернення) №КА-000043 від 19.01.2011 (а.с.103 т.1, подана відповідачем) та відтиск печатки ТОВ "Нокіан шина" на видатковій накладній (повернення) №КА-0000015 від 19.01.2011 (а.с.104 т.1, подана відповідачем) нанесені однією і тією ж печаткою.

Відтиск печатки ТҐОВ "Нокіан шина" на видатковій накладній (повернення) №КА-000043 від 19.01.2011 (а.с.103 т.1, подана відповідачем) та відтиски печатки ТОВ "Нокіан шина" на видатковій накладній (повернення) №КА000015 (згідно накладної НШ-0000888 від 03.06.2010) від 19.01.2011 (а.с.106 т.1, подано позивачем) і видатковій накладній (повернення) №КА-0000242 (вх.№НШ-0000888 від 03.06.2010) від 19.01.2011 (а.с.108 т.1) нанесені різними печатками.

2 (2). Питання щодо відповідності часу нанесення відтиску печатки ТОВ "Нокіан шина" в видатковій накладній (повернення) №КА-000043 від 19.01.2011 (згідно видаткової накладної №НШ-0000888 від 03.06.2010) даті даного документа не вирішувалось у зв'язку з тим, що на наданих в якості зразків документах відтиски печатки ТОВ "Нокіан шина" нанесені іншою печаткою.

3. Підписи на видатковій накладній (повернення) №КА-000043 від 19.01.2011 та на видатковій накладній (повернення) №КА-0000015 від 19.01.2011 (а.с.104, подано відповідачем) виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи технічних засобів.

Підпис на видатковій накладній (повернення) №КА-0000015 від 19.01.2011 (а.с.106, подано позивачем) насправді підписом не являється, а являється зображенням підпису, яке нанесено за допомогою технічних засобів.

4 (3). Встановити, чи однією особою виконано підписи у графах "Отримал(а)" (на яких проставлено відтиски печатки ТОВ "Нокіан шина") на видатковій накладній (повернення) №КА-000043 від 19.01.2011 (а.с.103 т.1, подана відповідачем) та на видатковій накладній (повернення) №КА-0000015 (згідно накладної НШ-0000888 від 03.06.2010) від 19.01.2011 (а.с.104 т.1, подано відповідачем) не видалось можливим з причин, зазначених в дослідницькій частині.

Так як підпис в графі "Отримал (а)" видаткової накладної (повернення) №КА-0000015 (згідно накладної НШ-0000888 від 03.06.2010) від 19.01.2011 (а.с.106 т.1, подано позивачем) підписом не являється, а являється лише зображенням підпису, питання відносно виконання його однією особою з іншими підписами не вирішувалось.

Витрати за проведення судової експертизи у сумі 9028 грн., сплачені позивачем (рахунок від 18.02.2015 №862), включаються до складу судових витрат і підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідачем заявлено клопотання від 04.05.2015 (вх.суду №10538/15 від 05.05.2015) про призначення судово-почеркознавчої експертизи на вирішення якої просив поставити питання чи належить підпис, проставлений в акті звірки взаєморозрахунків між позивачем та відповідачем станом на 01.12.2011 в графі "Від Товариство з обмеженою відповідальністю "Колос Авто" Воронову Михайлу Володимировичу, Федоровій Людмилі Миколаївні або Седлачковій Тетяні Григорівні, які були єдиними працівниками відповідача на час підписання акта звірки і виконували повноваження керівника та головного бухгалтера. На обгрунтування заявленого клопотання відповідач пояснив, що підпис був здійснений не уповноваженою на це посадовою особою відповідача, а тому акт звірки не являється належним доказом у справі і не може прийматися судом до уваги про прийнятті рішення.

Позивач проти задоволення заявленого клопотання заперечив і пояснив, що акт звірки взаєморозрахунків не є первинним бухгалтерським документом в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а отже не вимагає дотримання вимог щодо ідентифікації осіб, які здійснюють підписання такого акту; що порядок підписання акту звірки взаєморозрахунків сторонами у даній справі є звичайною діловою практикою, що підтверджується також і іншими актами, складеними після дати підписання вказаного акту, зокрема, станом на 01.12.2011 на підставі договору №ДПЗ/09-014 від 03.08.2009, станом на 31.01.2012, станом на 29.02.2012, підписи на яких виконані одними і тими ж особами, що і на спірному акті; що відповідач, пропонуючи на вирішення експерта питання про належність підпису не ставить під сумнів належність відбитку печатки, проставленої в графі акта "Від товариства з обмеженою відповідальністю "Колос авто", у зв'язку з тим, що відтиск здійснений печаткою відповідача та був нанесений особою, уповноваженою на підписання цього акту.

Суд вважає, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає, оскільки акт звірки не містить вказівки на особу, яка його підписала, оскільки відсутні підстави для призначення експертизи на відповідність їх підписам саме керівника Воронова М.В. і головних бухгалтерів Федорової Л.М та Седлачкової Т.Г. так як суду не надано доказів, що лише ці особи, а не інші особи, станом на 01.12.2011 були уповноважені на підписання акту звірки та мали доступ до печатки відповідача, та оскільки неможливо встановити достовірно коло тих осіб, якими міг бути вчинений підпис. Надані відповідачем у справі накази відповідача про призначення посадових осіб, звіти Пенсійному фонду України у електронному вигляді суд відхиляє, як виключні докази цієї обставини, оскільки таке уповноваження могло бути здійснено відповідачем як на підставі будь-якого цивільно-правового договору з іншою особою так і на підставі окремої довіреності відповідача будь-якій іншій особі.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Заслухавши представників сторін та дослідивши наявні у справі докази суд встановив наступне.

Згідно з договором поставки літніх шин №14 від 01.02.2009 (далі - Договір) та специфікаціями до нього від 03.06.2010 (додаток №21) та від 09.06.2010 (додаток №22), які суд розцінює як укладення цього ж Договору зі зміною окремих його умов, по накладним від 03.06.2010 №НШ-0000888 на суму 66823,92 грн. та від 09.06.2010 №НШ-0000959 на суму 10160,02 грн. відповідач отримав від позивача автошини в кількості, асортименті та по цінах, вказаних у накладних та специфікаціях, на загальну суму 76983,94 грн.

Відповідач повернув частину товару згідно з видатковими накладними (повернення) №КА-0000015 від 19.01.2011 на суму 28647,97 грн. та №КА-0000242 від 11.07.2011 на суму 5640 грн., що обома сторонами не заперечується.

Платіжним дорученнями від 28.10.2011 №18 відповідач перерахував позивачу 4044,50 грн. вказавши цільовим призначенням платежу "автошини зг. дог. №014 (НШ-0000041) від 01.02.2009р., у т.ч. ПДВ 139,62 грн.". Позивач вказує, що зі здійсненого за цим платіжним дорученням платежу ним зараховано у погашення боргу за накладною №НШ-0000888 частину суми у розмірі 740,47 грн., так як решта суми була зарахована у погашення боргу за іншими попередніми накладними, які складалися сторонами в рамках дії цього ж Договору.

05.08.2014 за №16 (прийнято поштою 07.08.2014) позивач направив на чинну адресу відповідача претензію з вимогою про сплату боргу в 10-ти денний термін, яка не була отримана відповідачем і повернена поштою "за закінченням терміну зберігання".

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі матеріалами, зокрема, вищеназваними Договором, накладними, платіжним дорученням про перерахування коштів, претензією, а також витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 19.11.2014 про місцезнаходження відповідача, довіреністю відповідача (ТОВ "Колос Авто") від 03.06.2010 №415 (а.с.109 т.1) Кузьменку О.І. на отримання від позивача автошин, висновком експерта за результатами проведення комплексної судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи від 08.04.2015 №17/253/15-23, письмовими поясненнями представників сторін.

Відповідач свої зобов'язання за Договором, належним чином не виконав і станом на час розгляду спору за отриманий товар розрахувався частково, заборгованість відповідача перед позивачем склала 41955,50 грн. Заявлена до стягнення сума основного боргу є обгрунтованою, відповідає обставинам справи.

Розрахунок відповідача суд відхиляє, оскільки він здійснений виходячи з обставини повернення шин згідно з накладною №КА-00043 від 19.01.2011 на суму 26223,94 грн.

Невиконання відповідачем взятого на себе зобов'язання у строки, встановлені п.4.2 Договору та пунктами 2 специфікацій від 03.06.2010 (додаток №21) та від 09.06.2010 (додаток №22), є правовою підставою для стягнення заявленої суми основного боргу у примусовому порядку.

Оскільки останнім днем строку оплати товару є 15.09.2010, строк прострочення, як і строк позовної давності, починає свій відлік з 16.09.2010. Строк позовної давності для стягнення суми основного боргу закінчується 19.09.2013. Від відповідача надійшла заява про її застосування відповідно до ч.3 ст.267 Цивільного кодексу України. Однак суд вважає, що строк позовної давності було перервано оплатою, здійсненою відповідачем згідно з платіжним дорученням від 28.10.2011 №18. У зв'язку з цим строк позовної давності відповідно до положень ч.1 і 3 ст.264 починається з 28.10.2011. Позовну заяву позивачем здано пошті 21.10.2014, тобто до закінчення трирічного строку.

Суд відхиляє як доказ (в тому числі і як доказ переривання строку позовної давності) акт звірки взаєморозрахунків станом на 01.12.2011 грн., оскільки він не містить доказів підписання його уповноваженими особами сторін, як і взагалі не містить відомостей про те, ким він підписаний. Крім того, цей акт не містить посилання на докази, які подані сторонами у справу, а доводи позивача про те, що у ньому відображені документи внутрішнього обліку позивача вважає не доведеними.

Нанесення відтиску печатки на документ не є доказом підписання документа, оскільки обставини про те, ким, коли, у якому місці такий відтиск було нанесено не наведені і не доведені. Установлений законом обов'язок керівника юридичної особи визначати умови зберігання і використання печатки не є доказом факту, що саме ним чи уповноваженою ним особою такий відтиск нанесено, а є лише припущенням такої можливості - припущення не є фактом і не може бути покладене в основу судового рішення.

Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач має право на стягнення 3% річних з простроченої суми. Розрахунок позивача на суму 113,80 грн. за вказаний ним період є вірним і відповідачем не оспорюється.

За невиконання грошового зобов'язання, відповідно до ч.6 ст.231 та ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", п.8.1 Договору, позивач має право на стягнення пені за прострочення сплати боргу. Однак, розрахунок позивача на суму 948,31 грн. є невірним, оскільки ним невірно визначений період, протягом якого пеня могла бути нарахована. Зокрема, не враховано дати настання строку платежу 15.09.2010, протягом шести місяців починаючи з наступного дня від якої позивач і мав право на нарахування пені пеня. Тому в цій частині вимоги задоволенню не підлягають.

Суд вважає такими, що відповідають вимогам чинного законодавства посилання позивача на чинність умов Договору у спірних правовідносинах, оскільки після закінчення строку, на який його було укладено, підписання специфікацій і посилання у них на те, що сторони застосовують положення Договору, є укладенням Договору на тих же умовах з виключеннями, установленими у специфікаціях.

Враховуючи, що згідно з висновком експертизи печатка на накладній №КА-00043 від 19.01.2011 не є печаткою ТОВ "Нокіан шина", оскільки підпис на цій накладній є підписом невстановленої особи, оскільки відповідач не довів, що підпис на цій накладній є підписом уповноваженої позивачем особи і що позивач має дві печатки, накладна №КА-00043 від 19.01.2011 не визнається судом доказом передачі товару уповноваженій особі позивача.

Доводи відповідача стосовно того, що згідно з платіжним дорученням від 28.10.2011 №18 ним сплачено борг по накладній НШ-0000041, суд відхиляє, оскільки відповідачем не надано цієї накладної (незважаючи на те, що він мав достатньо часу), отже доводи є не доведеними, тому суд вважає платіжне доручення доказом сплати по Договору в цілому, а не по конкретній поставці.

Решту доводів і поданих сторонами доказів, відхилення яких не обгрунтовано вище, суд відхиляє як такі, що не мають значення для вирішення спору.

Рішення прийнято на підставі наданих сторонами доказів, оскільки згідно із ст.33, 38 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона: повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; самостійно визначити і надати суду ті докази на підтвердження своїх доводів, які вважає необхідними, належними і достатніми. Докази витребовуються судом у ході розгляду справи лише у разі подання відповідного клопотання - на суд не покладено обов'язку вказувати стороні, які докази вона повинна подати на підтвердження свої вимог чи заперечень, або проводити розшук тих чи інших доказів з власної ініціативи.

При цьому суд приймає до уваги строк розгляду справи, достатність часу у будь-якої із сторін для надання доказів на підтвердження власних доводів, для спростування обставин чи доводів протилежної сторони та для подання суду клопотання про витребування таких доказів у інших осіб.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Сума заявлених вимог 43017,61 грн. Судові витрати по справі складають 1827 грн. Сума задоволених вимог 42069,30 грн. Пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1786,72 грн. (42069,30 х 1827 : 43017,61).

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні клопотання відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи від 04.05.2015 (вх.суду №10538/15 від 05.05.2015) відмовити.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Колос Авто" (м.Черкаси, вул.Смілянська,153, ідентифікаційний код 33828394) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Нокіан шина" (м.Київ, вул.Жилянська, буд.75-А, ідентифікаційний код 34453885) 41955,50 грн. основного боргу, 113,80 грн. 3% річних, 1786,72 грн. судових витрат - разом 43856,02 грн. (сорок три тисячі вісімсот п'ятдесят шість гривень 02 коп.)

У решті вимог за позовною заявою відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 91-93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено у понеділок 18.05.2015.

Направити дане судове рішення сторонам рекомендованим листом з повідомленням.

Суддя Ю.А. Хабазня

3