ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2015 р. Справа № 909/324/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І.М.

при секретарі судового засідання Андріїв Л.Я.

За участю:

представника позивача - Шуст С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: приватного підприємства "Десниця", юридична адреса: вул. Городоцька, 355, м. Львів, 79040; фактична адреса: вул. Б. Хмельницького, 200, м. Львів, 79037,

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Клін Лайф", вул. Вовчинецька, 192, м. Івано-Франківськ, 76006,

про стягнення 8 871,15 грн. заборгованості, з яких 5 295,88 грн. - основного боргу, 1 269,14 грн. - неустойки (пені), 90,24 грн. - 3% річних, 2 218,89 грн. - інфляційних нарахувань,

встановив, що приватне підприємство "Десниця" звернулось до господарського суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Клін Лайф" про стягнення 8 348,42 грн. заборгованості, з яких 6 495,88 грн. - основного боргу, 720,96 грн. - неустойки, 226,06 грн. - 3% річних, 905,52 грн. - інфляційних нарахувань.

14.04.2015 р. представник позивача надіслав суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача 7 812,79 грн. заборгованості, з яких 5 295,88 грн. - основного боргу, 964,43 грн. - неустойки, 75,01 грн. - 3% річних, 1 477,47 грн. - інфляційних нарахувань.

13.05.2015р. представник позивача черговий раз уточнив позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача 8 871,15 грн. заборгованості, з яких 5 295,88 грн. - основного боргу, 1 269,14 грн. - неустойки, 90,24 грн. - 3% річних, 2 218,89 грн. - інфляційних нарахувань.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач всупереч приписам ЦК України, ГК України, умовам договору поставки № 15-09/14 від 15.09.2014р., не виконав взяті на себе зобов'язання по оплаті поставленого товару в повному обсязі. Факт поставки товару підтверджує видатковими накладними № 4472, № 4473, № 4474, № 4478, № 4479 від 06.11.2014р.

За несвоєчасне виконання зобов'язання відповідачу нараховано неустойку, 3 % річних та інфляційні втрати.

Відповідач в судові засідання не з'являвся, відзиву на позов не подав, причин неявки суду не повідомив, ухвала суду від24.03.2015р. повернута відділення Укрпошти 30.05.2015р. з відміткою "по даному адресу фірма не розшукувана".

Судом здійснено електронний запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 15.04.2015 р. товариство з обмеженою відповідальністю "Клін Лайф" значиться за адресою зазначеною в позовній заяві.

Відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженою наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002 № 75 (з подальшими змінами), перший, належним чином підписаний, примірник процесуального документа (ухвали, рішення, постанови) залишається у справі; на звороті у лівому нижньому куті цього примірника проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа, що містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена.

Дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Водночас до повноважень господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд, враховуючи приписи ст. 75 ГПК України, зокрема право суду розглянути справу, у випадку неподання відзиву на позовну заяву, за наявними в ній матеріалами, розглянув матеріали справи, заслухавши представника позивача, вважає, що позов слід задоволити частково, судові витрати стягнути з відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

При цьому суд виходив з наступного:

15.09.2014р. між ПП "Десниця" (надалі - Продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю фірми "Клін Лайф" (надалі - Покупець) укладено договір поставки № 15-09/14. Згідно умов якого Продавець зобов'язаний доставити, а Покупець прийняти та оплатити наданий товар згідно рахунків та накладних, що є невід'ємною частиною даного Договору п. 1 Договору.

Пунктом 2 Договору передбачено порядок розрахунків, згідно яких Покупець зобов'язаний оплатити за товар протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту відвантаження, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця. Загальна вартість Договору складається з суми усіх накладних до дійсного Договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору замовлення-заявка Покупця Здійснюється в усному або письмовому вигляді за допомогою телефонного зв'язку та електронної пошти на адресу Продавця: або чи по факсу, який зазначено у пункті 8 даного Договору. При цьому при формуванні замовлення на поставку товару до складу Покупця останній враховує вимоги Продавця відносно мінімальної суми відвантаження по накладній. Продавець залишає за собою право збільшити замовлення до мінімальної необхідної суми товару, якщо його потрібно доставити ло складу Покупця. Продавець зобов'язаний протягом одного робочого дня надіслати Покупцю (засобами електронної пошти чи факсимільного зв'язку) рахунок згідно наданого Покупцем замовлення.

Продавець зобов'язується поставити товар Покупцю протягом 10 (десяти) днів від дати замовлення-заявки Покупця п.3.3 Договору.

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що прийом товару за кількістю здійснюється відповідно до видаткової накладної.

Продавець зобов'язується при отриманні товару поставити печатку на накладній або надати довіреність встановленої законодавством форми на матеріально-відповідальну особу, уповноважену на отримання товару та повернути один екземпляр накладної Покупцю п.4.2 Договору.

На виконання умов даного Договору, позивачем було передано відповідачу товар, відповідно до видаткових накладних № 4472, № 4473, № 4474, № 4478, № 4479 від 06.11.2014р. на суму 7 345,88 грн.

Однак, відповідач всупереч взятих на себе зобов'язань, оплату за поставлений товар здійснив частково.

03.02.2015р. позивач звертався до відповідача з претензією про сплату заборгованості, однак дана претензія залишена відповідачем без задоволення.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі Договору виникли зобов'язальні відносини.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів. Зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні положення містяться в ст.ст.179, 193 ГК України.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписами ч. 1 п. 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вище викладене та те, що документами наявними в матеріалах справи, підтверджено, а відповідачем в свою чергу не спростовано факту часткового невиконання зобов'язання, вимога позивача про стягнення заборгованості по договору поставки є обґрунтована та підлягає задоволенню.

Вимоги позивача в частині стягнення неустойки (пені), річних та інфляційних слід задоволити частково виходячи з приписів ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів та п. 1. ст. 624 ЦК України, якою встановлено, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. В частині стягнення неустойки ( пені) в сумі 74,74 грн. слід відмовити, оскільки позивачем допущено помилку при обрахуванні періоду за який нараховано пеню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

Судові витрати у відповідності до ст. 49 ГПК України, слід стягнути пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 49, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Клін Лайф", вул. Вовчинецька, 192, м. Івано-Франківськ, 76006, на користь приватного підприємства "Десниця", юридична адреса: вул. Городоцька, 355, м. Львів, 79040; фактична адреса: вул. Б. Хмельницького, 200, м. Львів, 79037, - 5 295,88 грн. - основного боргу, 1 194,40 грн. - неустойки (пені), 90,24 грн. - 3% річних, 2 218,89 грн. - інфляційних нарахувань та 1 811,60 грн. - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15.05.15

Суддя Скапровська І.М.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ Андріїв Л. Я. 15.05.15