ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року Справа № 908/1250/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г. - головуючого,

Владимиренко С.В.,

Мележик Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 02 березня 2015 року у справі № 908/1250/14 Господарського суду Запорізької області за позовом ОСОБА_4, м. Київ, до Командитного товариства "Запорізький завод високовольтної апаратури - Вакатов" і Компанія", м. Запоріжжя, про визнання перетворення неправомірним, визнання недійсним установчого договору,

представники сторін в судове засідання не з'явились, про час та місце проведення засідання повідомлені належним чином,

в с т а н о в и в:

У квітні 2014 року позивач ОСОБА_4 звернувся до господарського суду з позовом до відповідача КТ "Запорізький завод високовольтної апаратури - Вакатов" і Компанія" про визнання перетворення неправомірним, визнання недійсним установчого договору.

Вказував, що він є акціонером ВАТ "Запорізький завод високовольтної апаратури", якому належить 220 000 шт. акцій товариства номінальною вартістю 0,75 грн., що становить 5,17 % статутного капіталу товариства.

Зазначав, що 21.01.11 загальними зборами акціонерів ВАТ "Запорізький завод високовольтної апаратури" прийнято рішення про припинення ВАТ "Запорізький завод високовольтної апаратури" шляхом його перетворення у командитне товариство.

Також вказував, що 15.02.11 звернувся до ВАТ "Запорізький завод високовольтної апаратури" з вимогою про викуп належних йому акцій товариства в кількості 220 000 шт. за ринковою ціною. Проте, дана вимога була залишена товариством без відповіді та без задоволення.

10.04.11 загальними зборами акціонерів ВАТ "Запорізький завод високовольтної апаратури" прийнято рішення про перетворення ВАТ "Запорізький завод високовольтної апаратури" у КТ "Запорізький завод високовольтної апаратури - Вакатов" і Компанія" та про затвердження засновницького договору КТ "Запорізький завод високовольтної апаратури - Вакатов" і Компанія".

Посилаючись на ту обставину, що належні ОСОБА_4, як акціонеру ВАТ "Запорізький завод високовольтної апаратури", кошти були включені до статутного капіталу новоствореного товариства, а його не було включено до складу учасників вказаного товариства, позивач просив визнати неправомірним перетворення ВАТ "Запорізький завод високовольтної апаратури" в КТ "Запорізький завод високовольтної апаратури - Вакатов" і Компанія", а також визнати недійсним установчий договір про створення КТ "Запорізький завод високовольтної апаратури - Вакатов" і Компанія".

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16 квітня 2014 року (суддя Соловйов В.М.) позовну заяву повернуто без розгляду.

Ухвала мотивована посиланнями на недотримання позивачем вимог ст.ст. 54, 57 ГПК України.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 02 березня 2015 року (колегія суддів у складі: Могилєвкін Ю.О. - головуючий, Пушай В.І., Плужник О.В.) апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без розгляду.

Ухвала мотивована посиланнями на те, що надані позивачем документи не є достатніми для ухвалення судового рішення у справі.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій приписів ст.ст. 28, 56, 63, 81, 87 ГПК України, просить скасувати постановлені у справі судові акти та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги і правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, підставою для залишення апеляційної скарги без розгляду стало те, що наданих позивачем документів не достатньо для перегляду ухвали місцевого суду.

Колегія суддів касаційної інстанції вважає такий висновок апеляційного суду помилковим, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" у разі неможливості передачі матеріалів справи відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності вчинення необхідних процесуальних дій здійснюється за документами і матеріалами, поданими учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для ухвалення відповідного судового рішення.

Згідно п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-06/1290/14 від 12.09.14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" достатність поданих учасниками судового процесу документів і матеріалів для вчинення необхідних процесуальних дій визначається тим судом, до якого згідно з установленою підсудністю звернувся заявник, з урахуванням змісту цих документів (матеріалів) і конкретних обставин справи. З огляду на викладене відповідні процесуальні дії вчиняються: а) по можливості - без відновлення втраченої справи або її частини (тобто за наявними документами і матеріалами), оскільки це забезпечує більш оперативний захист прав та охоронюваних законом інтересів учасника (учасників) судового процесу; б) за відсутності такої можливості (тобто за недостатності поданих документів і матеріалів для вчинення процесуальних дій) - згідно з пунктом 7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (в редакції постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.14 N 2). При цьому відновлення втрачених справ, незалежно від того, на якій стадії розгляду вони перебували (в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанцій), здійснюється місцевими господарськими судами (Запорізької і Харківської областей); якщо необхідно здійснити апеляційний або касаційний розгляд справи, її матеріали після такого відновлення передаються названими судами відповідно до суду апеляційної або касаційної інстанцій.

Апеляційним судом встановлено, що позивач звертаючись до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою надав наступні документи, а саме: копію позовної заяви від 08.04.14; копію клопотання про витребування доказів від 08.04.14; копію листа ВАТ "ЗЗВА"; копію повідомлення про наявність у акціонерів права вимоги обов'язкового викупу товариством належних їм акцій; копію витягу з повідомлення про проведення загальних зборів від 22.02.11; копію довідки № 9-191000/461 від 20.01.11; копію виписки про стан рахунку у цінних паперах № 200588, ксерокопію витягу від 21.01.11; вимогу обов'язкового викупу акцій за ринковою ціною від 15.02.11; ксерокопію банківських реквізитів ОСОБА_4; копію довіреності від 27.01.12 № 179; копію ухвали Господарського суду Запорізької області від 16.04.14 у справі № 908/1250/14; копію ухвали про порушення апеляційного провадження Донецького апеляційного господарського суду від 02.07.14 у справі № 908/1250/14 та конверт.

Отже, з наведеного вбачається, що позивач вжив всіх можливих заходів для надання до суду апеляційної інстанції необхідних документів для здійснення перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, тому висновки суду про те, що надані позивачем документи не є достатніми для ухвалення судового рішення у справі, слід вважати необґрунтованими.

При цьому, відповідно до положень ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи справу в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції, тому суд апеляційної інстанції не позбавлений права, враховуючи предмет даного позову, витребувати необхідні документи для встановлення всіх істотних обставин справи у відповідних державних органів.

З огляду на викладене, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що в даному випадку Харківський апеляційний господарський суд порушив право позивача на належний апеляційний перегляд оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду.

Крім того, суд касаційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 103 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення; скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення; скасувати рішення повністю або частково і припинити провадження у справі або залишити позов без розгляду повністю або частково; змінити рішення.

Залишення апеляційної скарги без розгляду, відповідно до положень ГПК України, не входить до повноважень суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, ухвала суду апеляційної інстанції як така, що винесена з порушенням норм процесуального права підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для здійснення апеляційного провадження.

Ухвала суду першої інстанції не була переглянута судом апеляційної інстанції, тому в силу ст. 107 ГПК України не може бути переглянута судом касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117,1119, 11110 - 11113 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

2. Ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 02 березня 2015 року у справі № 908/1250/14 скасувати.

3. Справу № 908/1250/14 передати до Харківського апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження.

Головуючий суддя: Н.Г. Дунаєвська

Судді: С.В. Владимиренко

Н.І. Мележик