ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2015 р. Справа№ 914/641/15

за позовом: Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго», м.Червоноград Львівської області

до відповідача: Червоноградської міської асоціації інвалідів Львівської обласної асоціації інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організації інвалідів України», м.Червоноград Львівської області

про стягнення 9699,47грн.

Суддя Щигельська О.І.

при секретарі Зарицькій О.Р.

Представники:

від позивача: Ролюк В.П. - директор, Сковронський Т.С. - представник за довіреністю

від відповідача: не з'явився

Суть спору: позов заявлено Комунальним підприємством «Червоноградтеплокомуненерго», м.Червоноград Львівської області до Червоноградської міської асоціації інвалідів, м.Червоноград Львівської області про стягнення 9699,47грн., з яких 7209,81грн. основного боргу, 781,62грн. пені, 179,56грн. 3% річних та 1528,48грн. індексу інфляції.

Ухвалою суду від 27.02.2015р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 30.03.2015р. Ухвалою суду від 30.03.2015р. розгляд справи відкладено на 15.04.2015р. у зв'язку з неявкою відповідача. В судовому засіданні 15.04.2015р. оголошено перерву до 27.04.2015р. з метою надання можливості позивачу подати додаткові документи.

Представникам позивача роз'яснено їх права, згідно ст.20, 22 ГПК України.

Представники позивача в судове засідання 27.04.2015р. з'явились, долучили до матеріалів справи додаткові документи (вх.№17268/15 від 27.04.2015р.), позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. Ствердили, зокрема, що в квітні 2013 року складено акт про самовільне підключення відповідача до систем центрального опалення. В березні 2014р. ЧМАІ ЛОАІ ВОІ СОІУ виставлено рахунок на оплату наданих послуг з теплопостачання на суму 7209,81грн., який останнім не оплачено. Зазначені обставини зумовили звернення КП «Червоноградтеплокомуненерго» до суду із позовною заявою, в якій окрім суми основного боргу до стягнення заявлено 781,62грн. пені, 179,56грн. 3% річних та 1528,48грн. індексу інфляції. Просили позов задоволити.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання 27.04.2015р. не забезпечив, поважності причин неявки суду не повідомив, хоча про час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. До матеріалів справи долучено відзив ЧМАІ ЛОАІ ВОІ СОІУ (вх.№12589/15 від 25.03.2015р.), у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ст.75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, в яких достатньо доказів для прийняття рішення по суті спору, у відповідності до ч.3 ст. 4-3 ГПК України судом створювались сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, у зв'язку із чим передбачені у ст.77 ГПК України підстави для відкладення розгляду справи не вбачаються.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

Комісією у складі представників КП «Червоноградтеплокомуненерго» (позивач по справі) 10.04.2013р. складено акт, яким засвідчується, що під час перевірки квартири за адресою: Львівська область, м.Червногорад, вул.Св.Володимира, 11, встановлено факт самовільного підключення ЧМАІ ЛОАІ ВОІ СОІУ (відповідач по справі) до систем центрального опалення. Згідно з вказаним актом, в приміщенні опалюється 21,8 кв.м.

Актом комісії представників КП «Червоноградтеплокомуненерго» від 28.02.2014р. встановлено факт самовільного відключення ЧМАІ ЛОАІ ВОІ СОІУ нагрівальних приладів від системи центрального опалення по всій площі квартири.

Оскільки, самовільне використання теплової енергії не звільняє особу від обов'язку сплати за надані послуги, КП «Червоноградтеплокомуненерго» виставлено відповідачу рахунок №295 від 27.03.2014р. на суму 7209,81грн. за оплату фактично спожитих послуг з теплопостачання протягом 2012-2013р.р. та 2013-2014р.р., та надісланого його на адресу ЧМАІ ЛОАІ ВОІ СОІУ при супровідному листі №512 від 27.03.2014р., в якому зазначено про необхідність оплати вказаного рахунку до 15.04.2014р. Проте вказану вимогу залишено останнім без відповіді та задоволення.

Зазначені обставини зумовили звернення КП «Червноградтеплокомуненерго» до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача 7209,81грн. основного боргу, 781,62грн. пені, 179,56грн. 3% річних та 1528,48грн. індексу інфляції.

При вирішенні спору суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

В той же час, укладеного між договору про постачання теплової енергії, до матеріалів справи не долучено, що спростовує твердження відповідача про відсутність доказів на підтвердження його відключення від систем центрального опалення.

Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов'язань, є юридичні факти.

Як вже зазначалось, актом комісії представників КП «Червоноградтеплокомуненерго» від 10.04.2013р. встановлено факт самовільного підключення ЧМАІ ЛОАІ ВОІ СОІУ до систем центрального опалення та використання теплової енергії для опалення приміщень площею 21,8 кв.м. без укладення договору.

Згідно актів Житлово-комунальної контори №3 КП «Червонограджитлокомунсервіс» підключення житлового будинку по вул.Св.Володимира,11 до систем центрального опалення в опалювальному сезоні 2012-2013р.р. проведено 18.10.2012р. (корінець наряду №377), а в сезоні 2013-2014р.р. - 04.10.2013р. (корінець наряду №380). Таким чином, не зважаючи на відчутність укладеного між сторонами договору, відповідачем протягом вказаних періодів фактично споживались послуги із теплопостачання для опалення приміщень площею 21,8кв.м.

Надання послуг із теплопостачання є за своєю природою наданням послуг житлово-комунальних в розумінні ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 вказаного Закону, до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Так, рішенням виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 27.10.2011р. №199 встановлено тарифи на послуги з теплопостачання, відповідно до яких вартість за 1кв.м. опалювальної площі в місяць в опалювальний сезон при відсутності лічильника для потреб інших споживачів (не бюджетних організацій) при тарифах на теплову енергію - 839,32грн. за 1 Гкал (без ПДВ) становила 31,20грн. Рішенням виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 29.01.2014р. №21 тарифи на послуги з теплопостачання змінено, вартість за 1кв.м. опалювальної площі в місяць в опалювальний сезон при відсутності лічильника для потреб інших споживачів (не бюджетних організацій) становила 29,24грн.

Згідно з ч.2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

У відповідності до ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи вищенаведене та проаналізувавши проведені позивачем нарахування за фактично використану відповідачем теплову енергію для обігріву приміщень площею 21,8кв.м. протягом опалювальних сезонів 2012-2013р.р. та 2013-2014р.р., суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення 7209,81грн. основного боргу підлягає до задоволення.

Як визначено ст.229 ГК України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Проте, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 781,62грн. пені слід відмовити, виходячи з наступного. Згідно ст.230 ГК України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.6 ст.231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно ч.2 ст.343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Оскільки грошове зобов'язання між сторонами виникло не з договірних правовідносин між ними, а внаслідок делікту, а відтак такого виду забезпечення виконання зобов'язань як неустойка сторонами не передбачено, вимога, встановлена ч.1 ст.547 ЦК України, про вчинення таких правочинів у письмовій формі, не дотримана. Відповідно до ч.2 ст.547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Щодо позовних вимог про стягнення 179,56грн. 3% річних та 1528,48грн. індексу інфляції, суд зазначає наступне. Частиною 2 ст.625 ЦК України, передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зазначені нарахування не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Як вже зазначалось, строк виконання зобов'язання ЧМАІ ЛОАІ ВОІ СОІУ з оплати за фактично використану теплову енергію визначено в листі КП «Червноградтеплокомуненерго» від 27.03.2014р. №512, а саме до 15.04.2014р. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пленумом Вищого господарського суду України у п.3.2 Постанови №14 від 17.12.2013р. роз'яснено, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відтак, враховуючи вищенаведене та провівши відповідні розрахунки, зважаючи на початок прострочення боржника та визначені позивачем межі проведення відповідних нарахувань, суд приходить до висновку, що до стягнення підлягає 176,59грн. 3% річних, нарахованих, за період з 15.04.2014р. по 06.02.2015р., та 1167,99грн. індексу інфляції, нарахованого за період травня-грудня 2014 року, а відтак вимоги в цій частині слід задоволити частково.

Відповідно до ч.1 ст.49 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак, судовий збір в розмірі 1611,31грн. слід покласти на відповідача, а в решті- на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85, 116 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Червоноградської міської асоціації інвалідів Львівської обласної асоціації інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організації інвалідів України» (Львівська область, м.Червоноград, вул.Св.Володимира, буд.11; ) на користь Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» (Львівська область, м.Червоноград, вул.Промислова, буд.1; ) 7209,81грн. основного боргу, 176,59грн. 3% річних, 1167,99грн. індексу інфляції та 1611,31грн. судового збору.

4. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

5. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

6. Строк і порядок оскарження рішення суду визначені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повне рішення складено 05.05.2015р.

Суддя Щигельська О.І.