КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2015 р. Справа№ 910/619/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Шипка В.В.

Доманської М.Л.

за участю секретаря Дідур С.В.

та представників:

від позивача - Демочко В.В. - дов. б/н від 01.01.2015р.,

від відповідача - не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Група Рітейлу України»

на рішення

господарського суду м.Києва

від 16.03.2015р.

у справі №910/619/15-г (суддя Марченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ)

«Маша і Медведь»

до ТОВ «Група Рітейлу України»

про стягнення 24360 грн. компенсації за порушення

виключних майнових авторських прав,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м.Києва від 16.03.2015р. у справі №910/619/15-г позов ТОВ «Маша і Медведь» задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ «Група Рітейлу України» на користь ТОВ «Маша і Медведь» 24 360 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав та 1 827 грн. судового збору.

Не погоджуючись з винесеним рішенням, ТОВ «Група Рітейлу України» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.04.2015р. апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 18.05.2015р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Маша и Медведь" є юридичною особою за законодавством Російської Федерації, місцезнаходженням якої є м. Москва і якій присвоєно основний державний реєстраційний номер 536, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 21.06.2013 № 7101656_УД.

08.06.2010р. Студією (правовласник) і ТОВ "Маша и Медведь" (правонабувач) було укладено Договір, відповідно до умов якого:

- правовласник передає правонабувачу виключне право на аудіовізуальний твір - серіал "Маша и Медведь", а правонабувач зобов'язується сплатити правовласнику обумовлену Договором винагороду. Передачі належить виключне право на такі серії аудіовізуального твору: 1. "Раз, два, три! Елочка гори!"; 2. "Первая встреча"; 3. "До весны не будить!"; 4. "Весна пришла!"; 5. "Ловись рыбка!"; 6. "Следы невиданных зверей!"; 7. "С волками жить…!"; 8. "Позвони мене, позвони!" (пункт 1.1 Договору);

- Договір від 08.06.2010 набуває чинності з моменту його підписання і діє протягом всього терміну дії виключного права на аудіовізуальний твір (пункт 6.1 Договору).

Відповідно до пункту 2 додатку № 1 до Договору одночасно з передачею права на аудіовізуальний твір - серіал "Маша и Медведь" правовласник передає првонабувачу в повному об'ємі виключні права на всі юридично значущі охоронювані елементи твору (включаючи, але не обмежуючись, назвою твору та його окремих серій, графічним зображенням, мальованими зображеннями персонажів твору, їх іменами, текстом) незалежно від того, пойменовані вказані елементи безпосередньо в додатках до Договору.

Для підтвердження первісної належності виключних прав у Студії позивачем було надано також авторський договір замовлення від 01.04.2008р. №ОК-2/2008, укладений Студією та Кузовковим Олегом Геннадійовичем, відповідно до умов якого Кузовков О.Г. створив і передав Студії сценарії до перших 8-ми серій аудіовізуального твору - серіалу "Маша и Медведь".

Позивач є власником виключних майнових авторських прав на аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал "Маша и Медведь" та його складові частини і має право захищати свої права у тому числі шляхом звернення до господарського суду з даним позовом.

Статтею 435 ЦК України передбачено, що первинним суб'єктом авторського права є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Суб'єктами авторського права є також інші фізичні та юридичні особи, які набули прав на твори відповідно до договору або закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права» майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами ч. 1 ст.31 Закону України «Про авторське право і суміжні права» автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Згідно статті 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» аудіовізуальний твір - це твір, що фіксується на певному матеріальному носії (кіноплівці, магнітній плівці чи магнітному диску, компакт-диску тощо) у вигляді серії послідовних кадрів (зображень) чи аналогових або дискретних сигналів, які відображають (закодовують) рухомі зображення (як із звуковим супроводом, так і без нього), і сприйняття якого є можливим виключно за допомогою того чи іншого виду екрана (кіноекрана, телевізійного екрана тощо), на якому рухомі зображення візуально відображаються за допомогою певних технічних засобів. Видами аудіовізуального твору є кінофільми, телефільми, відеофільми, діафільми, слайдофільми тощо, які можуть бути ігровими, анімаційними (мультиплікаційними), неігровими чи іншими.

Статтею 9 Закону України «Про авторське право і суміжні права» передбачено, що частина твору, яка може використовуватись самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього закону.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що персонажі аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу "Маша и Медведь" "Маша" і "Медведь" є частинами аудіовізуального твору, які можуть використовуватися самостійно, а тому розглядаються судом як твори.

Згідно статті 443 ЦК України, використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до статті 440 ЦК України та частини третьої статті 15 Закону майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Частиною другою статті 32 Закону України «Про авторське право і суміжні права» передбачено, що використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків правомірного використання, передбачених статтями 21 - 25 цього Закону.

Вбачається, що 01.08.2014р. відповідачем було придбано у ТОВ «Адвентіс» труси дитячі у кількості 25 штук на суму 198,90 грн., в тому числі ПДВ (вартість однієї пари трусів без ПДВ складає 6,63 грн.), що підтверджується прибутковою накладною від 01.08.2014р. № ГПК-ПН-00021094.

19.11.2014р. у магазині "Топмарт", що розташований за адресою: м. Київ, бульвар Івана Лепсе, 8, та який належить ТОВ "Група Рітейлу України", представником позивача були придбані труси дитячі з відтвореними персонажами "Маша" і "Медведь" та назвою аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу "Маша и Медведь", що підтверджується фіскальним чеком від 19.11.2014р. № 0173, фотографією товару (труси дитячі) і відеозаписом на диску.

27.11.2014р. і 24.02.2015р. у магазині "Караван", що розташований за адресою: м. Київ, вул. Сім'ї Сосніних, 17, та який належить ТОВ "Група Рітейлу України", представником позивача були придбані труси дитячі з відтвореними персонажами "Маша" і "Медведь", що підтверджується фіскальними чеками від 27.11.2014р. № 129, від 24.02.2015р. № 0073 і від 24.02.2015р. № 0190 фотографією товару (труси дитячі) і відеозаписом на диску.

Враховуючи викладене, господарський суд м.Києва дійшов обґрунтованого висновку про те, що матеріалами даної справи підтверджено факт неправомірного використання ТОВ "Група Рітейлу України" об'єктів авторського права (персонажів і назви мультиплікаційного серіалу "Маша и Медведь"), виключні майнові авторські права на які належать ТОВ "Маша и Медведь".

У пункті "г" ч. 1 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» встановлено, що за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.

При порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об'єктів суміжних прав, використанні творів і об'єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право: подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Пунктом "г" ч. 2 вказаної статті передбачено, що суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

Разом з тим, у підпункті 51.3 пункту 51 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" наведено, що у визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

У пункті 42 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 № 5 "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав" зазначено, що розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні.

У визначенні суми компенсації господарський суд має виходити з того розміру мінімальної заробітної плати, який установлено на час прийняття судом відповідного рішення.

Тому суд першої інстанції законно і обґрунтовано стягнув з ТОВ «Група Рітейлу України» компенсацію за порушення виключних майнових авторських прав у розмірі 24 360 грн.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ «Група Рітейлу України» залишити без задоволення, а рішення господарського суду м.Києва від 16.03.2015р. у справі №910/619/15-г - без змін.

Справу №910/619/15-г повернути до господарського суду м.Києва.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді В.В. Шипко

М.Л. Доманська