ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" травня 2015 р.Справа № 916/11/15-г

за позовом Державного підприємства „Державний резервний насіннєвий фонд України"

до відповідача Селянського (фермерського) господарства „Тритікум"

про зобов'язання передати насіння та стягнення штрафу

Головуючий суддя Власова С.Г.

суддя Зайцев Ю.О.

суддя Панченко О.Л.

Представники:

Від позивача: Шмаюн Н.В. за довіреністю №59 від 13.11.2014р.;

Від відповідача: Чековський В.О. - директор; Конова Л.М. за довіреністю №б/н від 07.08.2014р.;

В судовому засіданні приймали участь:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: Конова Л.М. за довіреністю №б/н від 07.08.2014р.;

СУТЬ СПОРУ: 05.01.2015р. за вх. № 12/15 ДП „Державний резервний насіннєвий фонд України" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до СФГ „Тритікум", в якому просить суд зобов'язати останнього передати на користь ДП „Державний резервний насіннєвий фонд України" насіння озимого ячменю першої репродукції сорту „Трудівник", у кількості 6 т, насіння озимого ячменю першої репродукції сорту „Селена Стар", у кількості 40 т, вартістю 71 639, 48 грн. та стягнути з СФГ „Тритікум" на користь ДП „Державний резервний насіннєвий фонд України" 35 819, 74 грн. штрафу (50% від вартості насіння) за неналежне виконання умов Договору про надання послуг зі зберігання насіння №С-310811/03 від 31.08.2011р.

Ухвалою суду від 06.01.2015р. порушено провадження у справі, присвоєно № 916/11/15-г та призначено до розгляду у судовому засіданні від 20.01.2015р.

Згідно з довідкою від 20.01.2015р. судове засідання, яке призначене на 20.01.2015р., не відбулося у зв'язку з перебуванням судді Власової С.Г. на лікарняному.

Ухвалою суду від 10.02.2015р. розгляд даної справи призначено до розгляду у судовому засіданні від 24.02.2015р.

Строк вирішення спору по справі № 916/11/15-г продовжений на 15 днів у зв'язку з задоволенням відповідного клопотання представників сторін та розгляд даної справи відкладено на 03.03.2015р., про що винесено відповідну ухвалу суду від 24.02.2015р.

02.03.2015р. за вх. № 5518/15 господарський суд Одеської області одержав відзив на позовну заяву, згідно з яким просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову з огляду на те, що між сторонами спору було підписано ряд мирових угод по іншим господарським справам щодо іншого насіння та зазначає, але питання щодо насіння озимого ячменю першої репродукції сорту „Трудівник", у кількості 6 т, насіння озимого ячменю першої репродукції сорту „Селена Стар" у кількості 40 т досі не вирішенні у зв'язку з з тим , що наявне у відповідача насіння станом на день розгляду спору є несортовим. Крім того, за твердженням відповідача позивач готує Договір сортозаміни у зв'язку із втратою насінням посівних якостей, дію Договору №С-310811/03 від 31.08.2011р. буде припинено, а вартість послуг зі зберігання оплачена у повному обсязі. Крім того, відповідач вважає, що позивачем порушено приписи Порядку формування, зберігання та використання державного резервного насіннєвого фонду та ін.

Тією ж датою, за вх. № 5460/15 господарський суд Одеської області одержав заперечення на відзив, згідно з яким позивач зазначає про обґрунтованість та правомірність позовних вимог.

Відповідно до довідки від 03.03.2015р., судове засідання, яке призначене на 03.03.2015р., не відбулося у зв'язку з перебуванням судді Власової С.Г. на лікарняному.

Ухвалою суду від 12.03.2015р. розгляд даної справи призначено до розгляду у судовому засіданні від 19.03.2015р.

19.03.2015р. за вх. № 7250/15 господарський суд Одеської області одержав доповнення до відзиву, відповідно до яких відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 19.03.2015р. дану справу призначено до розгляду колегією суддів у зв'язку із складністю справи.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 19.03.2015р. проведено автоматичний розподіл справи для визначення складу колегії суддів та згідно із Довідкою про автоматичний розподіл справ між суддями (повторний розподіл) визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи.

Ухвалою суду від 19.03.2015р. дану справу прийнято до колегіального провадження у складі головуючого судді Власової С.Г., суддів Зайцев Ю.О., Панченко О.Л.

14.04.2015р. за вх..№ 9616/15 господарський суд одержав заперечення до доповнення до відзиву, згідно з якими позивач зауважує, що відповідно до Договору відповідач зобов'язаний повернути насіння так як з матеріалів справи вбачається про наявність спірного майна у відповідача .

У судовому засіданні від 15.05.2015р. відповідач надав до суду додатковий відзив на позовв якому зауважує , що на складахСФГ „Тритікум" знаходиться товарне зерно озимого ячменю „Трудівник" в кількості 6 тон та „Селена стар" у кількості 40 тон, що було передано на зберігання ДП „Держрезервнасінфонд" на підставі Договору від 31.08.2011р., однак це зерно не є насінням, так як втратило свої якісні показники на підставі проведеного аналізу посівних якостей Управлінням контролю та якості насіння і садивного матеріалу Державної інспекції сільського господарства в Одеській області та ін.

Позивач позовні вимоги підтримує з підстав, які викладені у позові, запереченнях на відзив, запереченнях на доповнення до відзиву та просить суд зобов'язати відповідача передати на користь ДП „Державний резервний насіннєвий фонд України" насіння озимого ячменю першої репродукції сорту „Трудівник", у кількості 6 т, насіння озимого ячменю першої репродукції сорту „Селена Стар", у кількості 40 т, вартістю 71 639, 48 грн. та стягнути з СФГ „Тритікум" на користь ДП „Державний резервний насіннєвий фонд України" 35 819, 74 грн. штрафу (50% від вартості насіння) за неналежне виконання умов Договору про надання послуг зі зберігання насіння №С-310811/03 від 31.08.2011р.

Відповідач заперечує проти позову з підстав, які викладені у відзиві, доповненнях до відзиву та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

У судовому засіданні за участю представника відповідача оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив наступне:

31.08.2011р.. між ДП „Державний резервний насіннєвий фонд України" (Поклажодавець) та СФГ "ТРИТІКУМ" (Зберігач) укладено договір про надання послуг зі зберігання насіння № С-310811/03, згідно п.1.1. якого Зберігач надає Поклажодавцю послуги зі зберігання насіння озимого ячменю сорту „Трудівник" 1 репр. Урожаю 2011 року у кількості 20,0 т по ціні 1557,38 грн/т з урахуванням ПДВ; озимого ячменю сорту „Селена Стар" 1 репр. Урожаю 2011 року у кількості 40,0 т по ціні 1557,38 грн/т з урахуванням ПДВ. Загальна вартість переданого на зберігання насіння складає 93 443,04 грн., відповідно до актів приймання-передачі насіння (надалі -Насіння), а Поклажодавець приймає послуги відповідно до умов вказаних у даному Договорі.

Відповідно до умов п.1.2. Договору, насіння, яке передається Зберігачу згідно з даним Договором, залишається власністю Поклажодавця протягом усього часу знаходження його на зберіганні у Зберігача.

Пунктами 2.1, 2.1.1, 2.1.2. Договору передбачено, що Поклажодавець зобов'язується передати Насіння Зберігачу на зберігання. Направити представника для отримання Насіння з належно оформленою довіреністю.

Умовами п.п. 2.2., 2.2.1., 2.2.2., 2.2.4., 2.2.5.,2.11.,2.12 Договору передбачено, що Зберігач зобов'язується прийняти Насіння надане Поклажодавцем на зберігання і повернути його Поклажодавцеві у схоронності. Надати Поклажодавцю акт приймання-передачі. Забезпечити належне зберігання Насіння згідно ДСТУ 2240-93. Зберігач зобов'язаний забезпечити безперешкодний доступ в місця зберігання Насіння представників Поклажодавця. Зберігач зобов'язаний на першу вимогу Поклажодавця повернути йому Насіння навіть коли передбачений Договором строк його зберігання не закінчився. Зберігач зобов'язується зберігати насіння протягом строку, встановленому у Договорі.

Згідно з п.п. 3.1., 3.2. Договору вбачається, що вартість послуг зі зберігання насіння - 0,2 грн. т./міс. з врахуванням ПДВ, з дня передачі насіння на зберігання по акту приймання-передачі. Оплата послуг зі зберігання здійснюється після надання рахунків та підписання Сторонами актів приймання послуг зі зберігання шляхом перерахування грошових коштів Поклажодавцем на розрахунковий рахунок Зберігача.

У відповідності до розділу 6 договору Сторони несуть відповідальність за невиконання умов Договору відповідно до законодавства України. Збитки завдані Поклажодавцеві, втратою (нестача) або пошкодження Насіння, відшкодовуються Зберігачем. У разі втрати (нестачі) або пошкодження Насіння, внаслідок чого його якість змінилась настільки, що воно не може бути використаним за первісним призначенням -у розмірі його повної вартості. Вартість Насіння відшкодовуються виходячи з цін, які вказані в акті прийому-передачі насіння. У випадку недотримання умов Договору про надання послуг зі зберігання, що спричинили Поклажодавцеві матеріальні збитки, Зберігач зобов'язаний відшкодувати всі збитки Поклажодавцю. У разі, якщо Зберігач несвоєчасно повернув насіння чи не повернув Насіння, Поклажодавець вправі стягнути штраф із Зберігача у розмірі 50% (п'ятдесят відсотків) від вартості Насіння (п.п. 6.1., 6.2., 6.2.1., 6.3., 6.4., 6.5. Договору).

У разі втрати посівних якостей насіння, за погодженням з Поклажедавцем, Зберігач зобов'язаний зробити заміну на насіння належної якості з наданням відповідних документів: акт польового інспектування посівів, сертифікат на насіння України, атестат чи свідоцтво на насіння згідно з п. 6.6. Договору.

Як зазначено в п. 7.1. Договору, цей Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє 3 (три) роки, а частині виконання Зберігачем зобов'язань зі зберігання насіння -до моменту повного виконання зобов'язань.

На виконання умов договору № С-310811/03 між сторонами було складено акт приймання-передачі насіння від 31.08.2011р. (наявний в матеріалах справи), згідно якого Поклажодавець передав, а Зберігач прийняв насіння, а саме: озимого ячменю сорту "Трудіник" 1 репр. врожаю 2011 року в кількості 20,0 т (двадцять тонн) по ціні 1557,38 грн./т з врахуванням ПДВ; озимого ячменю сорту "Селена Стар" 1 репр. врожаю 2011року в кількості 40,0 т (сорок тонн) по ціні 1557,38 грн./т з врахуванням ПДВ.

Зі складу Зберігача було відпущено насіння озимого ячменю 1 репр. Сорту „Трудівник" у кількості 14 т., тобто на зберіганні у відповідача знаходиться насіння озимого ячменю 1 репр. сорту „Трудівник" у кількості 6 т. та насіння озимого ячменю сорту "Селена Стар" 1 репр. врожаю 2011року в кількості 40,0 т.

28.11.2014р. позивач звернувся до відповідача з листом-вимогою №138-2/1-03/2064 про повернення насіння озимого ячменю 1 репр. сорту „Трудівник" у кількості 6 т. та насіння озимого ячменю сорту "Селена Стар" 1 репр. врожаю 2011року в кількості 40,0 т. У семиденний строк, що належить ДП "Держрезервнасінфонд", у разі відсутності насіння - відшкодувати його вартість, а також повідомив відповідача, що у разі несвоєчасного повернення насіння Поклажодавець має право стягнути з Зберігача штраф у розмірі 50% від вартості насіння - 35819,74 грн.

У матеріалах справи наявні акти недопущення працівників ДП "Держрезервнасінфонд" до насіння, яке належить останньому та зберігається в СФГ „ТРИТІКУМ" від 13.06.2012р., 12.02.2013р., 20.11.2013р.

Листом від 11.12.2013р. ДП „Держрезервнасінфонд" звернулося до Начальнику управління контролю якості насіння і садивного матеріалу Державної інспекції сільського господарства в Одеській області з листом про надання документів (довідок) про придатність насіння, що належить ДП „Держрезервнасінфонд" і знаходиться на відповідальному зберіганні на підприємстві СФГ „Тритікум" ( в т.ч. насіння „Трудівник" у кількості 6 тон та „Селена Стар" у кількості 40 тон). За результатами аналізу Управління контролю та якості насіння Державної інспекції сільського господарства встановлено, що у зв'язку з відсутністю сортових документів на дані партії насіння, за результатами аналізування видано Довідки на несортове насіння, а саме насіння озимого ячменю сорту "Селена Стар" у кількості 40 т по показнику схожості - 78 % (стандартом встановлено 92 %), насіння озимого ячменю 1 репр. сорту „Трудівник" у кількості 6 т по показнику схожості - 68 % (стандартом встановлено 92 %).

Позивач зауважує, що відповідно до Сертифікатів на насіння від 22.08.2011р. №БН 16-18-14 та БН 16-18-04 озимого ячменю першої репродукції сорту „Трудівник", насіння озимого ячменю першої репродукції сорту „Селена Стар" при здачі насіння на зберігання повністю відповідало встановленим нормам.

Враховуючи вищенаведене, та те що відповідач відмовився в добровільному порядку повернути позивачу насіння, чим порушив права та охоронювані законом інтереси позивача, що й зумовило звернення останнього до господарського суду Одеської області з даним позовом про зобов'язання відповідача передати на користь ДП „Державний резервний насіннєвий фонд України" насіння озимого ячменю першої репродукції сорту „Трудівник", у кількості 6 т, насіння озимого ячменю першої репродукції сорту „Селена Стар", у кількості 40 т, вартістю 71 639, 48 грн. та стягнення 35 819, 74 грн. штрафу.

Досліджуючи матеріали справи, аналізуючи норми чинного законодавства, що стосується суті спору, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст. 193 Господарського Кодексу України).

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з п. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 936 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання відповідно до ч.1 ст. 938 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч.1 ст. 939 Цивільного кодексу України вбачається, що зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання.

Відповідно до ч. 1 ст. 942 Цивільного кодексу України, зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

У статті 944 Цивільного кодексу України визначено, що зберігач не має права без згоди поклажодавця користуватися річчю, переданою йому на зберігання, а також передавати її у користування іншій особі.

Зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості (ч. 1 ст. 949 Цивільного кодексу України).

Умовами ч. 1 ст. 950 ЦК України передбачено, що за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 951 ЦК України, збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: 1) у разі втрати (нестачі) речі -у розмірі її вартості; 2) у разі пошкодження речі -у розмірі суми, на яку знизилася її вартість.

Статтею 953 Цивільного кодексу України передбачено, що зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами спору укладено Договір про надання послуг зі зберігання насіння № С-310811/03, згідно п.1.1. якого відповідач надає позивачу послуги зі зберігання насіння озимого ячменю сорту „Трудівник" 1 репр. урожаю 2011 року у кількості 20,0 т по ціні 1557,38 грн/т з урахуванням ПДВ; озимого ячменю сорту „Селена Стар" 1 репр. урожаю 2011 року у кількості 40,0 т по ціні 1557,38 грн/т з урахуванням ПДВ. Загальна вартість переданого на зберігання насіння складає 93 443,04 грн., відповідно до актів приймання-передачі насіння (надалі -Насіння), а Позивач приймає послуги відповідно до умов вказаних у даному Договорі. Зберігач зобов'язаний на першу вимогу Поклажодавця повернути йому Насіння навіть коли передбачений Договором строк його зберігання не закінчився. Зберігач зобов'язується зберігати насіння протягом строку, встановленому у Договорі.

Позивач на виконання умов даного Договору передав Відповідачу на зберігання вище перелічене насіння, а Відповідач прийняв насіння, що підтверджується актом прийому-передачі насіння від 31.08.2011р.

На вимогу Позивача, як то передбачено п. 2.11. Договору, Зберігач зобов'язаний повернути Насіння навіть коли передбачений Договором строк його зберігання не закінчився, проте насіння й досі не повернуто у зв'язку з чим ДП „Держрезервнасінфонд" звернувся до господарського суду з позовом до СФГ „Тритікум" про стягнення збитків у розмірі втраченого насіння за Договорами зберігання, в т.ч. від 31.08.2011р. №С-310811/03, та штрафу. Рішенням від 19.12.2012р. по справі №5017/1120/2012, яке залишено без змін Постановою Вищого господарського суду України, відмовлено у задоволенні позову. Водночас у даному рішенні встановлено, що наявні у матеріалах справи документи спростовують факт втрати відповідачем переданого позивачу на зберігання насіння відповідно до Договору № С-310811/03 від 31.08.2011р.

У ст. 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ДП „Держрезервнасінфонд" щодо зобов'язання відповідача передати на користь ДП „Державний резервний насіннєвий фонд України" насіння озимого ячменю першої репродукції сорту „Трудівник", у кількості 6 т, насіння озимого ячменю першої репродукції сорту „Селена Стар", у кількості 40 т, вартістю 71 639, 48 грн.

При цьому, судом не приймаються доводи відповідача про те, що насіння, яке передане на зберігання відповідачу втратило свої якісні показники, що підтверджується Довідкою Управління контролю та якості насіння і садивного матеріалу Державної інспекції сільського господарства у зв'язку з тим, що сортові та посівні якості насіння засвідчують Сертифікати згідно зі ст. 1, 17, 21 Закону України „Про насіння та садивний матеріал", а Довідка як доказ, який підтверджує сортові та посівні якості насіння чинним законодавством не передбачено. Крім того, відповідачем не надано належних доказів того, які саме проби насіння було надано для аналізу.

Відповідно до розділу 13 ДСТУ 4138-2002 (Насіння сільськогосподарських культур. Методи визначення якості) до державних документів про якість насіння належать: Акт апробації сортового посіву, Сертифікат на насіння України, Посвідчення про кондиційність насіння, Результат аналізу насіння; такі документи видають насіннєві інспекції України.

Визначення посівних якостей насіння та/або садивного матеріалу шляхом аналізування проб, відібраних від партій насіння та/або садивного матеріалу, здійснюється лабораторіями центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Проби насіння і садивного матеріалу відбираються від партій насіння та садивного матеріалу державним інспектором територіального органу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Доводи відповідача про намір Сторін укласти Договір сортозаміни у відповідності до вимог Договору про надання послуг зі зберігання від 31.08.2011р. судом також до уваги не приймаються у зв'язку з відсутністю доказів, які підтверджують цей факт. А представник позивача у судових засіданнях про наявність таких намірів сторін заперечував .

Щодо стягнення штрафу у розмірі 35 819, 74 грн. у відповідності до п.6.5. Договору, суд встановив наступне:

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Сплата штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання не звільняє боржника від виконання зобов'язання в натурі, крім випадків, передбачених у частині третій статті 193 цього Кодексу згідно із ст. 234 Господарського кодексу України.

При укладені договору сторонами встановлено , що у разі, якщо Зберігач несвоєчасно повернув насіння чи не повернув Насіння, Поклажодавець вправі стягнути штраф із Зберігача у розмірі 50% (п'ятдесят відсотків) від вартості Насіння ( п. 6.5. Договору).

Розрахунок штрафу, який здійснено позивачем, перевірено господарським судом та встановлено його відповідність обставинам справи.

Враховуючи те, що умовами Договору передбачено стягнення з Зберігача штрафних санкцій, а на сьогодні Відповідачем умови Договору № С-310811/03 від 31.08.2011р. не виконані, насіння не повернуто/ збитки за втрату насіння не сплачені господарський суд, дійшов висновку про правомірність їх нарахування, а тому і задоволення позову в частині стягнення штрафу у розмірі 35 819,74 грн.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги Державного підприємства „Державний резервний насіннєвий фонд України" є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства „Державний резервний насіннєвий фонд України" задовольнити.

2. Зобов'язати Селянське (фермерське) господарство „Тритікум" (67806, Одеська обл. Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Теплична, 1, ) передати на користь Державного підприємства „Державний резервний насіннєвий фонд України" ( 03038, м. Київ, вул. Ямська, 32, код 37658173, р/р 8937 в АТ „Укрексімбанк", МФО 322313) насіння озимого ячменю першої репродукції сорту „Трудівник" у кількості 6 (шість) тон, насіння озимого ячменю першої репродукції сорту „Селена Стар" у кількості 40 (сорок) тон, вартістю 71 639 (сімдесят одна тисяча шістсот тридцять дев'ять) грн. 48 коп.

3. Стягнути з Селянського (фермерського) господарства „Тритікум" (67806, Одеська обл. Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Теплична, 1, ) на користь Державного підприємства „Державний резервний насіннєвий фонд України" (03038, м. Київ, вул. Ямська, 32, код 37658173, р/р 8937 в АТ „Укрексімбанк", МФО 322313) штраф у розмірі 35 819 (тридцять п'ять тисяч вісімсот дев'ятнадцять) грн. 74 коп. та судовий збір в сумі 2 149 (дві тисячі сто сорок дев'ять) грн. 19 коп.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15 травня 2015 р.

Головуючий суддя С.Г. Власова

Суддя Ю.О. Зайцев

Суддя О.Л. Панченко