ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2015 Справа № 917/398/15

за позовом Державного підприємства "Енергоринок", вул. Симона Петлюри, 27, м. Київ, 01032

до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022

про стягнення 2 718 299,16 грн.

Суддя Ківшик О.В.

Представники до перерви :

від позивача: Калінін М.В., довіреність № 01/44-744Д від 25.12.2014 р.;

від відповідача: Гуйван Д.П., довіреність № 01-11/16051 від 31.12.2014 р.; Ставицька І.Б., довіреність № 01-11/16053 від 31.12.2014 р..

У судовому засіданні 23.04.2015 р. в порядку ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 07.05.2015 р. до 11 год. 00 хв..

Представники після перерви :

від позивача: Калінін М.В., довіреність № 01/44-744Д від 25.12.2014 р.;

від відповідача: Гуйван Д.П., довіреність № 01-11/16051 від 31.12.2014 р.; Ставицька І.Б., довіреність № 01-11/16053 від 31.12.2014 р..

07.05.2015 р. у судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення, залучено її до матеріалів справи та повідомлено про термін виготовлення повного тексту судового рішення.

Суть спору: розглядається позовна заява Державного підприємства "Енергоринок" про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" 2 718 299,16 грн. заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 26.09.2007 р. між сторонами Договору № 4265/02, з яких : 2 607 224,30 грн. основний борг за грудень 2014 року з урахуванням часткової оплати, 24 000,72 грн. пені за період з 20.01.2015 р. по 01.02.2015 р., 80 823,95 грн. інфляційних втрат за січень 2015 року, 3 642,97 грн. 3% річних за період з 15.01.2015 р. по 01.02.2015 р. та 2 607,22 грн. штрафу.

Позивач надав суду клопотання № 01/44-3740 від 25.03.2015 р. (вх. № 4401 від 30.03.2015 р.) про припинення провадження у справі в частині стягнення з відповідача 2 607 224,30 грн. основного боргу за отриману у грудні 2014 року електричну енергію. В обґрунтування клопотання останній посилається на сплату відповідачем після порушення провадження у даній справі вказаної суми боргу. Клопотання судом задовольняється за обґрунтуванням, наведеним у мотивувальній частині цього рішення.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на:

- укладення між сторонами 26.09.2007 р. Договору № 4265/02, на виконання умов якого ДПЕ/позивач передав у власність ЕК/відповідача по акту купівлі-продажу електроенергії від 31.12.14р. за грудень 2014 р. електричну енергію в обсязі 293 883,530 тис. кВт/г на, загальною вартістю 201 694 231,48 грн.;

- неналежне виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань в частині здійснення розрахунків за поставлену електроенергію;

- п. 7.3.2 Договору, згідно якого відповідачу нараховано 24 000,72 грн. пені за період з 20.01.2015 р. по 01.02.2015 р. та 2 607,22 грн. штрафу;

- приписи ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, на підставі якої відповідачу нараховано 80 823,95 грн. інфляційних втрат за січень 2015 року та 3 642,97 грн. 3% річних за період з 15.01.2015 р. по 01.02.2015 р.;

- норми ст.ст. 526, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, які регулюють спірні правовідносини.

Відповідач проти позову заперечує за мотивами :

- відзиву № 10-73/3830 від 27.03.2015 р. (вх. № 4452 від 30.03.2015 р.), посилаючись на наявну переплату за куплену електроенергію за Договором № 4265/02 17.01.2015 р. на 2 042 207,37 грн. та 28.01.2015 р. на суму 8 466 314,06 грн., яка відповідно до п. 6.5 вказаного договору повинна зараховуватися як погашення заборгованості за електричну енергію, яка виникла після 01.01.2015 р.;

- пояснення № 10-73/5240 від 27.04.2015 р. (вх. № 6201 від 27.04.2015 р.), посилаючись на сплату 2 607 224,30 грн. основного боргу за отриману у грудні 2014 року електричну енергію, з огляду на що прохав суд припинити провадження у справі в цій частині. Дане клопотання судом задовольняється за обґрунтуванням, наведеним у мотивувальній частині цього рішення. Крім того, відповідач прохав суд відмовити у стягненні 3 074,00 грн. 3% річних, 23 046,97 грн. пені та 2 607,22 грн. штрафу, враховуючи вказані у поясненні дати та розміри переплат за куплену електроенергію за Договором № 4265/02 : 17.01.2015 р. на 2 042 207,37 грн., 19.01.2015 р. на 463 880,83 грн., 22.01.2015 р. на 32 485,21 грн., 26.01.2015 р. - 1 709 709,26 грн., з яких 68 650,89 - в рахунок заборгованості за грудень 2014 року;

- пояснення № б/н від 06.05.2015 р. (вх. № 6666 від 07.05.2015 р.), посилаючись на наявність заборгованості з компенсації пільг та субсидій, а також на зміну порядку та строків розрахунків за електричну енергію строків внаслідок укладення спільних протокольних рішення про організацію взаємних розрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду державного бюджету,

- уточнення вх. № 6688 від 07.05.2015 р..

Крім того, відповідач надав суду клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій № 10-73/5277 від 28.04.2015 р. (вх. № 6268 від 28.04.2015 р.) до 100 грн., яке судом відхиляється за обґрунтуванням, наведеним у мотивувальній частині цього рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши надані докази, суд,

встановив:

26.09.2007 р. між Державним підприємством "Енергоринок" (ДПЕ/позивач) та Відкритим акціонерним товариством "Полтаваобленерго" (ЕК/відповідач) було укладено Договір № 4265/02, за умовами якого Державне підприємство "Енергоринок" (ДПЕ/позивач) зобов'язувалося продати, а Відкрите акціонерне товариство "Полтаваобленерго" (ЕК/відповідач) зобов'язувалося купувати електроенергію та здійснювати її оплату відповідно до умов цього Договору (а.с. 9-22, далі - Договір).

При цьому сторони узгодили, зокрема, наступне :

- ДПЕ продає, а ЕК купує електричну енергію в точках поставки на межі балансової належності електричних мереж, що визначені в Акті розмежування балансової належності електричних мереж і експлуатаційної відповідальності, в обсягах, визначених розділом 4 Договору (п. 2.1, п. 3.2 Договору);

- середньозважена за розрахунковий місяць оптова ринкова ціна на купівлю електроенергії ЕК у ДПЕ розраховується відповідно до Правил ОРЕ на підставі щоденних погодинних обсягів купівлі електроенергії ЕК у ДПЕ, які визначаються відповідно до п. 4.2 Договору (п. 3.4 Договору);

- обсяги фактично отриманої електроенергії в точках поставки ЕК визначаються на підставі погодинних даних системи комерційного обліку, що встановлена в точках обліку. Вся фактично отримана ЕК електроенергія, крім електричної енергії, купленої ПНТ у ДПЕ та електроенергії, виробленої електростанціями, що постачають електроенергію ЕК або споживачам на території здійснення ліцензованої діяльності ЕК, вважається купленою ЕК у ДПЕ (п. 4.2 Договору);

- документом, який підтверджує факт переходу права власності на електроенергію від ДПЕ до ЕК, є підписаний з боку ДПЕ та ЕК, скріплений печатками сторін акт купівлі-продажу електроенергії (п. 4.13 Договору);

- остаточний розрахунок за куплену ЕК в ДПЕ електроенергію в розрахунковому місяці здійснюється ЕК до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим з поточних або інших (крім поточного із спеціальним режимом використання) рахунків ЕК (п. 6.4.Договору);

- сума, яка була сплачена ЕК понад повну поточну оплату вартості електричної енергії за розрахунковий місяць (з у рахуванням п. 6.4 цього Договору), зараховується ДПЕ як погашення заборгованості ЕК перед ДПЕ за електричну енергію, яка виникла після 01.01.2005, а в разі її відсутності зараховується в рахунок погашення заборгованості з найдавнішим терміном виникнення (п. 6.5 Договору);

- в разі несплати ЕК за куплену в ДПЕ електроенергію у терміни, встановлені п. 6.4 цього Договору, з 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, ДПЕ має право нарахувати пеню у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу (але не більше подвійно облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення) за кожен день прострочення та штраф у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу. Пеня та штраф не нараховуються на заборгованість по пільгах і субсидіях, якщо ЕК до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, надішле до ДПЕ акт звірки розрахунків між ЕК та розпорядником бюджетних коштів, який підтверджує неотримання ЕК в установленому порядку належних їй коштів для компенсації пільг та субсидій (пп. 7.3.2 Договору);

- цей Договір укладено на термін з 01.10.2007 р. до 31.12.2007 р., дія Договору автоматично продовжується на кожний наступний рік, якщо жодна із сторін не заявила письмово про намір розірвати цей Договір за один місяць до дати закінчення дії цього Договору (п. 11.6 Договору).

30.04.2008 р. між сторонами було укладено додаткову угоду № 4688/01 (том справи 1, а.с. 26-27), відповідно до якої, зокрема, викладено п. 6.5 Договору у новій редакції та вилучено четверте речення першого абзацу пп. 7.3.2 .

12.05.2011 р. між сторонами було укладено додаткову угоду № 6953/02, відповідно до якої по тексту договору змінено назву "Відкрите акціонерне товариство "Полтаваобленерго" на "Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго".

Факт виконання позивачем прийнятих на себе зобов'язань за Договором з продажу відповідачу електричної енергії у грудні 2014 р. в обсязі 293 883,530 тис. кВт/г загальною вартістю 201 694 231,48 грн. підтверджується актом купівлі-продажу електроенергії від 31.12.14 р. за грудень 2014 р. (том справи 1, а.с. 24), який підписаний представниками сторін та скріплений печатками сторін і є підставою для проведення розрахунків за ним. Проте, відповідач належним чином не виконав взяті на себе договірні зобов'язання в частині здійснення розрахунків за поставлену електроенергію, внаслідок чого за даними позивача станом на 01.02.2015 р. утворилась заборгованість в сумі 2 607 224,30 грн..

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом з вимогою про стягнення з відповідача 2 718 299,16 грн. заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 26.09.2007 р. між сторонами Договору № 4265/02, з яких : 2 607 224,30 грн. основний борг за грудень 2014 року з урахуванням часткової оплати, 24 000,72 грн. пені за період з 20.01.2015 р. по 01.02.2015 р., 80 823,95 грн. інфляційних втрат за січень 2015 року, 3 642,97 грн. 3% річних за період з 15.01.2015 р. по 01.02.2015 р та 2 607,22 грн. штрафу.

При вирішенні спору суд виходив з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин за приписами ст. 204 Цивільного кодексу України є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Враховуючи правову природу укладеного договору, кореспондуючи права та обов'язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з енергопостачання.

Відповідно до ст. 275, ст. 276 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Ст. 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється належним чином проведеним виконанням.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, позивач належним чином виконував зобов'язання за вищезазначеним Договором щодо передання ним у грудні 2014 року електричної енергії відповідачу в обсязі 293 883,530 тис. кВт/г загальною вартістю 201 694 231,48 грн. за актом купівлі-продажу електроенергії від 31.12.14 р. за грудень 2014 р..

Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вказаним Договором та приписів наведених норм права оплатив отриману електричну енергію з порушенням встановлених у Договорі строків : наявна станом на 15.01.2015 р. прострочена заборгованість в сумі 2 607 224,39 грн. станом на 01.02.2015 р. погашена відповідачем не була.

Дані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи актом звірки розрахунків Державного підприємства "Енергоринок" з Публічним акціонерним товариством "Полтаваобленерго" станом на 01.02.2015 р. (том справи 1, а.с. 106), а також розшифровками банківської виписки Державного підприємства "Енергоринок" про надходження коштів Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" за період з 01.01.2015 р. по 31.01.2015 р., з 01.02.2015 р. по 28.02.2015 р. (том справи 1, а.с. 108-113) і довідками про розрахунки Державного підприємства "Енергоринок" з Публічним акціонерним товариством "Полтаваобленерго" по договору за період з 01.01.2015 р. по 31.01.2015 р., з (том справи 1, а.с. 114-121).

Разом з тим, представники позивача та відповідача повідомили суд про повне погашення відповідачем основного боргу за отриману електроенергію в сумі 2 607 224,30 грн. та заявили суду відповідні клопотання про припинення провадження у даній справі в частині стягнення зазначеної суми основного боргу.

Суд дійшов висновку про правомірність даного клопотання, оскільки наявність в матеріалах справи вказаних розшифровок банківських виписок ДП "Енергоринок" про надходження коштів від ПАТ "Полтаваобленерго" за Договором та довідок по розрахунках ПАТ "Полтаваобленерго " з ДП "Енергоринок", а також акту звірки розрахунків Державного підприємства "Енергоринок" з Публічним акціонерним товариством "Полтаваобленерго" станом на 01.03.2015 р. (том справи 1, а.с. 107) свідчить про відсутність предмету спору в цій частині позовних вимог на момент прийняття рішення у справі.

Посилання відповідача в заперечення проти позову на наявну у січні - лютому 2015 року переплату за куплену електроенергію за Договором № 4265/02, яка відповідно до п. 6.5 вказаного договору повинна зараховуватися як погашення заборгованості за електричну енергію, що виникла після 01.01.2015 р., судом як правомірні не оцінюються, оскільки за умовами укладеного між сторонами Договору зарахуванню підлягає переплата, яка була сплачена ЕК понад повну поточну оплату вартості електричної енергії за розрахунковий місяць, а не щоденні поточні оплати. Зазначене також узгоджується із положеннями Інструкції про порядок використання коштів оптового ринку електричної енергії України (додаток 34 до Договору, том справи 1, а.с. 94-105).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється належним чином проведеним виконанням. Однак, якщо зобов'язання не виконано належним чином, то на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов'язки в тому числі передбачені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, приписами п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. за № 20 "Про затвердження Порядку перерахування субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на видання пільг, субсидій та компенсацій" та згідно з чинним Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію, затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики України від 03.02.2009 р. за № 55/57/43, між сторонами-учасниками відповідних взаєморозрахунків, в т.ч., між ПАТ "Полтаваобленего" та ДП "Енергоринок", були підписані спільні протокольні угоди про взаєморозрахунки за електричну енергію: 05.12.2014 р. за №№ 20/11110, 20/11127, 20/11154 на загальну суму 2 607 224,30 грн. та 16.01.2015 р. за №№ 20/200, 20/210, 20/204 на загальну суму 18 459 984,02 грн.. Вказані спільні протокольні рішення про організацію взаємних розрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду державного бюджету передбачають перерахування з Державного бюджету України відповідачу заборгованості по компенсації коштів по пільгам і субсидіям за грудень 2014року та за січень 2015 року. При цьому п. 5 вказаних спільних протокольних рішень, які є аналогічними за змістом, встановлює, що усі учасники розрахунків не пізніше наступного дня після зарахування коштів на їх рахунок перераховують кошти наступному учаснику розрахунків.

За викладеного, суд дійшов висновку про те, що уклавши вищезазначені спільні протокольні рішення про організацію взаємних розрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, сторони дійшли згоди про зміну порядку і строків взаєморозрахунків за придбану електричну енергію протягом періоду, у якому виникли спірні правовідносини, а тому відсутні правові підстави стверджувати про порушення відповідачем строків оплати отриманої електричної енергії, що передбачені Договором, та притягнення відповідача до відповідності у вигляді стягнення інфляційних втрат, процентів річних, пені та штрафу за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання за вказаним Договором.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 25 березня 2015 року №3-23гс15 у справі № 924/1265/13, висновок за якою враховується судом при вирішенні даного спору в силу приписів ст. 111-28 ГПК України).

Як зазначалося вище, відповідачем було заявлене клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій № 10-73/5277 від 28.04.2015 р. (вх. № 6268 від 28.04.2015 р.) до 100 грн., яке судом відхиляється, оскільки суд дійшов про неправомірність позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Решта доводів учасників сторін не спростовують наведеного вище.

За викладеного, провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 2 607 224,30 грн. основного боргу підлягає припиненню відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, в іншій частині позовних вимог у задоволенні позву слід відмовити, оскільки останні не відповідають нормам права та спростовуються поданими доказами.

Оскільки погашення суми основного боргу відбулося після звернення позивача з даним позовом до Господарського суду Полтавської області, сплачений позивачем при пред'явленні даного позову судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на відповідача пропорційно розміру основного боргу.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 43, 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Припинити провадження у справі в частині позовних вимог Державного підприємства "Енергоринок" про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" 2 607 224,30 грн. основного боргу.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022, ідентифікаційний код юридичної особи 00131819) на користь Державного підприємства "Енергоринок" (вул. Симона Петлюри, 27, м. Київ, 01032, ідентифікаційний код юридичної особи 21515381) - 51 647,68 рн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повне рішення складене 08.05.2015 р..

Суддя О.В.Ківшик

Примітка : Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня прийняття рішення, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією/