ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року Справа № 915/609/15

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю представника позивача - Гайдаржий А.В. дов. № 01/53-366 від 18.02.2015р.

за участю представників відповідача - Назарова В.Г. - директор

Городничиної Н.В. - дов. № 9 від 12.05.2015

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго", 54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40

До відповідача: Приватного підприємства "Весняне", 57134, Миколаївська область, Миколаївський р-н, с. Весняне, вул. Степова, буд. 26-Б

про: стягнення 17 572,24 грн.

встановив:

Публічне акціонерне товариство "Миколаївобленерго" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами про стягнення з Приватного підприємства "Весняне" заборгованості в розмірі 17 572,24 грн. з якої: 14 885,05 грн. - борг за активну електроенергію, 1 305,74 грн. - пені, 417,41 грн. - 3% річних, 964,04 грн. - інфляційні втрати.

Відповідач 12.05.2015 надав до суду клопотання в якому просить суд надати відстрочку виконання рішення суду на 12 місяців у зв'язку з затримкою надходження коштів від населення, бюджетних установ.

Позивач 12.05.2015 надав до суду письмові пояснення в яких зазначає, що проводить нарахування втрат від інфляції наступним чином: за заборгованістю листопада 2014 року нарахування здійснює за січень, лютий 2015 року; за заборгованістю за грудня 2014 року нарахування здійснює за лютий 2015 року.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

01.10.2009 року між ВАТ ЕК "Миколаївобленерго" правонаступником якого є ПАТ "Миколаївобленерго" та Приватним підприємством "Весняне" було укладено договір № 38/324 про постачання електричної енергії (Далі - Договір) у відповідності до умов якого позивач продає електричну енергію відповідачу для забезпечення потреб електроустановок відповідача з дозволеною потужністю 28,6 кВт., а відповідач оплачує позивачу вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Точка продажу електричної енергії по кожному об'єкту споживача визначається додатком № 8 "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін". Приєднана потужність у точках підключення становить 28,6 кВт (п.1 Договору).

Пунктом 2.1 Договору зазначено, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ), затвердженими в установленому порядку.

У відповідності до п. 2.3.3 та п. 2.3.4 Договору, відповідач зобов'язаний оплачувати позивачеві вартість електричної енергії, а також здійснювати інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатків № 10 "Порядок розрахунків" та № 4 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії". Здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею позивача та електроустановками відповідача згідно з додатком № 5 "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії".

Згідно з п. 1 додатку № 10 "Порядок розрахунків" до Договору, - розрахунковим вважається період з 15 числа місяця до такого ж числа наступного місяця. Покази розрахункових засобів обліку відповідно до переліку об'єктів споживача і точок комерційного обліку фіксуються споживачем на звітну дату кожного місяця та оформлюються «Актом про використану електричну енергію» по наведеному у Додатку № 4 зразку у 2-х примірниках по одному для кожної сторони. Розрахунки за електричну енергію проводяться Споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника або дата внесення Споживачем готівки в касу Постачальника. Рахунок на оплату за фактично використану за розрахунковий період електричну енергію має бути оплачений Споживачем протягом 5 операційних днів з дня отримання (абз. 4 п. 2 додатку № 10 "Порядок розрахунків" до Договору ).

Позивач на виконання зобов'язань за Договором протягом листопада 2014 року, грудня 2014 року поставив відповідачеві активну електричну енергію на загальну суму 23 967,05 грн., яка отримана відповідачем, що підтверджується актами про використану електричну енергію за листопад 2014 року, грудень 2014 року, (а.с. 20, 22).

Позивачем були направлені відповідачу рахунки № 38/324/11/1 (а.с.21), № 38/324/12/1 (а.с.23), для оплати вартості поставленої відповідачеві електричної енергії, вказані рахунки отримані відповідачем, що підтверджується підписами уповноважених осіб на вказаних рахунках.

Відповідач, оплату вартості отриманої протягом листопада 2014 року, грудня 2014 року активної електричної енергії, здійснив частково в сумі 9 082,00 грн. Таким чином на день подання позову до суду основний борг відповідача становив 14 885,05 грн. (23 967,05 грн. - 9 082,00 грн.)

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться

Статтею 530 ч. 1 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення суми боргу за отриману відповідачем активну електричну енергію у листопада 2014 року та грудні 2014 року в сумі 14 885,05 грн. є обґрунтовані відповідно до вимог Договору та Закону, та підлягають задоволенню.

Пунктом 4.2.1 Договору встановлено, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3 - 2.3.4 цього Договору з порушенням термінів визначених додатком № 10 "Порядок розрахунків", відповідач сплачує позивачеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожний день прострочення платежу враховуючи день фактичної оплати, 3% річних та індекс інфляції. Сума зазначених нарахувань вказується у окремих розрахункових документах.

Також відповідальність за несвоєчасну оплату вартості поставленої електричної енергії передбачена п. 6 додатку № 10 до Договору "Порядок розрахунків" згідно якого, - у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним Додатком платежів, Постачальник електричної енергії проводить Споживачу нарахування за весь час прострочення: - пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, що діяла в період, за який здійснюються нарахування; - 3% річних з простроченої суми. При цьому сума боргу за спожиту електроенергію повинна бути сплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Пеня 3% річних та інфляційні нарахування сплачуються на поточний рахунок постачальника електричної енергії, який вказується в рахунках.

У зв'язку з несвоєчасною оплатою вартості отриманої від позивача активної електричної енергії позивач згідно наданого розрахунку (а.с. 18,19) зробленого на підставі п. 4.2.1 Договору просить суд стягнути з відповідача пеню за період з 25.11.2014 по 11.03.2015 року в сумі 1 305,74 грн., розмір якої є обґрунтований відповідно до вимог Закону та Договору та підлягає задоволенню.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання за вимогою кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення.

Позивач згідно наданого розрахунку (а.с. 16) просить суд стягнути з відповідача 3% річних нарахованих за період з 25.11.2014 по 11.03.2015 в розмірі 417,41 грн. розмір яких є обґрунтованим відповідно до вимог Закону та Договору та підлягає задоволенню.

Позивач згідно наданого до суду розрахунку (а.с. 17) просить суд стягнути з відповідача інфляційні нараховані по рахунку № 38/327/11/1 від 17.11.2014 за період з січня 2015 року по лютий 2015 року в розмірі 456,40 грн. та по рахунку № 38/324/12/1 від 15.12.2014 за період лютий 2015 року в розмірі 507,64 грн.

Так, судом був перевірений розрахунок інфляційних нарахувань за допомогою програми «Законодавство» та за підрахунком суду розмір інфляційних нарахувань який підлягає задоволенню становить: по рахунку № 38/327/11/1 від 17.11.2014 за період з січня 2015 року по лютий 2015 року в розмірі 454,51 грн. та по рахунку № 38/324/12/1 від 15.12.2014 за період лютий 2015 року в розмірі 507,64 грн., а разом 962,15 грн.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних нарахувань в розмірі 1,89 грн. (964,04 грн. - 962,15 грн.) задоволенню не підлягають.

Відповідач у наданому до суду клопотанні просить суд відстрочку виконання рішення суду на 12 місяців, у зв'язку із скрутним матеріальним становищем.

Позивач в судовому засіданні 12.05.2015 проти відстрочення виконання рішення суду заперечує.

У відповідності до вимог п. 6 ч. 1 ст. 83 ГПК України, - господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Згідно положень п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012 року, - підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідач в обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення суду посилається на те що не має фінансової можливості у повному обсязі виконати рішення суду, при цьому доказів щодо відсутності коштів на розрахунковому рахунку підприємства та документів підтверджуючих тенденцію щодо погіршення фінансового стану підприємства не надає.

За таких обставин в задоволенні клопотання відповідача про відстрочку виконання рішення слід відмовити.

Частиною 5 ст. 49 ГПК України визначено, що - суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, та оскільки позовні вимоги задоволені частково, то

судові витрати підлягають покладенню на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (судові витрати розраховано: 17 570,35 грн./17 572,24 грн. = 0,99% Х 1827,00 грн. = 1 808,73 грн.)

Керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 82, 82-1, 83, 84, 85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Весняне" (57134, Миколаївська

область, Миколаївський р-н, с. Весняне, вул. Степова, буд. 26-Б, відомості про розрахункові рахунки відсутні, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" (54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40; відомості про розрахункові рахунки відсутні, ) 14 885,05 грн. - боргу за активну електроенергію, 1 305,74 грн. - пені, 417,41 грн. - 3% річних, 962,15 грн. - інфляційних та 1 808,73 грн. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено 14.05.2015 року.

Суддя Н.О. Семенчук