РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2015Справа №910/5799/15-г
За позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енерогоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція"

до Дочірнього підприємства Всеукраїнської громадської організації "Союз організацій інвалідів України "Фаворит - Плюс"

про стягнення 87 700,77 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники :

від позивача: Рубінс А.А. (дов. від 25.03.2015)

від відповідача: Іванська О.А. (дов. від 07.03.2014)

В судовому засіданні 13.05.2015 відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

11.03.2015 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енерогоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" (надалі - позивач) до Дочірнього підприємства Всеукраїнської громадської організації "Союз організацій інвалідів України "Фаворит - Плюс" (надалі - відповідач) про стягнення 87 700,77 грн.

Позовні вимоги ограновані тим, що на думку позивача відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов'язання за договором на поставку №ПУ-33764-К від 07.10.2013 внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 87 700,77 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2015 порушено провадження у справі №910/5799/15-г та призначено розгляд справи на 01.04.2015.

В судове засідання, призначене на 01.04.2015, представник позивача не з'явився, однак через канцелярію суду подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом та розгляд справи буде здійснюватися з урахуванням положень вказаної заяви.

В судове засідання, призначене на 01.04.2015, представники сторін не з'явились , однак через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до пункту 1, 2 частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладав розгляд справи на 20.04.2015.

20.04.2015 через канцелярію суду подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом та розгляд справи буде здійснюватися з урахуванням положень вказаної заяви.

В судовому засіданні 20.04.2015 оголошено перерву на 13.05.2015.

В судове засідання, призначене на 13.05.2015, представники сторін з'явились та надали пояснення по суті справи.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

07.10.2013 між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енерогоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" (далі - Позивач, Покупець) та Дочірнім підприємством Всеукраїнської громадської організації "Союз організацій інвалідів України "Фаворит - Плюс" (далі - Відповідач, Постачальник) був укладений Договір на поставку частин машин і апаратів, призначених для виробництва напівпровідникових злитків або пластин, напівпровідникових приладів, електронних інтегрованих схем і плоских дисплеїв, частин машин та устаткування спеціального призначення (комплектуючі підсистеми РК) № ПУ-33764-К (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник зобов'язується передати Покупцю, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити частини машин і апаратів, призначених виробництва напівпровідникових злитків або пластин, напівпровідникових приладів, електронних інтегрованих схем і плоских дисплеїв, частин машин та устаткування спеціального призначення (комплектуючі підсистеми РК).

За своєю правовою природою правовідносини, що виникли між сторонами є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що строки поставки продукції - етап № 1 по енергоблоку № 1 у 2013 році, а саме 30 робочих днів з дати виконання Покупцем п. 3.5.1. Договору. Етап № 2 по енергоблоку № 2, - 01.09.2014 року, в подальшому змінено на 01.11.2014.

Згідно п. 3.5.2. Договору, остаточна оплата продукції проводиться в 2014 році протягом 10 (десяти) банківських днів з дати пред'явлення Покупцю актів прийому-передачі матеріально-технічних ресурсів починаючи з січня 2014 року.

В подальшому, п. 3.5.2 Договору було доповнено абзацом у наступній редакції, остаточна оплата актів прийому-передачі матеріально-технічних ресурсів здійснюється Покупцем шляхом відрахування 30% сплаченого авансу , залишок 70% суми акту прийому-передачі матеріально-технічних ресурсів підлягає оплаті згідно умов договору.

При цьому, сума авансу 30% від суми Договору розподіляється на все обладнання першого та другого етапів поставки аж до повного виконання Договору, що підтверджується також листом позивача від 31.07.2014 № 51/10197.

Таким чином, Покупець зобов'язаний оплачувати остаточні 70 % вартості Договору від вартості поставленого обладнання.

Відповідач свої зобов'язання щодо поставки продукції у 2013 році (І етап) виконав в повному обсязі, про що свідчать копії актів прийому-передачі матеріально- технічних ресурсів, які підписані належним чином обома сторонами.

Проте, позивач свої зобов'язання щодо розрахунку за поставлену продукцію у встановлений умовами договору строк (січень 2014) не виконав, прострочив оплату поставленого обладнання, Акти прийому-передачі матеріально-технічних ресурсів у встановлений Договором № ПУ-33764-К не оплатив у термін -10 банківських днів.

Листом від 23.07.2014 № 3/177 Позивача було проінформовано, що без оплати заборгованості за 2013 рік за Договором в сумі 538 041,60 грн. неможливе постачання продукції для виконання заходів з підвищення безпеки блоку № 2 ЮУ АЕС тому просили терміново сплатити заборгованість.

В порушення умов Договору, оплата остаточно Відповідачем була здійснена лише 20.08.2014 в розмірі 538 041,60 грн., про що свідчить банківська виписка.

Відповідно до абз. 2 п.3.5.2. Договору вбачається, що Постачальник починає виконувати свої зобов'язання за умови виконання Покупцем п. 3.5.1. В разі порушення строків виконання зазначеного пункту та п.3.5.2. Договору Покупцем, Постачальник має

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином та відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обстави, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафних санкцій нє обґрунтованими, документально не підтвердженими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енерогоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" до Дочірнього підприємства Всеукраїнської громадської організації "Союз організацій інвалідів України "Фаворит - Плюс" - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 18.05.2015

Суддя М.О. Лиськов