ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"27" квітня 2015 р. Справа № 911/596/15

за позовом Заступника прокурора Деснянського району м. Києва в інтересах держави в особі:

1. Міністерства енергетики та вугільної промисловості України

2. Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія», м. Бровари

про стягнення 8 779 880,15 грн.

Суддя Щоткін О.В.

За участю:

прокурор - Оліферчук А.А. посвідчення №018342 від 16.07.2013;

позивач 1 - Притула Г.Ю. предст. дов. №01/17-0397 від 19.02.2015;

позивач 2 - Вознюк Є.В. предст. дов. №14-167 від 11.06.2014;

відповідач - Коваленко О.М. предст. дов. №01-09 від 05.01.2015;

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Заступника прокурора Деснянського району м. Києва в інтересах держави в особі: Міністерства енергетики та вугільної промисловості України (позивач-1), Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (позивач-2) до Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» (відповідач) про стягнення 8 779 880,15 грн., які складаються з: 5 249 208,55 грн. інфляційних втрат, 958 689,50 грн. 3% річних, та 2 571 982, 09 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог, прокурор посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором купівлі-продажу природного газу №13/3566-ТЕ-17 від 28.12.2012

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.02.2015 у справі №911/596/15 було порушено провадження та призначено до розгляду на 23.03.2015.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.03.2015 розгляд справи було відкладено на 06.04.2015.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.04.2015 розгляд справи було відкладено на 14.04.2015.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.04.2015 розгляд справи було відкладено на 27.04.2015. та продовжено строк розгляд спору в порядку, передбаченому ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Прокурор озвучив позовні вимоги, які просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Міністерство енергетики та вугільної промисловості України та ПАТ «НАК «Нафтогаз України» подало письмові пояснення по справі, у яких зазначає по підтримку поданого прокурорам позову та просить задовольнити заявлені вимоги.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, 27.04.2015 у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності, суд,-

встановив:

28.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» (продавець) та Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» (покупець) було укладено договір № 13/3566-ТЕ-17 купівлі-продажу природного газу, відповідно до п. 1.1 якого, Продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ «НАК «Нафтогаз України», та/або природний газ, видобутий на території України підприємствами, які не підпадають під дію Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», а покупець зобов'язується приймати та оплачувати газ на умовах цього договору.

Згідно з п. 2.1 договору, продавець передає покупцю в період з 01.01.2013 до 31.12.2013 року газ в обсязі до 52400,000 тис. куб.м.

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.3 договору).

Відповідно до п. 3.4 договору, не пізніше 5 числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства 3 примірники акта приймання-передачі газу, в якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що ціна за 1000 куб.м газу з урахуванням ПДВ становить 1309,20 грн.

У відповідності з умовами п. 6.1 договору, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 11.1 договору (в редакції Додаткової угоди № 2 від 31.12.2013), передбачено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, діє в частині поставки газу до 30 червня 2014 року, а в частині проведення розрахунків - до повного їх здійснення.

На виконання умов договору № 13/3566-ТЕ-17 від 28.12.2012 НАК «Нафтогаз України» було поставлено КП «Броваритепловодоенергія» природний газ на суму 51 317 627,55 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, у тому числі - від 26.09.2013 за газ спожитий у січні 2013 року на суму 9 143 731,66 грн., за газ спожитий у лютому 2013 року на суму 7 602 566,30 грн., за газ спожитий у березні 2013 року на суму 8 256 515,63 грн., за газ спожитий у квітні 2013 року на суму 3 527 804,36 грн., за газ спожитий у травні 2013 року на суму 1 140 609,08 грн., за газ спожитий у червні 2013 року на суму 423 925,51 грн., за газ спожитий у серпні 2013 року на суму 911 120,73 грн., за газ спожитий у вересні 2013 року на суму 1 444 761,11 грн., за газ спожитий у жовтні 2013 року на суму 4 697 150,37 грн., за газ спожитий у листопаді 2013 року на суму 5 741 381,39 грн., за газ спожитий у грудні 2013 року на суму 8 428 061,41 грн., підписаними повноважними представниками сторін і газорозподільної організації та скріплених їх печатками.

Як стверджує прокурор у своїй позовній заяві, станом на час звернення з позовом до суду Комунальне підприємство Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» повністю оплатило вартість отриманого природного газу.

Разом з тим, відповідач свої грошові зобов'язання виконував з систематичним порушенням строків оплати, встановлених договором, у зв'язку з чим прокурор просить стягнути з відповідача 5 249 208,55 грн. інфляційних втрат, 958 689,50 грн. 3% річних, та 2 571 982, 09 грн. пені.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечував щодо заявлених прокурором до стягнення сум пені, 3% річних та інфляційних втрат з огляду на наступне.

26.09.2013 року між позивачем та відповідачем були підписані акти приймання передачі газу в новій редакції. Разом з підписанням даних актів, попередні акти були анульовані, про що зазначено в самих актах.

З огляду на вказані обставини відповідач не погоджується з нарахуванням пені, 3% річних та інфляційних на вартість природного газу, яка була зазначена в актах від 26.09.2013, оскільки обов ' язок сплатити скореговану вартість газу виникла у відповідача вже після підписання актів від 26.09.2013, а отже нарахування пені, 3% річних та інфляційних на скореговану вартість газу до 26.09.2013 року, на думку відповідача, є безпідставним.

Також, відповідач зазначає, що КП «Броваритепловодоенергія» зважаючи на особливості здійснення господарської діяльності у сфері постачання та реалізації енергоносіїв та законодавчо обумовлену специфіку взаємовідносин між суб'єктами, що здійснюють господарську діяльність в енергетичній галузі, не може самостійно впливати на своєчасність розрахунків за природний газ, з огляду на що вина підприємства у простроченні платежів за природний газ відсутня.

Крім того відповідач вказує на те, що Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014 р. № 30 було затверджено Порядок та умови надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялися, транспортувалися і постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії тарифам, що затверджувалися або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, згідно з п. 6 якого, обсяг заборгованості визначається надавачами послуг як різниця між фактичними витратами на теплову енергію, що виробляється, транспортується та постачається населенню, і фактичними нарахуваннями згідно із затвердженими для населення тарифами.

Відповідач зазначає, що на виконання вказаного Порядку було укладено багатосторонні договори про організацію взаєморозрахунків № 196/30 від 14.02.2014 та №708/30 від 09.10.2014, предметом яких є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до п. 24 ст. 14 та п. 2 ст. 16 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 29.01.2014 р. Пунктом 8 зазначених договорів передбачено, що КП «Броваритепловодоенергія» перераховує на рахунок НАК «Нафтогаз України» кошти, зокрема, в сумі 648 220,44 грн. (договір № 196/30 від 14.02.2014) та 25 804 465,57 грн. (договір №708/30 від 09.10.2014) для погашення заборгованості за спожитий природний газ згідно з договором купівлі-продажу природного газу № 13/3566-ТЕ-17 від 28.12.2012 за 2013 рік.

На переконання відповідача, уклавши договори про організацію взаєморозрахунків № 196/30 від 14.02.2014 та №708/30 від 09.10.2014, відповідач та позивач-2 змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ вартістю 26 452 686,01 грн., поставлений відповідно до договору купівлі-продажу природного газу № 13/3566-ТЕ-17 від 28.12.2012 , у зв'язку з чим для застосування в цій частині наслідків порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків, який діяв на момент розгляду справи.

З данного приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. Господарське зобов'язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду. До відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Посилання відповідача на несвоєчасність бюджетного фінансування щодо погашення різниці в тарифах, що призвело до виникнення значної заборгованості, не є підставою для звільнення від відповідальності.

Як слідує з матеріалів справи, борг відповідача перед позивачем-2 за поставлений згідно договору 13/3566-ТЕ-17 природний газ було погашено повністю у жовтні 2014 року, а оплата відбувалась частинами 648 220,44 грн. було сплачено 01.04.2014 року, що підтверджується платіжним дорученням № 5, 25 804 465,57 грн. було сплачено 14.10.2014 року, що підтверджується платіжним дорученням № 16.

Як визначено приписами ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Як зазначено у п. 14 договорів № 196/30 від 14.02.2014 та 708/30 від 09.10.2014, вони набирають чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

Поряд з цим, слід зазначити, що договори № 196/30 від 14.02.2014 та 708/30 від 09.10.2014, на які посилається відповідач як на підставу для заперечення позовних вимог в частині нарахувань пені, 3% річних та інфляційних втрат, здійснених на суму бюджетної субвенції (компенсації різниці в тарифах), не містять умов щодо поширення їх дії на період до моменту укладання.

З приводу посилання відповідача на постанови Верховного Суду України від 09.09.2014 р. у справах № 5011-1/1043-2012-42/528-2012, № 5011-35/1272-2012-42/527-2012 та № 5011-35/1533-2012-19/522-2012 суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 111-28 ГПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

У зазначених вище постановах Верховний Суд України зазначав про відсутність підстав для стягнення пені, передбаченої пунктами договору поставки природного газу, та застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України, оскільки уклавши договір про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору поставки природного газу.

Вказані постанови Верховного Суду України також містять висновок про те, що для застосування санкцій, передбачених договором за порушення покупцем грошового зобов'язання та передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків, який діяв на момент розгляду справи, і, відповідно до якого сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору.

Як слідує з матеріалів справи, розрахунки за договорами № 196/30 від 14.02.2014 та 708/30 від 09.10.2014 були здійснені з дотриманням умов даних договорів.

Однак, у даній справі прокурором подано позов про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих за період прострочення відповідачем грошового зобов'язання до укладення договорів № 196/30 від 14.02.2014 та 708/30 від 09.10.2014., а тому вони підлягають стягненню, оскільки як вже зазначалось дані договори не поширюють свою дію на зобов'язання, які існували між сторонами раніше.

З урахуванням викладеного заперечення відповідача не приймаються судом до уваги, а позовні вимоги прокурора є доведеними, обґрунтованими та документально підтвердженими, і відповідачем не спростованими.

Прокурор, звертаючись до суду з даним позовом, просив суд стягнути з відповідача 2571982, 09 грн. пені, керуючись п. 7.2 договору.

Згідно вказаного п. 7.2 договору, у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 цього договору, він у безспірному порядку зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з приписами ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, прокурор просив суд стягнути з відповідача 958 689,50 грн. 3% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, позовна вимога про стягнення з відповідача пені та 3% річних є обґрунтованою.

Разом з тим, з розрахунку вбачається, що позивач 2 здійснював нарахування пені та 3% річних за зобов'язаннями січня-червня 2013 року на суму заборгованості, виходячи з вартості природного газу, що була визначена в актах підписаних між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» лише 26.09.2013 року.

Втім, суд не погоджується з таким порядком нарахування з огляду на наступне.

Як вже було зазначено, остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

26.09.2013 сторонами було підписано нові акти приймання-передачі природного газу, а попередні акти було анульовано.

Таким чином, відповідач до узгодження між сторонами скорегованої вартості газу (до 26.09.2013 року) мав сплачувати вартість визначену в первісних актах, а оскільки вартість природного газу змінилась з 26.09.2013 року, то саме з цього моменту у відповідача виник обов'язок оплатити нову вартість газу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає нарахування пені, 3% річних та інфляційних на вартість зазначену у скорегованих актах за період до підписання таких актів необґрунтованою та неправомірною.

Крім того, позивач 2 здійснював нарахування пені та 3 % річних, зокрема і за 1 календарний день прострочення, коли відбувались часткові проплати.

З приводу цього, варто зазначити, що такі нарахування є безпідставними, оскільки у випадку оплати відповідачем коштів наступного дня після спливу строку, встановленого для проведення оплати, не є підставою для нарахування за цей день (день оплати) пені та відсотків річних, оскільки наявний факт прострочення оплати на кілька годин, і, відповідно, - відсутній факт прострочення оплати на один день (який би зумовлював наявність підстави для нарахування додаткових сум за день прострочення).

Також, судом встановлено, що договором та законом не передбачено право позивача-2 на нарахування відповідачу пені та відсотків річних за кілька годин прострочення платежу, тобто, - менше однієї доби (календарного дня).

День фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється нарахування пені.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» № 14 від 17.12.2013р.

З огляду на вищевикладене, суд здійснив власний розрахунок пені та 3% річних за вірні періоди, з урахуванням часткових проплат, від кожного акту окремо та враховуючи те, що з 26.09.2013 року сторони встановили нову вартість природного газу.

Вірним розрахунком пені та 3% річних за зобов'язаннями січня-червня 2013 року є:

Пеня та 3% річних, які нараховані за зобов'язаннями січня 2013р.

вартість газу (грн.)сума заборгованості на початок періоду з урахуванням фактичних оплат період простроченняпеня (грн.)3% річних (грн.)
7955046,14 (відповідно до первинного акту від 31.01.2,1416.02.2013 - 19.02.20137323,361464,67
3455046,1421.02.2013 - 22.02.20132839,76567,95
2955046,1423.02.2013 - 25.02.20133643,21728,64
1555046,1401.03.2013 - 05.03.20133195,30639,06
655046,1408.03.2013 - 12.03.20131345,99269,20
355046,1413.03.2013 - 15.03.2013583,64116,87
всього 18931,263786,39

Пеня та 3% річних, які нараховані за зобов'язаннями лютого 2013р.

вартість газу (грн.)сума заборгованості на початок періоду з урахуванням фактичних оплатперіод простроченняпеня (грн.)3% річних (грн.)
6614232,89 (відповідно до первинного акту від 28.02.2,8914.03.2013 - 20.03.201319027,253805,45
5257964,5523.03.2013-25.03.20136482.421296,48
4257964,5528.03.2013-04.04.201313998,792799,76
3757964,5506.04.2013-08.04.20134633,11926,62
2457964,5513.04.2013-15.04.20133030,37606,07
857964,5520.04.2013-23.04.20131410,35282,07
всього 48582,299716,45

Суд не погоджується з нарахуванням пені та 3% річних на скореговану варість газу, у зв язку з тим, що обовязок сплатити дану вартість у відповідача виник після 26.09.2013 року, а як вбачається з розрахунку позивача 2, відповідач здійснив оплату скорегованих актів за спожитий у січні 2013 року та лютому 2013 року природний газ ще до 26.09.2013 року.

Пеня та 3% річних, які нараховані за зобов'язаннями березня 2013р.

вартість газу (грн.)сума заборгованості на початок періоду з урахуванням часткових проплатперіод просроченняпеня (грн.)3% річних (грн.)
7183168,63 (відповідно до первинного акту від 31.03.2,0114.04.2013-30.05.,3827748,68
6909465,9702.06.2013-03.06.20135679,011135,80
6809465,9704.06.2013-09.06.201316790,463358,09
6709465,9711.06.2013-13.06.20137720,481604,39
6509465,9715.06.2013-17.06.20137490,341605,07
5693465,9722.06.2013-23.09.,3643987,87
5643465,9724.09.2013-26.09.20136030,001391,54
8256515,63 (відповідно до скорегованого акту від 26.09.2,59 (з урахуванням вартості газу зазначеного в акті від 26.09.2013)27.09.2013-13.10.201340668,939385,14
6716813,5914.10.2013-31.12.2013 43613,28
5 716 813,5901.01.2014-08.01.2014 3 759,00
5 516 813,5909.01.2014-10.01.2014 906,87
5 416 813,5911.01.2014-21.01.2014 4 897,39
3 916 813,5923.01.2014-24.01.2014 643,86
3 416 813,5925.01.2014-28.01.2014 1 123,34
3 316 813,5929.01.2014-05.02.2014 2180,92
2 816 813,5906.02.2014-25.02.2014 4 630,38
1 436 513,5926.02.2014-02.04.2014 4 250,51
788 293,1503.04.2014-26.06.2014 5 507,25
188 293,1527.06.2014-02.07.2014 92,86
всього 421847,96161852,23

Пеня та 3% річних, які нараховані за зобов'язаннями квітня 2013р.

вартість газу (грн.)сума заборгованості на початок періоду з урахуванням фактичних оплатперіод простроченняпеня (грн.)3% річних (грн.)
3069190,29 (відповідно до первинного акту від 30.04.2,2914.05.2013-26.09.,8534307,66
3527804,36 (відповідно до скорегованого акту від 26.09.2,3627.09.2013-13.11.201360310,9613917,91
3527804,3614.11.2013-02.07.2014 75968,61
3 516 097,5103.07.2014-29.07.2014 7 802,85
3 374 536,5130.07.2014-04.08.2014 1 664,15
3 017 455,9705.08.2014-16.10.2014 18 104,74
всього 218899,81151765,95

Пеня та 3% річних, які нараховані за зобов'язаннями травня 2013р.

вартість газу (грн.)сума заборгованості на початок періоду з урахуванням часткових проплатперіод простроченняпеня (грн.)3% річних (грн.)
992330,40 (відповідно до первинного акту від 31.05.2013)
992330,4014.06.2013-26.09.201338741,678563,95
1140609,09 (відповідно до скорегованого акту від 26.09.2,09 27.09.2013-13.12.201331687,067312,40
1140609,0914.12.2013-16.10.2014 28780,85
всього 70428,7344657,20

Пеня та 3% річних, які нараховані за зобов'язаннями червня 2013р.

вартість газу (грн.)сума заборгованості на початок періоду з урахуванням часткових проплатперіод прострочкипеня (грн.)3% річних
368814,74 (відповідно до первинного акту від 30.06.2013)
368814,7414.07.2013-26.09.201310155,042273,52
423925,51 (відповідно до скорегованого акту від 26.09.2013)423925,5127.09.2013-13.01.201416457,603797,91
423925,5114.01.2014-16.10.2014 22334,49
всього 26612,6428405,92

Решта розрахунків пені та 3% річних є арифметично вірними та такими, що відповідають обставинам справи.

Таким чином, суд встановив, що розмір пені складає 1 711 682,87 грн., а розмір 3% річних - 939 854,43 грн.

Також прокурор просив суд стягнути з відповідача 5 249 208,55 грн. інфляційних втрат.

Як вбачається з матеріалів справи, враховуючи те, що відповідач систематично здійснював часткові проплати, періоди, коли мав місце певний розмір заборгованості становлять менше 15 днів.

З даного приводу суд зазначає, що Листом Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.97 «Рекомендації стосовно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» передбачено, що індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць, тому слід вважати, що якщо заборгованість виникла за період з 1 по 15 число відповідного місяця, то вона індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця.

Отже, нарахування інфляційних на заборгованість, яка існувала менше 15 днів не здійснюється, у зв'язку з чим нарахування інфляційних за прострочення виконання зобов'язань у лютому 2013 року є неправомірною.

До того ж, варто зазначити, що позивачем 2 було невірно виконано розрахунок інфляційних втрат за зобов'язаннями березня-червня 2013, оскільки у дані періоди також мали місце часткові проплати, а періоди заборгованості становлять менше 15 днів, у зв'язку з чим, суд здійснив власний розрахунок, відповідно до якого:

Інфляційні, які нараховані за зобов'язаннями березня 2013р.

вартість газу (грн.)сума заборгованості на початок періоду з урахуванням часткових проплатперіод прострочкиінфляційні (грн.)
7183168,01 (відповідно до первинного акту від 31.03.2,0114.04.2013-30.05.20137183,17
5693465,9722.06.2013-26.09.2013- 45547,73
8256515,63 (відповідно до скорегованого акту від 26.09.2,5927.09.2013-31.12.201373884,95
2816813,5906.02.2014-25.02.201416900,88
1436513,5926.02.2014-02.04.201431603,30
788293,1503.04.2014-26.06.201465428,33
всього 119 432,68

Інфляційні, які нараховані за зобов'язаннями квітня 2013р.

вартість газу (грн.)сума заборгованості на початок періоду з урахуванням часткових проплатперіод прострочкиінфляційні (грн.)
3069190,29 (відповідно до первинного акту від 30.04.2,2914.05.2013-26.09.2013-21484,33
3527804,36 (відповідно до скорегованого акту від 26.09.2,3627.09.2013-02.07.,96
3516097,5103.07.2014-29.07.201414064,39
3017455,9705.08.2014-16.10.,27
всього 674189,95

Інфляційні, які нараховані за зобов'язаннями травня 2013р.

вартість газу (грн.)сума заборгованості на початок періоду з урахуванням часткових проплатперіод прострочкиінфляційні (грн.)
992330,40 (відповідно до первинного акту від 31.05.2013)
992330,4014.06.2013-26.09.2013-7938,64
1140609,08 (відповідно до скорегованого акту від 26.09.2,0827.09.2013-16.10.,64
всього 223605,00

Інфляційні, які нараховані за зобов'язаннями червня 2013р.

вартість газу (грн.)сума заборговавності на початок періоду з урахуваням часткових проплатперіод прострочкиінфляційні (грн.)
368814,74 (відповідно до первинного акту від 30.06.2013)
368814,7414.07.2013-26.09.2013-2950,52
423925,51 (відповідно до скорегованого акту від 26.09.2013)423925,5127.09.2013-16.10.201486056,88
всього 83106,36

Решта розрахунків інфляційних є арифметично вірними та такими, що відповідають нормам чинного законодавства та обставинам справи.

Таким чином, за розрахунком суду розмір інфляційних становить 3 631 971,38 грн.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково: з відповідача на користь позивача 2 підлягає до стягнення 1 711 682,87 грн. пені, 939 854,43 грн. 3% річних та 3 631 971,38 грн. інфляційних. В іншій частині позову суд відмовляє.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує наступне.

Згідно з пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюються у таких розмірах: 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

За розгляд позовної вимоги прокурора про стягнення 8 779 880,15 грн. до сплати підлягає судовий збір у розмірі 73 080,00 грн.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», органи прокуратури при здійсненні своїх повноважень звільняються від сплати судового збору.

Приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход Державного бюджету України.

Аналогічна правова позиція викладена в п 4.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 р. № 7.

Таким чином, судовий збір у розмірі 52 301,26 грн. підлягає до стягнення з відповідача в дохід Державного бюджету України, а решта судового збору у розмірі 20 778,74 грн. розподіляється між позивачами порівну (по 10 389, 37 грн.) , оскільки жоден з них не звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Грушевського, 3А, код 13711949) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, код 20077720) - 1 711 682 (один мільйон сімсот одинадцять тисяч шістсот вісімдесят дві) грн. 87 коп. пені, 939 854 (дев'ятсот тридцять дев'ять тисяч вісімсот п'ятдесят чотири) грн. 43 коп. 3% річних, 3 631 971 (три мільйона шістсот тридцять одну тисячу дев'ятсот сімдесят одну) грн. 38 коп. інфляційних втрат.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Грушевського, 3А, код 13711949) в дохід Державного бюджету України - 52 301 (п'ятдесят дві тисячі триста одну) грн. 26 коп. судового збору.

5. Стягнути з Міністерства енергетики та вугільної промисловості України (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 30, ) в дохід Державного бюджету України 10 389 (десять тисяч триста вісімдесят дев'ять) грн. 37 коп. судового збору.

6. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, код 20077720) в дохід Державного бюджету України - 10 389 (десять тисяч триста вісімдесят дев'ять) грн. 37 коп. судового збору

7. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення 18.05.2015р.

Суддя О.В. Щоткін