ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.05.15р. Справа № 904/1702/15
За позовом Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Криворізької міської ради Дніпропетровської області, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про узгодження розбіжностей до договору оренди земельної ділянки

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: Майтак І.В., дов. № 53-02/2 від 31.10.14р.;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Криворізький залізорудний комбінат" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить:

- викласти розділ 7 Договору оренди земельної ділянки для обслуговування проммайданчика шахти "Північна-Вентиляційна", яка знаходиться в Тернівському районі м. Кривого Рогу, у наступній редакції:

"Річна орендна плата починаючи з 1 січня 2015 року вноситься "Орендарем" виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря у розмірі земельного податку, що встановлюється Податковим кодексом України з урахуванням рішення міської ради від 25.06.2014 №2778 "Про внесення змін до рішення міської ради від 26.06.2013 №2088 "Про ставки податку за земельні ділянки на території м. Кривого Рогу" та затвердження додатка до нього в новій редакції";

- викласти розділ 45 договору оренди земельної ділянки для обслуговування проммайданчика шахти "Північна-Вентиляційна", яка знаходиться в Тернівському районі м. Кривого Рогу, у наступній редакції:

"Цей Договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди, яке поширюється на зазначену земельну ділянку. Договір укладено у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у "Орендодавця" Криворізької міської ради другий - у "Орендаря" Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" - у Відділі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області

Невід'ємними частинами договору є:

- рішення міської ради від 26.11.2014 №3132;

- план відведення земельної ділянки;

- кадастровий план;

- акт встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

- акт приймання-передачі земельної ділянки.".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при укладенні договору оренди земельної ділянки для обслуговування проммайданчика шахти "Північна-Вентиляційна", яка знаходиться в Тернівському районі м. Кривого Рогу між позивачем та відповідачем виникли розбіжності стосовно умов розділів 7 і 45 договору оренди земельної ділянки, а також розрахунку розміру орендної плати на землю.

01.03.2015р. позивачем через канцелярію суду подано заяву про поновлення строку звернення до суду від 30.03.2015р. № 53-02/988, мотивована тим, що після отримання 23.01.2015р. позивачем листа відповідача № 7/18-52 від 21.01.15р. про відмову в узгодженні протоколу розбіжностей, позивач у строк, передбачений ч. 5 ст. 181 Господарського кодексу України, а саме 12.02.2015р., направив на адресу господарського суду позовну заяву від 12.02.2015р. № 53-02/475 до Криворізької міської ради про укладання спірного договору оренди земельної ділянки в редакції позивача. Однак, ухвалою господарського суду від 20.02.2015р. вказаний позов повернуто без розгляду на підставі п. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку із чим, при повторному зверненні із даним позовом до суду, позивачем було пропущено двадцятиденний строк, передбачений ч. 5 ст. 181 Господарського кодексу України. Із посиланням на норми ч. 1 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України позивач просить суд визнати причини пропуску вказаного строку поважними та поновити ПАТ „Криворізький залізорудний комбінат" строк для повторного звернення із позовом про укладання договору оренди земельної ділянки для обслуговування проммайданчика шахти "Північна-Вентиляційна", яка знаходиться в Тернівському районі м. Кривого Рогу.

Відповідач просив суд відмовити позивачу у поновленні пропущеного строку на звернення до суду. У запереченнях на заяву зазначив, що позивач вперше звернувся до суду із даним позовом 18.02.2015р. та не скористався своїм правом на оскарження ухвали господарського суду про повернення позовної заяви без розгляду. Вважає, що позивачем не доведена поважність причин пропуску зазначеного строку та грубо порушені норми процесуального права.

Господарський суд, розглянувши заяву позивача про поновлення строку звернення до суду від 30.03.2015р. № 53-02/988, вважає її такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 181 Господарського кодексу України за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

За змістом частини другої статті 264 ЦК України переривання перебігу позовної давності шляхом пред'явлення позову матиме місце у разі не будь-якого подання позову, а здійсненого з додержанням вимог процесуального закону, зокрема, статей 54, 56, 57 ГПК. Тому якщо господарським судом у прийнятті позовної заяви відмовлено (стаття 62 ГПК) або її повернуто (стаття 63 названого Кодексу), то перебіг позовної давності не переривається. Про наведене зазначає Вищий господарський суд України у п. 4.4.2 постанові Пленуму від 29.05.2013р. № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів".

Однак, за приписами ч. 1 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням обставин, викладених в заяві позивача, господарський суд знаходить причини пропуску звернення до суду, зазначені позивачем, поважними, та вважає за можливе поновити ПАТ „Криворізький залізорудний комбінат" строк для повторного звернення із позовом про укладання договору оренди земельної ділянки для обслуговування проммайданчика шахти "Північна-Вентиляційна", яка знаходиться в Тернівському районі м. Кривого Рогу.

Водночас, господарський суд відхиляє посилання відповідача на те, що позивач вперше звернувся до суду із даним позовом 18.02.2015р., оскільки, з урахуванням положення частини четвертої статті 51 ГПК, днем подання позову слід вважати дату поштового штемпеля підприємства зв'язку, через яке надсилається позовна заява (а в разі подання її безпосередньо до господарського суду - дату реєстрації цієї заяви в канцелярії суду). Згідно доданих позивачем до заяви від 30.03.2015р. № 53-02/988 документів, останній направив вказаний позов до господарського суду поштою12.02.2015р., про що свідчить штемпель підприємства поштового зв'язку.

06.04.2015р. відповідачем подані заперечення на позовну заяву, відповідно до яких Криворізька міська рада позовні вимоги не визнала та зазначила, що, враховуючи відсутність нормативної грошової оцінки земель міста, здійснення нарахування та сплати орендної плати за землю повинно відбуватися на підставі Податкового кодексу України з урахуванням рішення міської ради від 26.06.2013р. № 2088 "Про ставки податку за земельні ділянки на території м. Кривого Рогу" (зі змінами). Так, до ст. 275.3. Податкового кодексу України, ставки податку за земельні ділянки (за винятком сільськогосподарських угідь та земель лісогосподарського призначення) диференціюють та затверджують відповідні сільські, селищні, міські ради виходячи із ставок податку, встановлених пунктом 275.1 цієї статті, функціонального використання та місцезнаходження земельної ділянки, але не більше трикратного розміру цих ставок податку, з урахуванням коефіцієнтів, установлених пунктом 275.2 цієї статті. Згідно з коментарем прикінцевих положень Податкового кодексу України з 1 січня 2015 року набирає чинності пункт 276.5 статті 276 ПК "Особливості встановлення ставок земельного податку", відповідно до якого у разі надання в оренду земельних ділянок (в межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами, у тому числі зазначеними у пунктах 276.1 та 276.4 цієї статті, іншим суб'єктам, податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється відповідно до статті 274 ПК "Ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження)" від нормативної грошової оцінки, визначеної з урахуванням застосування відповідного коефіцієнта функціонального використання цих площ залежно від виду економічної діяльності орендаря, та статті 275 ПК "Ставки податку за земельні ділянки, розташовані в межах населених пунктів, нормативну грошову оцінку яких не проведено". Отже, Криворізька міська рада не бачить підстав звернення ПАТ „Криворізький залізорудний комбінат" до господарського суду, оскільки не заперечує наявність земельних відносин, проте наполягає на тому, що вони повинні відповідати вимогам чинного законодавства України.

Разом із запереченнями на позовну заяву відповідачем до суду подано клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - Управління земельних ресурсів виконкому Криворізької міської ради.

В обґрунтування клопотання відповідач посилається на рішення Криворізької міської ради від 21.12.2011р. № 797 "Про затвердження Положення про управління земельних ресурсів виконкому Криворізької міської ради в новій редакції", відповідно до якого основними обов'язками Управління є, зокрема, надання на розгляд міської ради підготовлених на підставі звернень суб'єктів господарювання, громадян, землекористувачів, власників (балансоутримувачів) нерухомого майна проектів рішень міської ради та її виконавчого комітету, у тому числі, щодо передачі в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності територіальної громади міста; надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, а також внесення змін до діючих договорів оренди земельних ділянок. З урахуванням чого, для з'ясування усіх спірних питань за даним господарським спором, відповідач вважає за доцільне залучити Управління до участі у справі.

Вказане клопотання відповідача господарським судом залишено без вирішення до встановлення обставин справи, про що зазначено в протоколі судового засідання від 07.04.2015р.

За приписами ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або підчас розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

З урахуванням обставин справи, господарський суд не вбачає підстав для залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - Управління земельних ресурсів виконкому Криворізької міської ради, у зв'язку із чим відмовляє в задоволенні клопотання відповідача.

В судове засідання 14.05.2015р. представник відповідача не з'явився, подав клопотання про розгляд справи без участі представника Криворізької міської ради.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, у судовому засіданні оголошувалися перерви з 07.04.2015р. по 23.04.2015р., з 23.04.2015р. по 14.05.2015р.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані до матеріалів справи докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до рішення Криворізької міської ради від 26.11.2014р. № 3132 „Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в Тернівському районі, реєстрацію права комунальної власності на неї та надання її в оренду для обслуговування проммайданчика шахти „Північно-Вентиляційна" вирішено надати Публічному акціонерному товариству „Криворізький залізорудний комбінат" із земель комунальної власності в оренду терміном на 5 років земельну ділянку промисловості, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, площею 0,8437 га в Тернівському районі (кадастровий номер :07:345:0020) для обслуговування проммайданчика шахти „Північно-Вентиляційна" за рахунок земель під відкрити розробками, кар'єрами, шахтами та відповідними спорудами, які експлуатують, облікованих за Криворізьким залізорудним комбінатом, згідно з доданою схемою (пункт 3), визначено розмір орендної плати за користування земельною ділянкою відповідно до Податкового кодексу України (пункт 4) та зобов'язано Публічне акціонерне товариство „Криворізький залізорудний комбінат" укласти з міською радою договір оренди земельної ділянки (пункт 5.2.2).

Як вбачається з матеріалів справи, Криворізька міська рада Дніпропетровської області звернулася до позивача з проектом Договору оренди земельної ділянки (надалі - проект Договору), відповідно до пунктів 1, 2 якого орендодавець на підставі рішення міської ради від 26.11.2014р. №3132 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення для обслуговування проммайданчика шахти „Північно-Вентиляційна", яка знаходиться у Тернівському районі м. Кривого Рогу; в оренду передається земельна ділянка площею 0,8437 га.

Відповідно до пункту 7 проекту Договору: „Річна орендна плата вноситься „Орендарем" виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря у трикратному розмірі земельного податку, що встановлюється Податковим кодексом України з урахуванням рішення міської ради від 26.06.2013 №2088 „Про ставки податку за земельні ділянки на території м. Кривого Рогу.

Орендна плата починаючи з 1 січня 2015 року вноситься „Орендарем" виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності „Орендаря" у трикратному розмірі земельного податку, що встановлюється Податковим кодексом України з урахуванням рішення міської ради від 25.06.2014 №2778 „Про внесення змін до рішення міської ради від 26.06.2013 №2088 „Про ставки податку за земельні ділянки на території м. Кривого Рогу" та затвердження додатка до нього в новій редакції".

Згідно з пунктом 45 проекту Договору: „Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди, яке поширюється на зазначену земельну ділянку.

Договір укладено у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у "Орендодавця" Криворізької міської ради, другий - у "Орендаря" Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", третій - у Відділі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

Невід'ємними частинами договору є:

- рішення міської ради від 26.11.2014р. №3132;

- плані відведення земельної ділянки;

- кадастровий план;

- акт встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

- акт приймання передачі земельної ділянки."

06.01.2015р. позивач звернувся до відповідача з листом (вих. №53-14/25 від 06.01.2015р.) з доданим до нього проектом Договору з протоколом розбіжностей, у якому зазначив, що має заперечення до розміру орендної плати, встановленого проектом Договору, а також вважає за необхідне доповнити договір умовою про те, що розрахунок орендної плати є невід'ємною частиною договору.

У Протоколі розбіжностей, спрямованому позивачем відповідачу 06.01.2015р., було запропоновано викласти пункти 7, 45 проекту Договору в наступній редакції:

"7. Річна орендна плата починаючи з 1 січня 2015р. вноситься "Орендарем" виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря у розмірі земельного податку, що встановлюється Податковим кодексом України з урахуванням рішення міської ради від 25.06.2014 №2778 "Про внесення змін до рішення міської ради від 26.06.2013 №2088 "Про ставки податку за земельні ділянки на території м. Кривого Рогу" та затвердження додатка до нього в новій редакції";

"45. Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди, яке поширюється на зазначену земельну ділянку. Договір укладено у трьох примірникам, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у "Орендодавця" Криворізької міської ради

другий - у "Орендаря" Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат"

третій - у Відділі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області

Невід'ємними частинами договору є:

- розрахунок розміру орендної плати;

- рішення міської ради від 26.11.2014р. №3132;

- плані відведення земельної ділянки;

- кадастровий план;

- акт встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

- акт приймання передачі земельної ділянки."

Відповідач відповідно до листа вих. № 7/18-52 від 21.01.2015р. направив на адресу позивача договір оренди земельної ділянки та протокол розбіжностей до договору оренди земельної ділянки, зазначивши, що з урахуванням набрання чинності з 01.01.15р. змін до Податкового кодексу України, застосування деяких норм законодавства потребує детального вивчення, у зв'язку із чим міська рада не має можливості узгодити надані позивачем пропозиції.

Відсутність згоди відповідача укласти договір оренди земельної ділянки площею 0,8437 га в редакції позивача і є причиною виникнення спору.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1-3 статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства; господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов; істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода; при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно зі статтею 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони. У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо). Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Водночас, земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до статей 13, 19 Конституції України від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтями 142-145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішення. Права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку. Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України „Про місцеве самоврядування" до виключної компетенції сільської, селищної, міської ради віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Стаття 12 Земельного кодексу України визначає повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Статтею 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

За статтею 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі це - засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Порядок укладення договору оренди земельної ділянки визначено статтею 16 зазначеного Закону, а частиною 2 статті 14 Закону передбачено затвердження Кабінетом Міністрів України типової форми договору оренди землі.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" однією із істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за несплату.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюються з урахуванням індексу інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

В обґрунтування необхідності внесення змін до спірного договору позивач зазначає про те, що рішення Криворізької міської ради № 3884 від 14.05.2010 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" визнано не чинним постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011р. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.12.2012р. зазначену вище постанову залишено без змін. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2013р. дію рішення Криворізької міської ради № 3884 від 14.05.2010р. "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" припинено на бюджетний період з 2014р.

Такі доводи суд не приймає до уваги виходячи з наступного.

Запропонований позивачем порядок формування розміру орендної плати, беручи за основу земельний податок, що встановлюється Податковим кодексом України, з урахуванням рішення міської ради від 26.06.2033 р. № 2088 "Про ставки податку на земельні ділянки на території м. Кривого Рогу" (зі змінами), не відповідає чинному законодавству з огляду на наступне.

Згідно положень ст. 288 Податкового кодексу України, в редакції, яка є чинною на час вирішення даного спору, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Отже, для визначення розміру орендної плати за землю, використовується виключно нормативна грошова оцінка земельних ділянок (підпункт 289.1. статті 289 Податкового кодексу України).

Під час розгляду справи учасники судового процесу єдині у питанні щодо відсутності на 2015 рік нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки. Належних та допустимих доказів на підтвердження проведення такої нормативної грошової оцінки, відповідного затвердження технічної документації та наявності витягу відповідач до суду не надав.

Відсутність відповідної нормативної грошової оцінки земельної ділянки, виключає підстави для внесення запропонованих Позивачем змін до договору оренди землі, оскільки такі зміни, передбачають сплату орендної плати в розмірі, що не відповідає чинним приписам Податкового кодексу України.

Що стосується викладення пункту 45 проекту Договору у редакції, що викладена позивачем у позовній заяві, то така редакція не оспорювалася відповідачем та була зазначена у проекті Договору, а в подальшому і у протоколі розбіжностей. Тому права позивача в цій частині відповідачем порушені не були.

З огляду на викладене правові підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя І.А. Рудь
Повне рішення складене - 19.05.15р.