номер провадження справи 32/30/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2015 Справа № 908/874/15-г

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3) в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "СП Енергосистема" (69037, м. Запоріжжя, вул. Миру, буд. 5, офіс 12)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача -

Державна фінансова інспекція України (04070, м. Київ, вул. П. Сагайдачного, 4)

про стягнення 32152,36 грн.

Суддя Н.А. Колодій

Представники:

Від позивача Левченко О.В., довіреність № 328 від 19.03.2015р.;

Від відповідача Ігнатов А.В., довіреність б/н від 11.03.2015р.

Від третьої особи Куксенко О.В., довіреність № 25/1/22-Д від 31.01.2015р.

Суть спору:

12.02.2015 р. до господарського суду Запорізької області звернулося Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", м. Енергодар Запорізької області (далі за текстом скорочено -ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП ЗАЕС) з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "СП Енергосистема" про стягнення зайво сплачених коштів в розмірі 32152,36 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.02.2015 р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено та присвоєно номер провадження 32/30/15 у справі № 908/874/15-г, на підставі ст. 27 ГПК України до участі у справі № 908/874/15-г у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача залучено - Державну фінансову інспекцію України, з призначенням судового засідання на 01.04.2015 р.

Ухвалою суду від 01.04.2015 р., за клопотанням сторін строк розгляду спору було продовжено відповідно до ст. 69 ГПК України, розгляд справи відкладено на 23.04.2015 р.

Позивач в судовому засіданні 23.04.2015 р. підтримав вимоги, викладені в позовній заяві, обґрунтовує їх ст.ст. 11, 16, 22, 530, 844 ЦК України, ст., ст. 224 ГК України та ст. 10 Законом України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні".

Відповідач позов не визнав, вважає вимоги позивача необґрунтованими, з підстав викладених у відзиві на позов (відзив на позов долучений до матеріалів справи). Також відповідач надав заяву (від 01.04.2015 р.), якою просить суд відповідно до ст. 267 ЦК України, застосувати по справі строк позовної давності.

Третя особа, підтримала позовні вимоги позивача з підстав викладених з письмових пояснень, які долучені до матеріалів справи.

У засіданні суду 23.04.2015 р., на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

29.07.2009 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "СП Енергосистема" (Підрядник, відповідач у справі) та ДП "НАЕК "Енергоатом" (Замовник, позивач у справі) укладено Договір підряду № 5/09 (далі - Договір), за умовами п. 1.1 якого підрядник зобов'язався на свій ризик, у порядку та на умовах, визначених договором, виконати за завданням замовника наступні роботи: Відновлення антикорозійного покриття металоконструкцій закладних деталей градирні № 2, яку замовник зобов'язався прийняти та оплатити.

Пунктом 2.1. договору загальна вартість робіт, які повинні бути виконані за даним договором, визначається договірною ціною (додаток у 1 до цього договору) та складає 159904,80 грн., в т.ч. ПДВ 20% 26650,80 грн.

Згідно ж з пунктом 2.2. договору договірна ціна, визначена в п. 2.1, є фіксованою і може бути змінена тільки шляхом укладання додаткової угоди.

Відповідно до 2.3. договору розрахунок здійснюється за фактично виконаний об'єм робіт, на підставі актів здачі-приймання виконаних робіт шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника на протязі 90 банківських днів після підписання акта здачі-приймання виконаних робіт.

У пунктах 4.1, 4.2 зазначено, що закінчення робіт по даному договору фіксується актами здачі-приймання виконаних робіт, які підрядник у трьох примірниках надає замовнику для розгляду і належного оформлення. Замовник на протязі 20 днів від дня отримання актів здачі-приймання виконаних робіт зобов'язаний їх розглянути, та оформлені належним чином зі свого боку, повернути підряднику або надати мотивовану відмову від приймання виконаних робіт.

Пунктом 4.5. договору сторони визначили, що замовник здійснює контроль та технічний нагляд за якістю, об'ємами і вартістю робіт, що виконуються. Підрядник забезпечує можливість здійснення замовником контролю над ходом виконання робіт. При виявленні замовником порушень при здійсненні робіт, підрядник зобов'язаний прийняти відповідні заходи для їх усунення та виключення подібних порушень у майбутньому.

Відповідно до п. 12.1. договору він вважається укладеним з моменту підписання його сторонами. Строк дії даного договору - на протязі одного року з моменту укладення.

На виконання умов договору відповідачем були виконані підрядні роботи по капітальному ремонту, що підтверджується Актом № 1 (форма КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2009 року на загальну суму 159904,80 грн., який було підписано сторонами без зауважень.

Платіжним дорученням № 764 від 02.02.2010 р. ДП "НАЕК "Енергоатом" перерахував ТОВ "СП Енергосистема" грошові кошти за виконані роботи в сумі 159904,80 грн.

20.10.2010 р. Контрольно-ревізійним управлінням в Запорізькій області складено довідку ревізії фінансово-господарської діяльності ДП "НАЕК "Енергоатом" в частині фінансово-господарської діяльності ВП "Запорізька атомна електрична станція" ДП "НАЕК "Енергоатом" за період з 01.04.2008 р. по 30.06.2010 р.

Під час ревізії було встановлено: "ВП "Запорізька атомна електрична станція" прийнято у підрядника ТОВ "СП Енергосистема" акти виконаних робіт, в яких до розцінок Е13-44-6 "Очищення кварцовим піском поверхонь дрібних виробів закладних деталей нижнього ярусу, Е13-44-7 "Очищення металевих поверхонь дрібних виробів закладних деталей нижнього ярусу щітками", Е13-45-2 "Обезжирювання поверхонь металоконструкцій дрібних виробів закладних деталей нижнього ярусу розчинювачем Р-4", Е13-16-11 та Е13-26-22 "Грунтування (та фарбування - Е13-26-22) металевих поверхонь дрібних виробів закладних деталей нижнього ярусу" включено витрати на експлуатацію машин та механізмів, а саме "Вишки телескопічної (на автомобілі), вантажопід'ємністю 0,35 тон": зокрема, за договором № 5/09 від 29.07.2009 р. прийнято акт форми КБ-2в за жовтень 2009 р. - 329,67199 маш.год, що складає 24616,61 грн., або на загальну суму 29539,93 грн.".

Безпідставне включення до розцінки витрат на експлуатацію вишки телескопічної (на автомобілі) вантажопід'ємністю 0,35 тон призвело до завищення кошторису прибутку на суму 1072,09 грн. та адміністративних витрат на суму 486,60 грн.

Також перевіркою правильності застосування усередненого показника розміру адміністративних витрат встановлено, що в актах застосовано показник 1,52 грн./люд.год визнаний як для нового будівництва промислових підприємств та об'єктів виробничного призначення, тоді як згідно п. 4 додатку 13 ДБН Д.1.1-1-2000 для проведення ремонтних робіт передбачено застосування показника в розмірі 1,23 грн. зазначене призвело до завищення вартості виконаних робіт за актом № 1 за жовтень 2009 р. на суму 1053,74 грн.

Всього за актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2009 р. за договором підряду № 5/09 від 29.07.2009 р. виявлено завищення вартості робіт на загальну суму 32152,36 грн.

02.12.2010 р. на адресу ДП "НАЕК "Енергоатом" від Державної фінансової інспекції України надійшла Вимога № 32-14/403 від 01.12.2014 р. про усунення порушень законодавства, зміст яких викладений в Акті ревізії, зокрема, перерахування позивачу суму завищення вартості виконаних робіт.

Не погоджуючись з вимогою Головного КРУ, позивач оскаржив її до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.06.2013 р. по справі №2а-19526/10/2670 в позові про визнання нечинною вимоги Головку від 01.12.2010 р. № 32-14/403 відмовлено. Ухвалою Вищого адміністративного суду від 07.10.2014 р. постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.06.2013 р. по справі №2а-19526/10/2670 залишено в силі.

Листом №75-100/26274 від 20.11.2014р. ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі ВП "Запорізька АЕС" звернувся до ТОВ "Енергосистема" з вимогою перерахувати суму завищення вартості робіт у розмірі 32152,36 грн.

Вказаний лист залишений відповідачем без відповіді та виконання.

Предметом позову у даній справі № 908/874/15-г є вимоги про стягнення з відповідача зайво сплачених коштів в розмірі 32152,36 грн., при цьому, обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на положення ст. 224 ГК України та ст. 22 ЦК України.

Оцінюючи подані докази та наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За нормами ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Приписами ст. 844 ЦК України визначено, що ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. Підрядник не має права вимагати збільшення твердого кошторису, а замовник - його зменшення в разі, якщо на момент укладення договору підряду не можна було передбачити повний обсяг роботи або необхідні для цього витрати.

Частиною 1 ст. 180 ГК України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 202, ч.3 ст. 203 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як свідчать матеріали справи, пунктом 2.1 договору підряду № 5/09 від 29.07.2009 р. сторони погодили, що вартість виконаних робіт визначається договірною ціною (додаток № 1) та складає 159904,80 грн.

Договірна ціна «Капітальний ремонт. Відновлення антикорозійного покриття металоконструкцій закладних деталей градирні № 2» в розмірі 159904,80 грн. була погоджена, підписана та скріплена печатками обома сторонами.

Таким чином, укладаючи договір підряду № 5/09 від 29.07.2009 р. сторони були вільними у своєму волевиявленні щодо вибору контрагента та визначенні умов договору. Укладаючи договір на умовах свободи договору сторони самостійно встановили договірну ціну на основі твердого кошторису та погодили вартість робіт необхідних для капітального ремонту об'єкту за договором.

Приписами ст. 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 882 ЦК України, зокрема, передбачено, що замовник організовує та здійснює прийняття робіт за свій рахунок, якщо інше не встановлено договором. У прийнятті робіт мають брати участь представники органів державної влади та органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених законом або іншими нормативно-правовими актами. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами

Тобто, зі змісту даної норми вбачається, що передача робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. Оскільки огляд робіт на предмет відступів від умов договору та інших недоліків є обов'язком замовника, приймання може бути здійснено ним власними силами або із залученням фахівців.

Як вбачається з матеріалів справи, акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2009 р. від 30.10.2009 р. на суму 159904,80 грн. підписаний замовником (позивачем) без зауважень. Отже, роботи з капітального ремонту за договором підряду № 5/09 від 29.07.2009 р. виконано сторонами належним чином, в повному обсязі та в межах погодженої сторонами договірної ціни.

Обґрунтовуючи свої вимоги щодо стягнення заявленої суми позивач посилається на положення ст. 224 ГК України та ст. 22 ЦК України., тобто визначає правову природу стягуваної суми як збитки.

Згідно зі ст. 22 ЦК України, яка встановлює відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновленого свого порушеного права (реальні збитки); 2) Доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Порядок відшкодування збитків встановлений також главою 25 Господарського кодексу України. Так, відповідно до ст. 224 цього кодексу, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, а саме: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Умови відшкодування збитків передбачені статтею 226 ГК України, із якої також слідує, що головною умовою відшкодування збитків є господарське правопорушення, яке вчинив учасник господарських відносин.

Застосування відповідальності у вигляді відшкодування заподіяних невиконанням або неналежним виконанням зобов'язань збитків, що встановлена вказаною нормою, можливе лише за наявності складу правопорушення, до якого входять наступні елементи: протиправна поведінка, наявність збитків, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та спричиненням збитків, вина. Вищезазначена норма встановлює відповідальність лише за невиконання або неналежне виконання саме зобов'язань.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань. Оскільки, в даному випадку, його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Тобто, для застосування відповідальності у вигляді стягнення збитків, позивач повинен довести наявність у нього збитків, протиправних винних дій відповідача у вигляді неналежного виконання договірних зобов'язань, та причинного зв'язку між збитками позивача та діями відповідача.

З аналізу наведеного слідує, що вимога про відшкодування збитків може пред'являтися виключно у разі, якщо збитки є результатом порушення права і виключно до особи, яка це право порушила.

Оскільки стягнення збитків є заходом цивільної відповідальності. Позивачу потрібно довести суду факт заподіяння відповідачем збитків.

Відповідач факт спричиненого своїми діями збитків не визнає, оскільки вважає що взяті на себе зобов'язання за договором № 5/09 від 29.07.2009 р. виконав належним чином.

Із наданих матеріалів на які позивач посилається, як на доказ відшкодування збитків відповідачем, не вбачається протиправна поведінка саме відповідача і позивачем не доказаний причинно-наслідковий зв'язок між збитками і протиправною поведінкою саме відповідача.

Проаналізувавши фактичні обставини справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позивач не довів факт спричинених діями відповідача збитків та наявність причинного зв'язку між ними та винними діями відповідача.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи до уваги ті обставини, що позивачем не доведено наявність в діях відповідачів елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про стягнення збитків в розмірі 32152,36 грн.

За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування строків позовної давності у вирішення господарських спорів" № 10 від 29.05.2013р. за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Оскільки суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, підстав для застосування строків позовної давності немає.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1. В позові Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", м. Енергодар Запорізької області (далі за текстом скорочено -ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП ЗАЕС) до Товариства з обмеженою відповідальністю "СП Енергосистема" про стягнення зайво сплачених коштів в розмірі 32152,36 грн. відмовити.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України "15" травня 2015 р.

Суддя Н.А. Колодій

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.