РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"12" травня 2015 р. Справа №924/151/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Гулова А.Г.

суддя Маціщук А.В. ,

суддя Петухов М.Г.

при секретарі судового засідання Полюхович О.В.

за участю представників сторін:

від позивачів:

Деражнянського районного будинку культури: не з`явився

Деражнянської районної ради:не з`явився

від відповідача: не з`явився

прокурора: Грицак Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

на рішення господарського суду Хмельницької області від 24.03.2015р.

у справі №924/151/15 (суддя Шпак О.В.)

за позовом прокурора Деражнянського району в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Деражнянської районної ради, Деражнянського районного будинку культури, м.Деражня

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Деражня

про зобов'язання усунути перешкоди у користуванні приміщеннями площею 47,5 кв. м. (дві кімнати: І - площею 23,9 кв.м., II - площею 23,6 кв. м.) експертна оцінка яких становить 219,3 тис.грн., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом зобов`язання відповідача виселитись з нежитлових приміщень та передати їх згідно акту прийому - передачі Деражнянському районному будинку культури

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 24.03.2015р. у справі №924/151/15 задоволено позов прокурора Деражнянського району м.Деражня в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Деражнянської районної ради та Деражнянського районного будинку культури до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - зобов`язано ФОП ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні приміщеннями площею 47,5м2 (дві кімнати: І - площею 23,9м2, II - площею 23,6м2) експертна оцінка яких становить 219,3 тис.грн., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом зобов'язання відповідача виселитись з нежитлових приміщень та передати їх згідно акту прийому - передачі Деражнянському районному будинку культури.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернулася до суду з апеляційною скаргою, у якій просить вказане рішення скасувати та прийняти нове - про відмову у позові.

Мотивуючи апеляційну скаргу, відповідач зазначає, зокрема, наступне:

- на протязі всього терміну оренди спірного приміщення відповідач належним чином виконувала свої обов'язки орендаря, вчасно та в повному обсязі сплачувала плату за оренду, а тому, відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», після закінчення терміну договору оренди має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника, у такому разі власник має письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору;

- ст.17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін, а тому Деражнянська районна рада, прийнявши рішення сесії від 04 грудня 2014 року №6-30/2014, незаконно надала згоду Деражнянському районному Будинку культури на передачу в оренду зазначеного приміщення іншій особі, шляхом проведення конкурсу на право оренди, чим порушила переважне право відповідача на продовження терміну дії договору оренди, яке надано виключно останній;

- орендодавцем не було запропоновано відповідачу продовжити термін дії договору оренди на тих самих умовах чи змінених, не подано на розгляд свої пропозиції щодо всіх істотних умов договору оренди, в такий спосіб позбавивши права останнього скористатись своїм переважним правом на продовження терміну дії договору оренди та реалізувати його в установленому законом порядку на новий строк, незалежно від наявності та кількості бажаючих орендувати даний об'єкт нерухомого майна, як це передбачено ч.8 ст.9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»;

- конкурсний відбір орендаря, передбачений ст.9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», згідно якої такий відбір проводиться, якщо об'єкт оренди передається в оренду вперше, декілька претендентів виявили бажання орендувати його та подали заяви, або орендар, чий договір оренди закінчився, не прийняв змінених, нових умов оренди майна. При цьому, у випадку закінчення терміну дії договору оренди, орендар має переважне право на продовження терміну дії договору, а не укладання нового договору оренди нежилих приміщень комунальної власності, як передбачено у випадку прийняття участі в конкурсі на право оренди, який передбачає укладання абсолютно нового договору оренди;

- під час проведення конкурсу по визначенню переможця на право оренди нерухомого майна Деражнянським районним будинком культури м.Деражня порушено норми п.19 Порядку проведення конкурсу на право оренди державного майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 31 серпня 2011 року № 906, у якому передбачено, що у разі надходження двох або більше пропозицій, які відповідають умовам конкурсу, переможець визначається комісією за критерієм найбільшої запропонованої орендної плати за перший/базовий місяць оренди із застосуванням принципу аукціону, а у разі надходження після оголошення конкурсу заяви про оренду від особи, яка відповідно до законодавства має право на отримання відповідного державного майна в оренду без проведення конкурсу, договір оренди укладається з такою особою;

- при проведенні конкурсу по визначенню переможця на право оренди нерухомого майна позивачем порушено вимоги пунктів 16, 23, 24, 25, 28 Порядку проведення конкурсу на право оренди державного майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 31 серпня 2011 року №906, оскільки конкурс проводився без використання відкритості пропонування розміру орендної плати за принципом аукціону та не у формі торгів «з голосу». Під час проведення конкурсу відповідач була одна запрошена у кабінет районної ради, де проводився даний конкурс, а у протоколі засідання конкурсної комісії зазначено, що вона автоматично недопущена до конкурсу. При цьому, інші учасники конкурсу не були присутніми на засіданні конкурсної комісії. Члени комісії повідомили відповідача, що з її боку запропонована менша конкурсна пропозиція, а тому переможцем конкурсу стала інша особа, яка внесла цінову пропозицію за орендну плату у більшому розмірі - 85 грн. за 1м2. Орендодавець протягом трьох робочих днів після затвердження результатів конкурсу письмово не повідомив про результати конкурсу всіх учасників і не публікував результати у друкованих виданнях, де було надруковано оголошення про конкурс. На адресу відповідача не надходило жодних повідомлень про результати проведеного конкурсу щодо передачі в оренду зазначеного нерухомого майна. Разом з тим, рішення конкурсної комісії у місцевій газеті опубліковано не було.

Прокурор та позивачі не скористалися правом подачі відзивів на апеляційну скаргу, що, у відповідності до ч.2 ст.96 ГПК України, не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду.

Прокурор у судовому засіданні заперечила проти доводів та вимог апеляційної скарги, вважаючи оскаржене рішення господарського суду Хмельницької області від 24.03.2015р. у справі №924/151/15 законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 або її представник у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомлено.

Деражнянська районна рада повноважного представника у судове засідання не направила. Однак, надіслала на адресу суду клопотання від 28.04.2015р. №01-23/121, де зазначила, що не погоджується з доводами та вимогами апеляційної скарги, а оскаржене рішення вважає законним, просить суд провести судове засідання, яке призначене на 12.05.2015р., без участі її представника за наявними у матеріалах справи доказами.

Позивач - Деражнянський районний будинок культури - повноважного представника у судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи норми ст.101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, та той факт, що неявка у засідання суду представників позивачів та ФОП ОСОБА_1, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення, колегія суддів розглянула апеляційну скаргу за відсутності представників останніх.

Заслухавши пояснення прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням четвертої сесії п`ятого скликання Деражнянської районної ради Хмельницької області від 12.10.2006р. №9-4/2006 надано згоду Районному будинку культури на здачу в оренду частини нежитлового приміщення площею 47,5м2 за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1, для використання під квітковий магазин, строком на 5 років до 2011 року з можливістю пролонгованості на той самий термін, за умови передбачення у договорі оренди ціни за м2 у сумі 8 (вісім) гривень.

На виконання вказаного рішення, 01.11.2006р. Деражнянським районним будинком культури (орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад Деражнянського району (надалі - договір), згідно з п1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно, а саме нежитлову будівлю (надалі - майно), площею 47,5м2 (дві кімнати: І - площею 23,9м2, II - площею 23,6м2), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на балансі районного будинку культури, вартість якого визначена згідно з актом оцінки і становить 12825,00грн (експертною оцінкою).

Згідно з п.2.3 договору передача майна в оренду здійснюється за вартістю, визначеною в акті оцінки, складеному за Методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

У разі припинення цього договору майно повертається орендарем орендодавцю. Орендар повертає майно орендодавцю аналогічно порядку, встановленому при передачі майна орендарю цим договором. Майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі (пункт 2.4 договору).

У п.2.5. договору передбачено, що обов'язок по складанню акта приймання - передачі покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні договору.

Відповідно до п.5.7 договору у разі припинення або розірвання договору орендар має повернути орендодавцеві або підприємству, вказаному орендодавцем, орендоване майно у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати орендованого майна з вини орендаря.

Цей договір укладено строком на 5 років, що діє з 1 листопада 2006 року до 01 листопада 2011 року включно.

У п.10.6 договору сторони встановили, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Згідно з п.10.8. договору чинність договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; загибелі орендованого майна; достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням господарського суду; банкрутства орендаря та в інших випадках, прямо передбачених чинним законодавством України.

Даний договір підписаний уповноваженим представником орендодавця, орендарем та скріплений відтисками їх печаток.

01.11.2011р. сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору оренди нежитлового приміщення від 01.11.2006р., відповідно до якої сторони дійшли згоди внести зміни до п.10.1 договору, виклавши його у такій редакції: „Договір оренди укладено строком на 3 роки, що діє з 1 листопада 2011 року по 1 листопада 2014 року". У п.2 вказаної угоди зазначили, що інші умови вказаного договору, не порушені в цій угоді, залишаються незмінними і сторони підтверджують щодо них свої зобов`язання.

Вказана угода підписана уповноваженим представником орендодавця, орендарем та містить відтиски їх печаток.

Листом від 01.10.2014р. №20 Деражнянський районний будинок культури попередив ФОП ОСОБА_1 про закінчення з 01.11.2014р. строку дії вказаного вище договору оренди від 01.11.2006р. та повідомив, що Районною радою буде проводитися конкурс на оренду данного приміщення зі зміненими умовами, якщо відповідач бажає взяти участь у конкурсі, то йому необхідно подати відповідні документи до Деражнянської районної ради.

У своїх письмових поясненнях від 22.01.2015р., наданих прокурору Деражнянського району, ФОП ОСОБА_1 вказує, що 01.10.2014р. ДРБ культури попередив її про те, що 01.11.2014р. термін дії договору на приміщення, яке вона орендує, закінчується та що районною Радою буде проводитися конкурс на оренду даного приміщення зі зміненими умовами, тому до 10.10.2014р. вона подала документи на участь у конкурсі, а 03.12.2014р. її запросили до районної Ради, де у присутності комісії були зачитані подана нею заявка і ще якогось підприємця, у результаті чого, навіть не заслухавши її думки, було вірішено віддати вказане приміщення іншій особі. Зазначає, що у даному випадку порушено її право, як орендаря приміщення, оскільки згідно законодавства вона у першу чергу мала право на продовження оренди без проведення конкурсу. У зв`язку з цим, вказує ФОП ОСОБА_1, вона буде оспорювати у судовому порядку результати конкурсу комісії районної Ради та рішення сесії про передачу орендованого нею приміщення іншій особі.

Комісією у складі директора районного будинку культури ОСОБА_2, інструктора РБК ОСОБА_3, методиста РБК ОСОБА_4 в присутності підприємця ОСОБА_1, складено 2 акти від 09.12.2014р. та від 11.12.2014р., згідно з якими відповідачку повідомлено про завершення терміну дії договору оренди та про необхідність передати спірне приміщення районному будинку культури згідно з актом прийому - передачі, однак, від підпису вказаних актів ФОП ОСОБА_1 відмовилася.

22.01.2015р. комісією у складі директора районного будинку культури ОСОБА_2, інструктора РБК ОСОБА_3, методиста РБК ОСОБА_4 проведено обстеження приміщення площею 23,9м2 та 23,6м2, які розташовані у Районному будинку культури на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_1, в ході якого встановлено, що вказані приміщення займає та використовує у комерційних цілях (продаж квітів) ПП ОСОБА_1 без відповідних дозвільних документів, оскільки строк дії договору оренди від 01.11.2006р. на вказані приміщення закінчився та не був продовжений.

За наведених обставин, прокурор посилаючись, зокрема, на ст.121 Конституції України, ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст.319, 321, 327, 391, 525, 526, 785 ЦК України, ст.ст.193, 291 ГК України, звернувся до господарського суду з позовом про зобов'язання ФОП ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні приміщеннями площею 47,5м2 (дві кімнати: І - площею 23,9м2, II - площею 23,6м2), експертна оцінка яких становить 219,3 тис.грн., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом зобов'язання відповідача виселитись з нежитлових приміщень та передати їх згідно акту прийому - передачі Деражнянському районному будинку культури.

Як зазначалося вище, рішенням господарського суду Хмельницького області від 24.03.2015р. позов прокурора Деражнянського району м.Деражня в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Деражнянської районної ради та Деражнянського районного будинку культури до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України. господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами існували на підставі договору оренди нерухомого майна від 01.11.2006р.

Згідно з ч.ч.1, 6 ст.283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності; до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ст.17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частиною 1 ст.193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Судом встановлено, що 01.11.2011р. сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору оренди від 01.11.2006р., на підставі якої внесено зміни до п.10.1 договору, виклавши його у наступній редакції: „Договір оренди укладено строком на 3 роки, що діє з 1 листопада 2011 року по 1 листопада 2014 року".

Як убачається з письмових пояснень ОСОБА_1 від 22.01.2015р., 01.10.2014р. орендодавець попередив її про закінчення 01.11.2014р. терміну договору оренди та про проведення конкурсу на оренду орендованого нею приміщення на нових умовах, а тому на його вимогу до 10.10.2014р. ОСОБА_1 були подані документи для участі у конкурсі, а 03.12.2014р. комісією було розглянуто її заявку.

Наведене вище свідчить про обізнаність орендаря щодо заперечення орендодавця про продовження строку договору оренди від 01.11.2006р. після припинення його дії 01.11.2014р.

Отже, у відповідності до ч.2 ст.17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна", п.10.1. договору оренди від 01.11.2006р. він припинив свою дію 01.11.2014 року, а з наявних у матеріалах справи довідок Деражнянського районного будинку культури №18 від 20.03.15 року та №19 від 20.03.15 року вбачається відсутність факту пролонгації сторонами договору оренди від 01.11.2006р. на новий строк та підтверджено факт неповернення орендованого майна орендарем.

Згідно зі ст.785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до норм ст.27 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Пунктом 5.7. договору передбачено, що у разі припинення або розірвання договору орендар має повернути орендодавцеві або підприємству, вказаному орендодавцем, орендоване майно у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати орендованого майна з вини орендаря.

З огляду на викладене вище, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог прокурора, оскільки вони є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами.

Щодо доводів апеляційної скарги відповідачки, що з урахуванням належного виконання нею умов договору оренди вона мала переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий строк та про порушення її прав при проведенні конкурсу на право оренди нерухомого майна, слід зазначити, що судом не досліджується питання правомірності результатів конкурсу, оскільки це не є предметом позову у даній справі.

З наявних у матеріалах справи копії ухвали Деражнянського районного суду від 05.02.2015р. у справі №673/178/15-а, клопотання підприємця ОСОБА_1 вбачається, що вона зверулася з позовом до Деражнянської районної ради та Деражнянського районного будинку культури про визнання незаконним та скасування рішення конкурсної комісії від 03.12.2014р. та рішення Деражнянської районної ради від 04.12.2014р. про надання згоди Деражнянському районному будинку культури на передачу в оренду нерухомого майна ОСОБА_5

Проте, постановою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 07.04.2015р. у справі №673/178/15-а у задоволенні вказаного позову ОСОБА_1 відмовлено (докази скасування даної постанови відсутні).

В силу ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Однак, відповідачкою не доведено правомірність зайняття орендованого на підставі договору від 01.11.2006р. приміщення після закінчення його терміну 01.11.2014р.

Таким чином, доводи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою, згідно зі ст.104 Господарського процесуального кодексу України, для скасування оскарженого рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Хмельницької області від 24.03.2015р. у справі №924/151/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Деражня - без задоволення.

2. Справу №924/151/15 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Гулова А.Г.

Суддя Маціщук А.В.

Суддя Петухов М.Г.