ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2015 р. справа №911/1815/15

Господарський суд Київської області

у складі:

головуючого: судді Грабець С.Ю.

секретар: Шапаренко С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом комунального підприємства «Ірпіньводоканал»

до кардіологічного санаторію «Ворзель» Національної академії наук України

про стягнення заборгованості

за участю представників сторін:

від позивача: Пронько С.П. - представник (довіреність №3073 від 30.12.13.);

від відповідача: Сирих О.Г. - директор (наказ №56-к від 12.07.11.),

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2015 року до господарського суду Київської області надійшла позовна заява комунального підприємства «Ірпіньводоканал» (далі - позивач) до кардіологічного санаторію «Ворзель» Національної академії наук України (далі - відповідач) про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач послався на порушення відповідачем умов договору про подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до системи комунальної каналізації через приєднані мережі №245 від 03.12.12. (далі - договір), згідно з якими позивач зобов'язувався надавати відповідачу послуги з постачання питної води та прийому стічних вод в систему каналізації у встановлених розмірах, а відповідач зобов'язався здійснювати своєчасну оплату наданих позивачем послуг.

Відповідач послуги, надані позивачем, оплатив частково, а саме в розмірі 40 600,00 грн.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду, просив стягнути з відповідача борг у сумі 78 327,30 грн.

Провадження у справі порушено ухвалою господарського суду Київської області від 24.04.15., розгляд справи призначено на 13 травня 2015 року.

13 травня 2015 року через канцелярію господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, у зв'язку з частковою оплатою боргу відповідачем. Позивач просив стягнути з відповідача 56 327,30 грн. боргу та 1 827,00 грн. витрат на сплату судового збору.

13 травня 2015 року представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням їх зменшення, підтримала та просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні борг відповідача перед позивачем у сумі 56 327,30 грн. не заперечувала.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши подані докази, суд дійшов наступного висновку:

03 грудня 2012 року між комунальним підприємством «Ірпіньводоканал» (далі - позивач) та кардіологічним санаторієм «Ворзель» Національної академії наук України (далі - відповідач) був укладений договір про подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до системи комунальної каналізації через приєднані мережі №245 (далі - договір), згідно з умовами якого позивач зобов'язувався надавати відповідачу послуги з постачання питної води та прийому стічних вод в систему каналізації у встановлених розмірах, а відповідач зобов'язався здійснювати своєчасну оплату наданих позивачем послуг.

Позивач надав відповідачу послуги, передбачені умовами договору, проте відповідач оплатив їх частково, а саме в розмірі 40 660,00 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача, копія якої долучена до матеріалів справи.

У зв'язку з цим, позивач звернувся до суду, просив стягнути з відповідача 78 327,30 грн. боргу.

13 травня 2015 року через канцелярію господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог від 13.05.15., у зв'язку з частковою оплатою боргу відповідачем в сумі 22 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №5 від 23.04.15 та №16 від 06.05.15., копії яких долучені до матеріалів справи. У судовому засіданні представник позивача просила суд стягнути з відповідача 56 327,30 грн. боргу та 1 827,00 грн. витрат на сплату судового збору.

Частиною 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з п. 2.3.1 договору, позивач щомісячно направляє відповідачу розрахункові абонементи для оплати за поставлену воду та прийняті стічні води відповідно до встановлених тарифів. Тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення встановлюються уповноваженими органами відповідно з чинним законодавством та не підлягають узгодженню сторонами. В разі зміни тарифів у період дії цього договору позивач доводить відповідачу нові тарифи у розрахункових документах без внесення додаткових змін до цього договору стосовно строків їх введення та розмірів.

Пунктом 2.3.3 договору передбачено, що у розрахункових документах зазначається вартість та кількість наданих послуг за відповідний період, а також розмір діючих тарифів. Оплата вартості послуг здійснюється відповідачем щомісячно у безготівковій формі у десятиденний термін з дня направлення позивачем розрахункового документу. За згодою позивача оплата може здійснюватися іншими способами, що не суперечать чинному законодавству України. В разі утворення боргу, оплата за надані послуги, що надходить від відповідача, незалежно від зазначеного в платіжному документі призначення платежу, першочергово зараховується позивачем в погашення боргу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Згідно зі ст. 32 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", за надання послуг з питного водопостачання споживач вносить плату за нормами і тарифами, що регулюються у встановленому законодавством порядку.

Порядок справляння плати за надання послуг з питного водопостачання встановлюється законодавством.

Тарифи на надання послуг з питного водопостачання розраховуються на підставі галузевих нормативів витрат і повинні повністю відшкодовувати експлуатаційні витрати та забезпечувати надійну роботу об'єктів централізованого питного водопостачання і водовідведення.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частиною 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Представник відповідача в судовому засіданні проти наявності боргу відповідача перед позивачем в розмірі 56 327,30 грн. не заперечувала.

Так, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача боргу в сумі 56 327,30 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, при задоволенні позову господарські витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 173, ч. ч. 1, 2, 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ч. 1 ст. 530, ч. 1 ст. 612, ч. 1 ст. 626, ст. 629, ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, п. 1 ч. 2 ст. 22, ст. 32 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", ч. 4 ст. 22, ч. 1 ст. 33, ч. 5 ст. 49, ст. ст. 82-85, ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов комунального підприємства «Ірпіньводоканал» до кардіологічного санаторію «Ворзель» Національної академії наук України про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з кардіологічного санаторію «Ворзель» Національної академії наук України (08296, Київська область, місто Ірпінь, селище міського типу Ворзель, вулиця Леніна, будинок 1, ідентифікаційний код 03534305) на користь комунального підприємства «Ірпіньводоканал» (08200, Київська область, місто Ірпінь, вулиця Соборна, 1-а, ідентифікаційний код 03362471) борг у сумі 56 327,30 грн. (п'ятдесят шість тисяч триста двадцять сім грн. 30 коп.); 1 827,00 коп. (одну тисячу вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) витрат на сплату судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Рішення оформлено відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України і підписано 18.05.15.

Суддя С. Грабець