ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 рокуСправа № 912/3295/14
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Н.В. Болгар розглянув у засіданні в режимі відоеконференції справу № 912/3295/14

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1;

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2;

про стягнення 46 525 грн. 53 коп.

Представники:

позивача - у засіданні в режимі відеоконференції 06.04.15 - фізична особа - підприємець ОСОБА_1 особисто;

позивача - у засіданні в режимі відеоконференції - 06.04.15, 20.04.15, 06.05.15 - ОСОБА_3 довіреність № 975 від 21.10.14;

позивача - у засіданні в режимі відеоконференції 06.04.15 - ОСОБА_4, довіреність № 975 від 21.10.14;

відповідача - у засіданні 06.04.15, 20.04.15, 06.05.15 - фізична особа - підприємець ОСОБА_2 особисто;

відповідача - у засіданні 06.04.15, 20.04.15 - адвокат Запорожець М.Ф., договір № 4 від 20.10.14, ордер серії КР № 021589 від 20.10.14.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту - ФОП ОСОБА_1) звернулась до господарського суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (Далі по тексту - ФОП ОСОБА_2) 40 548 грн. 60 коп. боргу за товар, поставлений по договору № 7/13 від 29.03.13 (далі по тексту - Договір) за видатковими накладними № ЗК-КГ0008829 від 30.05.14 на суму 10 499 грн. 40 коп., № ЗК-КГ0008830 від 30.05.14 на суму 1 190 грн. 33 коп., № ЗК-КГ0008833 від 30.05.14 на суму 247 грн. 81 коп., ЗК-КГ0008869 від 30.05.14 на суму 4 186 грн. 62 коп., № ЗК-КГ0008852 від 30.05.14 на суму 3 995 грн. 12 коп., 707 грн. 65 коп. пені, 2 838 грн. 40 коп. штрафу, 303 грн. 28 коп. річних у розмірі 3 процентів, 487 грн. 88 коп. інфляційних втрат, всього - 44 885 грн. 81 коп., судовий збір у сумі 1 827 грн.

За доводами позивача відповідачем розрахунок за товар проведений частково у сумі 160 грн. 69 коп., що підтверджується прибутковим касовим ордером № 6 264 від 04.06.14.

Відповідно до ст. 55 Господарського процесуального кодексу України, ціну позову вказує позивач; у позовах про стягнення грошей ціна позову визначається стягуваною сумою; у випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею.

Заявляючи вимогу про стягнення названих вище сум, ФОП ОСОБА_1 визначила ціну позову як 46 525 грн. 53 коп., зазначаючи у тексті позовної заяви про те, що ФОП ОСОБА_2 зобов'язаний сплатити 40 548 грн. 60 коп. боргу на підставі п. 7.2 Договору, 2 347 грн. 37 коп. пені на підставі ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України, 2 838 грн. 40 коп. штрафу на підставі п.п. 7.2.1 п. 7.2 Договору, 303 грн. 28 коп. річних та 487 грн. 88 коп. інфляційних втрат на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

У додаткових письмових поясненнях від 28.04.15, поданих господарському суду 30.04.15, ФОП ОСОБА_1 вказала на помилку, допущену при формуванні прохальної частини позову і просить стягнути з відповідача 40 548 грн. 60 коп. боргу, 2 347 грн. 37 коп. пені, 2 838 грн. 40 коп. штрафу, 303 грн. 28 коп. річних, 487 грн. 88 коп. інфляційних втрат, всього - 46 525 грн. 53 коп. та 1 827 грн. судового збору.

У відзиві на позов, наданому 20.10.14, ФОП ОСОБА_2 просить у задоволенні вимог ФОП ОСОБА_1 відмовити повністю, посилаючись на те, що

Договір він не укладав та не підписував, і про наявність Договору йому стало відомо тільки після отримання позовної заяви;

товар за Договором не отримував;

він дійсно співпрацював із менеджером по збуту ОСОБА_7, який отримував замовлення і з яким підприємець розраховувався готівкою, однак будь-яких документів не підписував і про те, торговим представником якої особи був ОСОБА_7, йому не відомо;

укладати договір купівлі-продажу з відстроченням платежу не було необхідності, оскільки кошти сплачувалися готівкою за товар в момент його отримання;

видаткові накладні ФОП ОСОБА_2 не підписував, ФОП ОСОБА_1 ніколи не бачив і товар від неї не отримував, а у накладних не зазначено прізвищ осіб, які доставляли товар, дат договору, зазначена у видаткових накладних, не є датою Договору, місця доставки товару не є місцями, де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_2

У письмових поясненнях, та запереченнях на відзив, які надійшли до господарського суду 04.11.14 засобами електронного зв'язку, ФОП ОСОБА_1 зазначила про те, що

укладення Договору відбувалося у спрощений спосіб, заперечень щодо Договору, наданого йому у двох примірниках для підписання, ФОП ОСОБА_2 не мав, Договір підписав, скріпив його своєю печаткою та один примірник повернув ФОП ОСОБА_1;

замовлення щодо товару по Договору робилося як у телефонному режимі, так і через торговельного представника ТОВ "КТ Україна", офіційним представником якого по договору дистрибуції № 01/13 від 01.01.13 є ФОП ОСОБА_1, ОСОБА_7;

на підставі замовлення формувалася видаткова накладна, відповідно до якої водій-експедитор ОСОБА_6 доставляв товар у торгівельні точки покупця за адресою, вказаною у видаткових накладних;

у зв'язку з тим, що діючим законодавством України не врегульоване питання щодо використання довіреностей при отриманні товарно-матеріальних цінностей фізичними особами-підприємцями, передача товару відбувалась без довіреностей, за видатковими накладними;

співпраця обох підприємців на протязі тривалого часу здійснювалась успішно і без претензій жодної із сторін;

відповідач не посилається на незаконне використання його печатки, ним не надані докази звернення в правоохоронні органи щодо незаконної її використання без його відома;

у видатковій накладній помилково, внаслідок технічної помилки вказана дата укладення Договору 23.03.14, тоді як фактично Договір укладений 23.03.13, однак така опечатка не може спростувати факт наявності на видаткових накладних підпису відповідальної особи та відбитку печатки відповідача;

згідно п. 3.5 Договору покупець відповідає за наявність повноважень у особи, яка підписує накладну та інші документи від його імені;

часткова оплата відповідачем заборгованості свідчить про його конклюдентні дії і наміри співпрацювати в подальшому.

05.11.14 ФОП ОСОБА_2 надані письмові пояснення про те, що

наявність у договорі печатки із його ім'ям у даному випадку ніякого значення не має, оскільки як самим Договором, так і законом не передбачено скріплення підписів фізичних осіб-підприємців печаткою, а про обставини, за яких у Договорі вчинено відтиск його печатки йому невідомо;

ФОП ОСОБА_2 не надавав ФОБ ОСОБА_1 документи, зазначені як додаток до Договору, а безпосередньо Договір не містить даних про документ - свідоцтво, який підтверджує державну реєстрацію ФОП ОСОБА_2 як фізичної особи -підприємця.;

всі товари від постачальників отримувалися ФОП ОСОБА_2 на робочому місці - території комунального підприємства "Новомиргородський міський ринок" у м. Новомиргород (по вул. Поповкіна, 14А), там же проводився розрахунок за готівку;

видаткові накладні, додані до позовної заяви, які ФОП ОСОБА_2 не підписував, не містять зазначення осіб, що відвантажували та приймали товар, а відбиток печатки із іменем підприємця не може бути доказом отримання ним зазначеного у накладних товару в асортименті;

відповідач звернувся 14.10.15 з заявою до Новомиргородського РВ УМВС України в Кіровоградській області про скоєння кримінальних правопорушень особами, які сфальсифікували документи, і за наслідками такої заяви відкрито провадження № 0000504 від 15.10.14 за ч. 1 ст. 358 КК України. (підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів)

У додаткових письмових поясненнях по справі, які надійшли до господарського суду засобами електронного зв'язку, позивач зазначив осіб, якими відповідачу доставлявся товар та послався на акт звірки взаєморозрахунків станом на 01.05.14, підписаний відповідальною особою і скріплений печаткою ФОП ОСОБА_2 на підтвердження заборгованості по Договору за поставлений товар у сумі 60 971 грн. 59 коп.

Ухвалою від 18.11.14 господарським судом призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Кіровоградському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

10.12.14 ФОП ОСОБА_2 сплатив вартість судової експертизи, що підтверджується квитанцією відділення № 0653 ПАТ "Райффайзен Банк Аваль".

06.03.15 до господарського суду із супровідним листом № 2083 від 24.12.15 надійшов "Висновок експерта № 2083 судово-почеркознавчої експертизи", складений 24.02.15, відповідно до якого підписи від імені ОСОБА_2 у Договорі, та видаткових накладних, названих вище, виконані не самим ОСОБА_2, а іншою(ими) особою(ами).

У письмових запереченнях, наданих господарському суду 30.03.15, ФОП ОСОБА_2 заявив, що Договір із ФОП ОСОБА_1 не укладав, не підписував, не ставив своєї печатки як покупець та не давав будь-кому повноважень укладати та підписувати Договір, з ФОП ОСОБА_1, ні в м. Харкові (за місцем її проживання), ні в м. Кіровограді (місце укладання Договору) ніколи не зустрічався і ніяких господарських (договірних) відносин з нею не мав; підозрює використання без його відома печатки ОСОБА_7

В "обґрунтуванні позову по справі", наданому 02.04.15, позивач посилається на пояснення водія-експедитора ОСОБА_6 від 23.10.14, 14.11.14, який неодноразово доставляв товар до точок продажу ФОП ОСОБА_2., та зазначає, що товар отримував та підписував накладні як сам відповідач, так і його реалізатори, син, донька, дружина; виходячи з того, що судовий експерт надав відповіді на питання вибірково, вірогідність здійснення підпису ФОП ОСОБА_2 навмисно спотвореним підписом чи під впливом "збиваючих" факторів або ж у незвичайних умовах є ймовірною в не спростованою судовим експертом.

У поясненнях, поданих 16.04.15, ФОП ОСОБА_1 посилається на те, що сторонами велась господарська діяльність по договору купівлі-продажу № 57/14/АТТ від 04.04.14, за яким відвантажувався товар, а за Договором товар відвантажувався й по інших видаткових накладних

20.04.15 відповідач надав пояснення, в якому просить визнати Договір недійсним, а долучені до позовної заяви фіктивні видаткові накладні - неналежними і недопустимими доказами та зазначив, що у судову засіданні 06.04.15 ФОП ОСОБА_1 повідомила, що вона особисто з ФОП ОСОБА_2 ніколи не зустрічалась, в м. Кіровоград 29.03.13 не приїздила і Договір не укладала, а хто з її працівників займався цими питаннями їй невідомо, оскільки вона лише підписала Договір, отже чому Договір не підписаний ФОП ОСОБА_2 їй невідомо, яким чином відбиток його печатки з'явився у Договорі пояснити не може, назвати особу, яка за її дорученням займалася питанням укладання Договору не може; укладення Договору в м. Кіровограді суперечить вимогам ст. 647 Цивільного кодексу України.

30.04.15 до господарського суду із супровідним листом від 29.04.15 надійшли копії прибуткових касових ордерів, які за твердженням позивача підтверджують отримання коштів від відповідача, а також - додаткові письмові пояснення про те, що передача отриманих ФОП ОСОБА_1 від клієнтів грошей відбувається через водіїв-експедиторів, з якими вона перебуває у трудових відносинах; водій-експедитор передає касиру отримані ним на протязі робочого дня грошові кошти від клієнтів, а касир у свою чергу формує прибутковий касовий ордер у загальній сумі отриманого від водія-експедитора по кожному клієнту, тобто у прибутковому касовому ордері зазначається загальна сума, внесена клієнтом на певну дату; проставляючи печатку у Договорі в розділі "реквізити сторін" та супутніх документах, ФОП ОСОБА_2 своїми діями підтвердив прийняття умов Договору та зобов'язань за ним; саме відтиск печатки дає право на ідентифікацію особи, яка укладає договір.

06.05.15 відповідачем подане клопотання про відкладення розгляду справи з причин неможливості явки його представника у засідання господарського суду з-за прийняття ним участі як захисника у розгляді Маловисківським районним судом кримінальної справи, призначеної на 10 год. 06.05.15. Представник відповідача проти задоволення такого клопотання заперечив. Господарський суд у задоволенні клопотання відмовив, посилаючись на те, що строк вирішення спору, встановлений частиною першою ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, закінчується 06.05.15.

У клопотанні "Про визнання доказів неналежними і недопустимими" ФОП ОСОБА_2 заперечив факт внесення ним коштів у касу позивача, зазначив про неподання ФОП ОСОБА_1 належним чином оформлених товарно-транспортних накладних, так як із видаткових накладних неможливо визначити, в якому населеному пункті та за якою адресою розташовані місця відвантаження товару, ідентифікацію транспортного засобу, яким перевозився товар, що свідчить про недоведеність факту перевезення та передачі його відповідачу.

У клопотанні, наданому 06.05.15, ФОП ОСОБА_2 просить при прийняття рішення на підставі ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, ч. ч. 2, 3 ст.203, ч. 2, ч ч. 2, 4 ст. 207, ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України визнати недійсним Договір як такий, що підписаний від імені покупця особою, яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності та відмовити позивачу у задоволенні його вимог.

Господарським судом на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва у засіданні з 06.04.15 до 14:00 20.04.15, з 20.04.15 до 09:30 06.05.15.

При розгляді матеріалів справи, заслуховуванні пояснень представників сторін у засіданні господарський суд встановив наступне.

Підставою звернення ФОП ОСОБА_1 як продавця товару із позовом стало неналежне виконання ФОП ОСОБА_2 як покупця товару грошових зобов'язань за Договором.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 202 Цивільного кодексу України, двосторонній Договір є правочином, тобто діями двох осіб, спрямованими на набуття, зміну або припинення прав та обов'язків.

Як встановлено п. 3 ч. 1 ст. 208 Цивільного кодексу України, правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою ст. 206 цього Кодексу, належить вчиняти у письмовій формі.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Безпосередньо з Договору, в якому не зазначена ціна (вартість) товару, не випливає обов'язковість укладення його сторонами у письмовій формі, та обов'язковість скріплення відтисками печаток підписів осіб, які його укладають. Закон не встановлює обов'язку скріплення печаткою підпису фізичної особи - підприємця у договорі. Як свідчать пояснення ФОП ОСОБА_2, ним не підписувався (не укладався) Договір. Належність підпису у Договорі такій особі не підтверджена і судовим експертом. Докази, з яких би вбачалось, що Договір від імені ОСОБА_2 укладала уповноважена ним особа (за наказом, довіреністю тощо) відсутні. Отже саме лише посилання позивача на наявність у Договорі відтиску печатки, на якому вміщені дані про ім'я та ідентифікаційний номер відповідача, не свідчить про підписання ним такого Договору.

Місцем укладання Договору зазначене м. Кіровоград при тому, що відповідач у такому місті не проживає і докази ведення ним у м. Кіровограді підприємницької діяльності відсутні. За ст. 647 Цивільного кодексу України договір є укладеним у місці проживання фізичної особи або за місцем проживання юридичної особи, яка зробила пропозицію укласти договір, якщо інше не встановлено договором. Договором інше не встановлено.

Про підстави та причини, за яких у Договорі місцем його укладення зазначене м. Кіровоград, ФОП ОСОБА_1 не вказала. З її усних пояснень, наданих у засіданні господарського суду, яке проводилося із застосуванням засобів технічної фіксації, слідує, що із ФОП ОСОБА_2 вона не знайома і ніколи не спілкувалась.

Докази того, що ФОП ОСОБА_1 передала Договір для підписання будь-якими засобами зв'язку ФОП ОСОБА_2 відсутні.

Господарським судом не можуть бути визнані доказом фактичного виконання сторонами Договору видаткові накладні та прибуткові касові ордери, зокрема № 6 264 від 04.06.14, надані позивачем, які відповідачем не підписувалися.

В усіх видаткових накладних зазначена інша дата укладання договору, ніж дата, зазначена у Договорі. Про причини наявності помилки в усіх без винятку видаткових накладних, наданих господарському суду заявник позову не зазначив.

Як свідчать усні пояснення ФОП ОСОБА_1, нею не передавався ФОП ОСОБА_2 товар, перелічений у видаткових накладних. Особа, якою здійснювалося відвантаження товару, зазначена лише у видатковій накладній № ЗК-КГ0008548 від 27.05.14. Докази на підтвердження того, які особи фактично передавали (доставляли) товар по інших видаткових накладних, відсутні.

Вищеназваним висновком судової почеркознавчої експертизи підтверджено, що видаткові накладні, на яких ґрунтуються позовні вимоги, не підписувалися ФОП ОСОБА_2

Посвідчення підпису іншої особи на тексті правочину у порядку, визначеному ч. 4 ст. 207 Цивільного кодексу України, не відбувалося.

Відповідно до п. 2.2 Договору, всі документи, за якими здійснюється поставка (приймання-передача) товару після підписання сторонами є невід'ємними частинами цього Договору.

Видаткові накладні, зазначені у позовній заяві, не підписані сторонами Договору, не можуть бути визнані господарським судом його невід'ємною частиною

Позивач не довів належними доказами підстав доставки товару за адресами, зазначеними у видаткових накладних з урахуванням доводів відповідача, що за такими адресами він не знаходився та не здійснював господарську діяльність. Замовлення, які приймав ОСОБА_7, як про це зазначено у видаткових накладних, - торгівельний представник товариства з обмеженою відповідальністю "КТ "України", прийнятий на посаду 03.06.13 та звільнений з неї 02.07.14 за наказами відповідно № 159/13-к від 03.06.13, №175-1/14-к від 02.07.14, господарському суду не надавалися.

Після проведення судової почеркознавчої експертизи, позивачем надані господарському суду інші видаткові накладні, договір та касові ордери, на підтвердження існування між сторонами довготривалих зв'язків та акт звіряння розрахунків. Підписання таких видаткових накладних, договору та актів ФОП ОСОБА_2 заперечив. На інших доказах, ніж доданих до позовної заяви, вимоги заявника не ґрунтуються, підстави позову ним не змінені, про почеркознавчу експертизу щодо підпису відповідача у таких документах не заявлено.

З касових ордерів не вбачається передача коштів, зазначених у них відповідачем.

Згідно із умовами п. п. 6.2 - 6.4 Договору, грошові кошти за поставлений товар Покупець зобов'язаний передати представнику продавця водію експедитору, який зазначений у видатковій накладній; для підтвердження факту оплати представник Продавця - водій-експедитор,зазначений у видатковій накладній зобов'язаний видати покупцю відповідну квитанцію; разом із грошовими коштами Покупець передає представнику Продавця - водію-експедитору підписаний екземпляр квитанції.

Докази виконання сторонами Договору умов п. п. 6.2 - 6.4 позивач не подав і не довів підстав оформлення прибуткових касових ордерів за відсутності таких доказів.

Щодо печатки, відтиск якої міститься на документах, наданих ФОП ОСОБА_1, то за заявою відповідача, якому за його твердженням стало відомо про такий факт після отримання копій позовної заяви і доданих до неї документів, до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального правопорушення ОСОБА_7 за ознаками злочинів, передбачених ст. 190 ч. 3, ст. 366 ч. 2 КК України, 15.10.14, відкрито кримінальне провадження № 0000504. Дані про результати такого кримінального провадження станом на сьогодні відсутні.

Таким чином, позивачем не доведено підписання Договору, як обов'язкового до виконання сторонами за ст. 629 Цивільного кодексу України, ФОП ОСОБА_2 та вчинення останнім дій, направлених на його виконання як покупця.

Доведення позивачем із посиланням на норми законодавства підстав, за яких відтиск печатки фізичної особи-підприємця підтверджує підписання ним договору (правочину), відсутнє.

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Договір не є правочином, недійсність якого прямо встановлена законом.

Відповідно до п. 1 частини першої ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний із предметом спору договір, який суперечить законодавству.

За ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Частинами 2, 3 ст. 203 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати. ФОП ОСОБА_2, який має необхідний обсяг цивільної дієздатності, не вчиняв правочин, про який йдеться у позові.

Відповідно до ст. 238 Цивільного кодексу України правочини може вчиняти представник. Докази того, що правочин, зазначений у позові, вчинений представником ФОП ОСОБА_2 та відповідає його внутрішній волі останнього, ФОП ОСОБА_1 не надані.

Договір і видаткові накладні, надані позивачем на підтвердження вчинення сторонами правочину, як і касовий ордер, не підтверджують дії відповідача , спрямованої на набуття, зміну або припинення цивільних право та обов'язків, як покупця товару.

Господарський суд, використовуючи право, надане п. 1 частини першої ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, визнає Договір як оспорюваний правочин недійсним на підставі ч. 1, ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України.

Позов, який ґрунтується на неналежному виконанні відповідачем зобов'язань покупця за Договором, визнаним господарським судом недійсним, задоволенню не підлягає.

Згідно з ст. ст. 44, 48, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати відповідача, пов'язані із оплатою вартості судової почеркознавчої експертизи у сумі 3 729 грн. 60 коп., покладаються на позивача.

У засіданні 06.05.15 господарським судом проголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 83 (п. 1), 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Визнати недійсним договір купівлі-продажу (оптової партії товарів з відстроченням платежу) № 7/13 від 29.03.13.

2. У задоволенні позову відмовити повністю.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (адреса: 61058, АДРЕСА_1; і. н. НОМЕР_2) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (адреса: 260000, АДРЕСА_2; і. н. НОМЕР_3) 3 729 грн. 60 коп. судових витрат за проведення судової експертизи.

4. Наказ видати відповідачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 12.05.15.

Суддя Н. В. Болгар