ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13 травня 2015 р. Справа № 903/212/15

за позовом дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам", с. Мишів Іваничівський район Волинська область

до відповідача: фізичної особи - підприємця Ковальського Степана Лукича, с. Замости Турійський район Волинська область

про визнання недійсним договору №13 про надання послуг по збиранню врожаю 2013 року від 20.10.2013р..

Головуючий суддя - Вороняк А.С.

суддя Костюк С.В.

суддя Якушева І.О.

при секретарі судового засідання Чорному С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Колєсов М.Г., довіреність №2089 від 18.11.2014р.;

від відповідача: Хохлов В.О., довіреність №2317 від 30.10.2014р.; Остапчук В.А., довіреність №713 від 28.03.2015р..

Відповідно до ст.20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) роз'яснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст.22 ГПК України роз'яснено процесуальні права та обов'язки сторін.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу від представників сторін не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до розпорядження голови господарського суду Волинської області №01-3/44 від 12.05.2015р. розгляд справи №903/212/15 за позовом дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" до фізичної особи-підприємця Ковальського Степана Лукича про визнання недійсним договору №13 про надання послуг по збиранню врожаю 2013 року від 20.10.2013р., доручено колегіальному складу господарського суду в складі головуючого судді Вороняка А.С., суддів Костюк С.В., Якушевої І.О..

Суть спору: дочірнє підприємство "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" звернулося з позовом до фізичної особи - підприємця Ковальського Степана Лукича про визнання недійсним договору №13 про надання послуг по збиранню врожаю 2013 року від 20.10.2013р..

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на те, що договір №13 про надання послуг по збиранню врожаю 2013 року від 20.10.2013р. суперечить чинному законодавству, оскільки директор Дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" Остапчук В.А. не мав повноважень на підписання зазначеного договору, отже діяв з перевищенням повноважень.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 06.03.2015р. було порушено провадження у справі, а справу призначено до розгляду на 01.04.2015р. та зобов'язано сторони надати суду ряд документів, необхідних для об'єктивного розгляду справи по суті.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 01.04.2015р. розгляд справи відкладено на 22.04.2015р. у зв'язку з нез'явлення представників сторін в судове засідання, неподання останніми витребуваних судом документів, необхідність з'ясування всіх істотних обставин справи, повторного витребування доказів.

20.04.2015р. на адресу суду від представника відповідача поступив супровідний лист з додатками.

22.04.2015р. на адресу суду від позивача поступили доповнення до позовних вимог(в частині зміни підстав позову) №690 від 21.04.2015р..

В доповненнях до позовних вимог(в частині зміни підстав позову) №690 від 21.04.2015р. позивач наводить ще одну підставу для визнання недійсним договору №13 про надання послуг по збиранню врожаю 2013 року від 20.10.2013р., зокрема не підписання та не схвалення з боку відповідача (ФОП Ковальського С.Л.) вищезазначеного договору, тому договірних відносин між сторонами не виникло, а договір є фактично неукладеним.

Також в даних доповненнях позивач зазначає, що договір №13 про надання послуг по збиранню врожаю 2013 року від 20.10.2013р. підписаний сторонньою особою, яка не мала належних правових підстав та повноважень для підписання договору. Відповідачем у справі зазначено, що на підтвердження повноважень особи, яка підписала за підприємця Ковальського С.Л. договір № 13, підприємець Ковальський С.Л. виписав довіреність від свого імені на представництво його інтересів, проте зазначена довіреність не завірена нотаріально, не завірена печаткою підприємця (печатка в підприємця Ковальського С.Л. відсутня та не зареєстрована), що виключає встановлення часу виготовлення довіреності без застосування експертних можливостей. Акт №13 прийняття виконаних робіт від 05.12.2013р. також не підписаний ФОП Ковальським С.Л., а підписаний іншою особою, тому не є належним доказом підтвердження здійснення господарської операції, інших первинних документів про здійснення обмолоту зернових по договору №13 про надання послуг по збиранню врожаю 2013 року від 20.10.2013р. не подано. Також в позивача існує сумнів, що Акт №13 прийняття виконаних робіт від 05.12.2013р. укладений до договору №13 про надання послуг по збиранню врожаю 2013 року від 20.10.2013р.. Повідомляють, що відповідач жодних послуг на виконання оспорюваного договору ФОП Ковальський С.Л. не надавав, ДП "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" також не вчиняло жодних дій до схвалення даного договору (ФОП Ковальський С.Л. не допускався до надання послуг). Відповідач не мав можливості надати послуги по договору №13 про надання послуг по збиранню врожаю 2013 року від 20.10.2013р., оскільки в останнього відсутнє майно, матеріальні ресурси, управлінський та технічний персонал, складські приміщення, транспортні засоби. В матеріалах справи немає жодного документального підтвердження фактичному допуску до збирання урожаю в межах вищевказаного договору, забезпечення техніки відповідача паливно-мастильними матеріалами, ведення обліку та отримання зерна.

В судовому засіданні 22.04.2015р. суд розглянувши доповнення до позовних вимог(в частині зміни підстав позову) №690 від 21.04.2015р., розцінив їх, як зміну підстав позову, оскільки предмет позовних вимог залишився не змінним, в порядку ст.22 ГПК України прийняв дане доповнення з врахуванням якого і вирішувалася справа в подальшому.

В судовому засіданні 22.04.2015р. представник позивача подав клопотання про призначення почеркознавчої експертизи. Згідно даного клопотання просить суд:

1. Призначити у справі судову почеркознавчу експертизу;

2. Поставити для роз'яснення експерта наступні питання: чи належать підписи у Договорі 13 про надання послуг по збиранню врожаю 2013 року від 20.10.2013 року та Акті 13 прийняття виконаних робіт від 05.12.2013 року підприємцю Ковальському Степану Лукичу? Ким виконані підписи на Договорі 13 про надання послуг по збиранню врожаю 2013 року від 02.09.2013 року та Акті 13 прийняття виконаних робіт від 27.11.2013 року від імені підприємця Ковальського Степана Лукича?;

3. Проведення експертизи доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз (м.Львів, вул.Липинського, 54);

4. Для забезпечення експертної установи повною інформацією для надання відповідних висновків, витребувати в позивача оригінали Договору 13 та Акту 13, зразки вільних підписів, викликати ФОП Ковальського С.Л. в судове засідання;

5. Витрати на проведення експертизи покласти на ДП "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам", оплату яких гарантую;

6. Провадження у справі зупинити.

В судовому засіданні 22.04.2015р., судом ухвалено клопотання представника позивача про призначення почеркознавчої експертизи та витребування доказів для її проведення вирішити в наступному судовому засіданні з заслуховуванням думки представників сторін та самого ФОП Ковальського С.Л..

В судовому засіданні 22.04.2015р., представник позивача подав клопотання про продовження строку розгляду спору на 15 днів у зв'язку з необхідністю витребування та дослідження доказів (повного та реального дослідження обставин) у справі, складністю справи, що не заперечується представником відповідача.

В судовому засіданні 22.04.2015р., судом визнано обов'язковою в наступне судове засідання явку ФОП Ковальського Степана Лукича та зобов'язано позивача надати суду розширений витяг з ЄДРПОУ на ДП "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" на час перебування директором Остапчука В.А..

В судовому засіданні 22.04.2015р. суд враховуючи винятковість випадку, для встановлення та з'ясування всіх істотних обставин справи, ухвалив продовжити строк розгляду спору на 15 днів по 19.05.2015р.. У зв'язку з неподанням позивачем всіх витребуваних ухвалами суду від 06.03.2015р. та від 01.04.2015р. доказів, необхідністю витребування нових доказів, в судовому засіданні 22.04.2015р. судом оголошено перерву до 13.05.2015р..

12.05.2015р. на адресу суду від представника відповідача поступили додаткові письмові пояснення(вх.№01-54/4386/15). Згідно яких просить суд відмовити в задоволені позову в зв'язку з його безпідставністю та необґрунтованістю. В вищенаведених додаткових письмових поясненнях зазначено, що ФОП Ковальський С.Л. свою підприємницьку діяльність здійснював спільно з Базяруком В.П. та іншими особами - механізаторами, які допомагали Ковальському С.Л. в збиранні врожаїв. 15 серпня 2013р. ФОП Ковальський С.Л. своєю довіреністю уповноважив Базярука В.П. підписувати від імені Ковальського С.Л. заяви, скарги, договори та акти про їх виконання, а також здійснювати ряд інших дій. Всі істотні умови та домовленості про збирання врожаю кукурудзи 2013 року ФОП Ковальський С.Л. особисто обговорював з директором ДП «Агрофірма Луга-Нова» ПП «Універсам» Остапчуком В.А.. Договір №13 про надання послуг по збиранню врожаю 2013 року від 20.10.2013р. та акт №13 прийняття виконаних робіт від 05.12.2013р. підписував Базярук В.П. згідно вище зазначеної довіреності та наданих відповідних повноважень. Акт №13 прийняття виконаних робіт від 05.12.2013р. відповідає вимогам первинного документу, тим самим підтверджує здійснення господарської операції. Також в даних додаткових письмових поясненнях зазначено про відсутність обов'язку мати фізичній особі підприємцю печатку. Зазначає, що відповідач був допущений до надання послуг по договору №13 про надання послуг по збиранню врожаю 2013 року від 20.10.2013р., про що свідчать виписані зі штампами ДП «Агрофірми Луга-Нова» ПП «Універсам» дорожні листи тракториста із завданням трактористу, в яких представник позивача відмічав кількість пального, виданого відповідачу, відповідно до умов п. 2.1.4. Договору № 13 від 20.10.2013р., який зобов'язував Замовника забезпечити за свій рахунок заправку комбайнів Виконавця якісними паливно-мастильними матеріалами. Зокрема, про вище викладене свідчать дорожні листи тракториста: № № 1728, 1729, 1749, 1750, 2215, 2218, 2020. Також зазначає, що виконання договору сторонами не дає підстав вважати цей договір неукладеним.

13.05.2015р. на адресу суду від ПП "Універсам" поступило повідомлення №34юв від 06.05.2015р., згідно якого повідомляють, що директор ДП "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" перед підписанням повинен погоджувати із вищим органом засновника , а саме його власником ПП "Універсам" - Ковальчуком С.М.. Договір №13 про надання послуг по збиранню врожаю 2013 року від 20.10.2013р. з вищи органом засновника ДП "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" не погоджувався, тому в директора були відсутні повноваження на його підписання. Роботи по обмолоту зернових або технічних культур згідно вищезазначеного договору Ковальським С.Л. не виконувались.

Згідно ч.2. ст. 33 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

В судовому засіданні 13.05.2015р. повідомлення ПП "Універсам" від 06.05.2015р. №34юв (вх.№01-54/4447/15) про непогодження з засновником останнього укладення директором ДП "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" договору №13 про надання послуг по збиранню врожаю 2013 року від 20.10.2013р., колегією суддів до уваги не приймається, оскільки ПП "Універсам" не є учасником судового процесу.

В судовому засіданні 13.05.2015р. представником позивача усно повідомлено про відмову від клопотання про призначення почеркознавчої експертизи (вх..№01-81/25/15 від 22.04.2015р.) у зв'язку з тим, що відповідач визнав, що договір №13 про надання послуг по збиранню врожаю 2013 року від 20.10.2013р. та Акт №13 прийняття виконаних робіт від 05.12.2013р. підписаний представником ФОП Ковальського С.Л. - Базяруком В.П..

Враховуючи усну відмову представника позивача від клопотання про призначення почеркознавчої експертизи (вх..№01-81/25/15 від 22.04.2015р.), суд не розглядає дане клопотання.

В судовому засіданні представником позивача заявлено інше клопотання про призначення технічної експертизи документу, згідно якого просить суд:

1. призначити у справі технічну експертизу реквізитів документу, а саме: Довіреності ФОП Ковальського С.Л. від 15.08.2013р.;

2. Поставити для роз'яснення експерта наступні питання:

- чи відповідає дата складення документа, вказана на ньому істинному віку документа;

- чи міг документ бути створений раніше 2015р. або 2014р.;

3. Проведення експертизи доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз (м.Львів, вул.Липинського, 54).

4. Для забезпечення експертної установи повною інформацією для надання відповідних висновків, витребувати в позивача оригінали Довіреності від 15.08.2013р., Договору №13 та Акту №13, зразки вільних підписів, викликати ФОП Ковальського С.Л. в судове засідання.

5.Витрати на проведення експертизи покласти на ДП "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам", оплату яких гарантую.

6. Провадження у справі зупинити.

В обґрунтування даного клопотання посилається, на те що довіреність ФОП Ковальського С.Л. на ім'я Базярука В.П. від 15.08.2013р. виготовлена в березні 2015р., а датована вересням 2013р.. В судовому засіданні 13.05.2015р. представник позивача просить суд клопотання про призначення технічної експертизи документа задовольнити.

В судовому засіданні 13.05.2015р. представники відповідача заперечують проти задоволення клопотання про призначення технічної експертизи документу у зв'язку з його безпідставністю та необґрунтованістю.

В судовому засіданні 13.05.2015р. колегія суддів вирішила відхилити клопотання представника позивача про призначення технічної експертизи документу, оскільки воно ґрунтується на припущеннях представника позивача, не обґрунтовано, які саме обставини справи мають значення для справи та будуть встановлені в ході проведення судової експертизи, що спрямовано на затягування розгляду справи (позовна заява поступила в суд 04.03.2015р.). Оскільки клопотання про призначення експертизи відхилено судом, тому витребовувати в позивача оригінали Довіреності від 15.08.2013р., Договір №13 та Акту №13, зразки вільних підписів та викликати ФОП Ковальського С.Л. в судове засідання, як наслідок підлягає відхиленню через безпідставність.

В судовому засіданні 13.05.2015р. представник позивача позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити.

В судовому засіданні 13.05.2015р. представник відповідача - Хохлов В.О., просить суд відмовити в задоволені позову з підстав наведених в запереченнях на позовну заяву.

В судовому засіданні 13.05.2015р. представник відповідача - Остапчук В.А., просить суд відмовити в задоволені позову. Додатково повідомив, що на момент укладення договору №13 про надання послуг по збиранню врожаю 2013 року від 20.10.2013р. та Акту №13 прийняття виконаних робіт від 05.12.2013р. він був директором ДП "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам", дані договори були ним підписані з усним погодженням з засновником ПП "Універсам", а саме з Ковальчуком С.М.. Повідомив, що договір №13 про надання послуг по збиранню врожаю 2013 року від 20.10.2013р. та Акт №13 прийняття виконаних робіт від 05.12.2013р. був підписаний в його присутності представником відповідача - Базяруком В.П.. Послуги по договору №13 про надання послуг по збиранню врожаю 2013 року від 20.10.2013р. відповідачем були надані в повному обсязі, про що складено та підписано Акт №13 прийняття виконаних робіт від 05.12.2013р..

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

встановив:

20 жовтня 2013р. між фізичною особою - підприємцем Ковальським Степаном Лукичем (далі - виконавець) та Дочірнім підприємством "Агрофірма Луга-Нова" в особі директора Остапчука В.А. (далі - замовник), був укладений договір №13 про надання послуг по збиранню врожаю 2013 року (далі - Договір).

Згідно п.1.1 Договору предметом договору є надання виконавцем послуг по збиранню врожаю зернових та технічних культур на площах замовника у відповідності з агротехнічними вимогами в слідуючих обсягах: культура - кукурудза, площа - 664 га, розцінка - 330 грн./га, сума - 219 120 грн.

Згідно пунктів 1.2.-1.3 Договору орієнтовна сума договору складає 219120грн.. На момент виконання договору ціна може підлягати корегуванню, про що складається додаткова угода.

Згідно п. 1.4. Договору сільськогосподарські роботи проводяться на пальному замовника. Списання пального здійснюється згідно типових норм списання пального, розроблених НДІ «Украгропромпродуктивність», з урахуванням коригуючи коефіцієнтів. Перегони техніки між господарствами за вказівкою замовника здійснюється на пальному Замовника.

Згідно п.2.1 (п.п.2.1.1-2.1.5) Договору замовник зобов'язується забезпечити щоденний контроль за якістю виконання робіт, належні умови для проведення робіт по ремонту та технічному обслуговуванню техніки виконавця під час виконання сільськогосподарських робіт, передбачених даним Договором, проводити зачистку площ, що надаються для збирання технікою виконавця від каміння, металобрухту і інших сторонніх предметів, забезпечити за свій рахунок своєчасну заправку комбайнів виконавця якісними паливно-мастильними матеріалами, безперебійним транспортування зерна від збиральної техніки, житлом та щоденним триразовим харчуванням працівників виконавця та залучених виконавцем осіб, охорону та належне зберігання техніки виконавця протягом терміну перебування в господарстві, погрузку, вигрузку і транспортування навісного обладнання в "польових умовах" по замовленню виконавця, забезпечити облік намолоченого зерна і зібраної площі по полях, культурах і щоденно видавати комбайнеру, або представнику виконавця реєстр відправки зерна з поля, вказуючи в ньому обсяги виконаних робіт (намолоченого зерна в кг., зібрана площа в га).

Згідно пункту 2.1.5 Договору в день закінчення виконавцем робіт сторони оформляють Акт здачі-приймання виконаних робіт в двох примірниках з зазначенням обсягів та вартості наданих послуг за підписом керівника, або осіб за дорученням, скріпити його печатками.

Згідно пункту 2.1.6 Договору, замовник зобов'язаний оплатити повну вартість виконаних робіт по збиранню сільськогосподарських культур.

Згідно п.п.3.1.1 Договору виконавець зобов'язаний здійснити сільськогосподарською технікою обсяг робіт, передбачений в п. 1.1. даного Договору, власними силами та засобами та ін.

Згідно п.п.3.1.3 Договору виконавець (його працівники) зобов'язуються виконувати роботу на свій ризик, самостійно організовувати виконання робіт, проводити інструктажі з питань охорони праці своїм механізаторам, не підлягає під дію правил внутрішньо-трудового розпорядку Замовника; регулює трудові відносини самостійно; не має права на одержання допомоги, виплат соціального характеру від Замовника, самостійно сплачує страхові внески на загальнообов'язкове державне, соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та проводить відповідні виплати своїм працівникам.

Згідно п. 4.1 Договору після виконання робіт складається акт приймання-передачі виконаних робіт, в якому зазначаються обсяги виконаних робіт, якість та їх вартість згідно п. 1.1. даного Договору.

Згідно п. 8.1. цього договору, термін дії договору встановлюється з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2013 року, а в частині розрахунку-до повного виконання договірних зобов'язань.

Даний договір підписано Остапчуком В.А. - директором ДП "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" та скріплено печаткою підприємства (а.с. 9-10), з боку ФОП Ковальського С.Л. - фактично Базяруком Володимиром Павловичем, що діяв на підставі довіреності б/н від 15.08.2013р..

Спірний договір №13 про надання послуг по збиранню врожаю 2013 року від 20.10.2013р. за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З приводу підстави позивача, що договір №13 про надання послуг по збиранню врожаю 2013 року від 20.10.2013р. суперечить чинному законодавству, оскільки підписаний директором Дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" Остапчуком В.А. з перевищенням повноважень встановлених статутом підприємства (без дозволу вищого органу засновника), суд зазначає наступне.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009р. № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади АРК у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства; угода може бути визнана недійною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом; в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Згідно частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України(далі - ЦК України) одним із способів захисту цивільного права може бути зокрема, визнання правочину недійсним.

В силу статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 Цивільного кодексу України. Недійсним також є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Згідно ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом (п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. № 9 "Про практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними").

Важливим елементом угоди є воля та її зовнішній вияв -волевиявлення. Наявність угоди свідчить про те, що обидва учасника бажали укласти угоду і що їхній зовнішній вияв волі (волевиявлення) відповідає внутрішній волі. Єдність внутрішньої волі і волевиявлення характерна для угоди, оскільки не відповідність внутрішній волі і волевиявлення означає, що справжньої волі, справжнього бажання укласти угоду немає.

Отже, вирішуючи спір про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідно до частини другої стаття 207 Цивільного кодексу України (у редакції від 11.10.2013р. - станом на дату укладання спірного договору) правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Сторонами не заперечується той факт, що на момент укладення договору №13 про надання послуг по збиранню врожаю 2013 року від 20.10.2013р. та при підписанні Акту №13 прийняття виконаних робіт від 05.12.2013р. директором ДП "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" був Остапчук Володимир Адамович.

Відповідно до п. 1.3. Статуту ДП "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам", Дочірнє підприємство є юридичною особою, має круглу печатку і кутовий штамп, інші печатки та штампи, товарний знак, самостійний баланс, розрахунковий, валютний та інші рахунки у відповідних банках, інші атрибути юридичної особи відповідно до законодавства України.

Згідно п. 1.4. Статуту Дочірнє підприємство може від свого імені укладати угоди, набувати майнові та немайнові права, нести зобов'язання, бути позивачем та відповідачем в суді, господарському суді.

Згідно п. 2.1. Статуту Дочірнє підприємство, як самостійний господарюючий статутний суб'єкт здійснює виробничо-господарську, інформаційно-комерційну, науково-дослідницьку діяльність з метою одержання прибутку (доходу).

Згідно підпункту 2.2.3. п. 2.2 Статуту, для досягнення поставлених цілей Дочірнє підприємство займається такими видами діяльності, як вирощування, заготівля, переробка, збереження та реалізація сільськогосподарської продукції рослинного та тваринного походження.

Пунктом 3.4. Статуту встановлено, що Дочірнє підприємство самостійно розпоряджається своїм майном у відповідності з цим статутом та чинним законодавством.

Відповідно до п. 3.7. Статуту Дочірнє підприємство несе відповідальність за борги своїм майном. Дочірнє підприємство не відповідає за зобов'язання Засновника, а Засновник не відповідає за зобов'язання дочірнього підприємства.

Пунктом 6.1. Статуту передбачено, що трудові відносини в Дочірньому підприємстві регулюються чинним законодавством про працю, цим Статутом та трудовим договором, контрактом.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог будь-яких посилань на трудовий договір та контракт не робив та суду цих документів не надав.

Відповідно до п. 7.1. Статуту вищим органом Дочірнього підприємства є вищий орган засновника.

Згідно п. 7.2. Статуту, оперативне управління діяльністю Дочірнього підприємства здійснюється директором.

Згідно п. 7.4 Статуту, директор Дочірнього підприємства підзвітний вищому органу засновника.

Згідно п. 7.5 Статуту передбачено, що директор Дочірнього підприємства організовує всю роботу в Дочірньому підприємстві, діє без довіреності за погодженням з вищим органом засновника укладає угоди, контракти від імені Дочірнього підприємства, приймає рішення про використання майна Дочірнього підприємства та його фінансових засобів, представляє його у всіх установах, організаціях, підприємствах, видає довіреності, накази, розпорядження та вказівки, відкриває рахунки в банках, затверджує посадовий розклад за погодженням вищого органу Засновника.

При цьому суд зауважує, що в Статуті ДП "Агрофірми Луга- Нова" Приватного підприємства "Універсам" немає посилання на форму погодження (усна чи письмова).

В судовому засіданні Остапчук В.А. пояснив, що спірний договір погоджувався ним усно з власником підприємства Ковальчуком С.М..

З матеріалів справи вбачається, що спірний договір, підписаний директором ДП "Агрофірма Луга-нова" ПП "Універсам" - Остапчуком В.А., а його підпис скріплений печаткою ДП "Агрофірма Луга-нова".

У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти, зокрема правочини, між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Згідно ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

У відповідності до статті 65 Господарського кодексу України (далі - ГК України) управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства. У разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), в якому визначаються строк найму, права, обов'язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін. Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Керівник підприємства стоїть на чолі виконавчого органу. Згідно з Господарським кодексом України йому надане право без доручення діяти від імені підприємства, представляти його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, в інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формувати адміністрацію підприємства і вирішувати питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Згідно з приписами ст. 72 ГК України підприємства в Україні здійснюють свою діяльність відповідно до вимог статей 62 - 71 Господарського кодексу України, якщо інше щодо підприємств окремих видів не передбачено цим Кодексом та іншими законами, прийнятими відповідно до цього Кодексу.

Таким чином, з боку позивача спірний договір підписаний уповноваженою на це особою, застережень щодо укладення спірного договору, Статут позивача не містить, а в спірному Договорі взагалі не має посилання на Статут позивача.

Згідно із ч.ч 1, 3 ст. 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, які він представляє (ст. 239 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Таким чином, ст.241 ЦК України не ставить схвалення правочину в залежність від рішення вищого органу засновника, а підтвердження такого схвалення є вчинені на його виконання дії, особою в інтересах якої його укладено.

Доказом наступного схвалення договору №13 про надання послуг по збиранню врожаю 2013 року від 20.10.2013р. є те, що ДП "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" прийняло виконання договору шляхом підписання директором ДП "Агрофірми Луга-Нова" Приватного підприємства "Універсам" Остапчуком В.А. Акту №13 прийняття виконаних робіт від 05.12.2013р. та зазначили, що роботи виконувались зерноуборочними комбайнами МАССЕЙ ФЕРГЮСОН. Підприємець Ковальський Степан Лукич був допущений позивачем до збирання кукурудзи на площі 664 га, як це і передбачено пунктом 1.1. договору, виконав його умови, передав зібране зерно позивачу, будь-яких зауважень щодо якості виконаних робіт позивач не мав, що стверджується вищезазначеним актом, та додатково підтверджується дорожніми листами тракториста: № № 1728, 1729, 1749, 1750, 2215, 2218, 2020 наданими представником відповідача.

Вищенаведене спростовує доводи позивача про те, що відповідач жодних послуг на виконання оспорюваного договору не надавав, відсутності у відповідача майна, матеріальних ресурсів, управлінського та технічного персоналу, транспортних засобів для надання послуг по договору.

Згідно п.3.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Якщо керівник відособленого підрозділу юридичної особи мав відповідні повноваження, але у правочині помилково відсутні вказівки на те, що її укладено від імені юридичної особи, то ця обставина також не може бути підставою для визнання правочину недійсним. У таких випадках правочин слід вважати вчиненим від імені юридичної особи.

Згідно п.3.5. вказаної постанови відповідно до пункту "і" частини п'ятої статті 41 і статті 59 Закону України "Про господарські товариства" до компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю віднесено затвердження договорів, укладених на суму, що перевищує вказану в статуті товариства.

Цими нормами передбачено не укладення договорів, а їх затвердження. Тому якщо господарським судом буде з'ясовано, що статутом товариства з обмеженою відповідальністю право виконавчого органу цього товариства на укладення договору не обмежено, тобто такий орган уклав договір без порушення наданих йому повноважень, то сам лише факт незатвердження договору після його підписання не може бути підставою для визнання договору недійсним.

Таким чином, з вище наведених положень Статуту та реальних дій директора Дочірнього підприємства вбачається, що Остапчук В.А. був наділений правом оперативного управління діяльністю Дочірнього підприємства та повноваженнями набувати від імені Дочірнього підприємства цивільних прав та обов'язків, в межах своєї компетенції, визначеної законом і Статутом Дочірнього підприємства, мав право вчиняти відповідні дії саме від імені підприємства, тому мав право на укладення договору №13 про надання послуг по збиранню врожаю 2013 року від 20.10.2013р., з подальшим підписанням Акту №13 прийняття виконаних робіт від 05.12.2013р.. Дії позивача з виконання спірного договору дають підстави вважати договір схваленим особою, на користь якої його було укладено.

Дана правова позиція узгоджується з позиціями відображеними у постановах Вищого господарського суду України від 22.04.2015р. у справі №903/1112/14, від 06.06.2011р. у справі №4-133/10-20, Верховного Суду України від 19.08.2014р. у справі №3-60гс14.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

В силу статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З приводу інших підстав позивача, що договір №13 про надання послуг по збиранню врожаю 2013 року від 20.10.2013р. суперечить чинному законодавству, оскільки Договір не підписаний з боку відповідача, тому є неукладеним, відсутності правових підстав та повноважень для підписання договору представником відповідача (довіреність не завірена нотаріально, не завірена печаткою підприємця), суд зазначає наступне.

Відповідно до п.2.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Згідно п.2.6. вказаної постанови визначення договору як неукладеного може мати місце на стадії укладення договору, а не за наслідками виконання його сторонами. Отже, якщо дії сторін свідчать про те, що оспорюваний договір фактично було укладено, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності його вимогам закону; це правило не стосується випадків, коли для вчинення правочину необхідні його державна реєстрація або нотаріальне посвідчення, оскільки, за відсутності відповідної реєстрації чи посвідчення договір в будь-якому разі не вважається укладеним.

У відповідності до п.2.7. цієї постанови можливість припинення господарського зобов'язання передбачена лише на майбутнє. Отже, якщо зі змісту господарського договору випливає, що зобов'язання за цим договором може бути припинено лише на майбутнє, оскільки, неможливо повернути усе одержане за ним (наприклад, вже здійснене користування за договором майнового найму (оренди), користування електроенергією, спожиті послуги, зберігання, здійснене за відповідним договором, тощо), то господарський суд одночасно з визнанням господарського договору недійсним (за наявності підстав для цього) зазначає в резолютивній частині рішення, що зобов'язання за договором припиняється лише на майбутнє.

Неукладеність правочину не може бути предметом вимог про визнання договору недійсним (позиція Верховного суду, яка викладена в постанові №214/203 від 15.01.2003р.).

Договір №13 про надання послуг по збиранню врожаю 2013 року від 20.10.2013р. не суперечить чинному законодавству, оскільки Договір підписаний з боку позивача - директором дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" та скріплений печаткою, а зі сторони відповідача - уповноваженим його представником Базяруком В.П. згідно довіреності б/н від 15.08.2013р..На його виконання були вчинені сторонами дії, які свідчать про його схвалення. Представник ФОП Ковальського С.Л. - Базярук В.П. мав відповідні повноваження, проте у правочині помилково відсутні вказівки на те, що його укладено від імені підприємця, що не може бути підставою для визнання його недійсним. В даному випадку договір №13 про надання послуг по збиранню врожаю 2013 року від 20.10.2013р., слід вважати вчиненим від імені ФОП Ковальського С.Л..

Обов'язку фізичної особи - підприємця видавати нотаріально завірену довіреність на підписання спірного договору немає, як і немає обов'язку скріплювати його печаткою.

Згідно ст.207 ЦК України (в редакції 11.10.2013р. - на момент укладення Договору та Акту №13 прийняття виконаних робіт від 05.12.2013р.) правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Тобто обов'язок скріплювати правочин печаткою покладений лише на юридичну особу.

Відповідно до частини третьої статті 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами; довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. За змістом цієї норми довіреністю є письмовий документ, що підтверджує повноваження представника діяти від імені довірителя у відносинах з третіми особами. Тому довіреність є чинною незалежно від того, чи ґрунтується вона на договорі, акті органу юридичної особи, чи не ґрунтується, а випадки, наведені у частині першій та другій статті 244 ЦК України, не складають виключного переліку випадків, у яких може видаватися довіреність.

Судом встановлено, що письмова довіреність б/н від 15.08.2013р., яка видана ФОП Ковальським С.Л. на підписання договорів та актів про їх виконання, підтверджує повноваження представника Базярука В.П. діяти від імені довірителя у відносинах з третіми особами.

Посилання позивача, що Акт №13 прийняття виконаних робіт від 05.12.2013р. не відповідає вимогам до оформлення первинних документів не приймається судом, як необґрунтоване, оскільки позивачем не зазначено, які саме реквізити відсутні в даному акті. Проте, Акт №13 прийняття виконаних робіт від 05.12.2013р. містить обов'язкові реквізити первинних та зведених облікових документів, що зазначені в ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Посилання позивача, що Акт №13 прийняття виконаних робіт від 05.12.2013р. не укладений до спірного договору, не приймається судом, оскільки даний акт містить конкретне посилання на Договір № 13 про надання послуг по збиранню врожаю 2013 року від 20.10.2013р.. Даний акт підписано представником ФОП Ковальського С.Л. (фактично Базяруком В.П.), що зазначено в самому акті.

Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги наявні в матеріалах справи документи, докази та пояснення сторін, виходячи з схвалення договору №13 про надання послуг по збиранню врожаю 2013 року від 20.10.2013р. сторонами та вчинення на його виконання дій, реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, з урахуванням приписів законодавства, якими такі правовідносини регулюються, господарський суд, оцінюючи подані сторонами докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному й об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов до висновку про безпідставність пред'явленого позивачем до відповідача позову та необхідність відмови позивачу у задоволенні його позовних вимог.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України при відмові в позові покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

у задоволені позову дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" до фізичної особи - підприємця Ковальського Степана Лукича про визнання недійсним договору №13 про надання послуг по збиранню врожаю 2013 року від 20.10.2013р. - відмовити.

Повний текст рішення складено

15.05.2015

Головуючий суддя А. С. Вороняк

Суддя С. В. Костюк

Суддя І. О. Якушева