ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2015 р. Справа №917/617/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оргпрім Твердосплав", вул. Магаданська 7, м. Харків, 61054

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Плазмер", Фрунзе 146 Ж, м. Полтава, 36000

про стягнення 11 100,37 грн боргу

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: Трембач А.П., довіреність б/н від 25.03.2015р.

від відповідача: не з'явився

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено дату складання повного рішення у відповідності до вимог ст. 85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості по договору поставки № 28 від 01.02.2011р. у розмірі 11 100,37 грн, з них: 7 719,40 грн - сума основного боргу; 577,93 грн - 3% річних.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, своїм правом на участь у розгляді справи не скористався, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом від 17.07.97р., гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, проте не скористався своїми правами, передбаченими ст. 22 ГПК України та виходячи з того, що участь в судовому засіданні є правом, а не обов'язком сторони, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

01 лютого 2011 року між ТОВ "Оргпрім Твердосплав" (Постачальник) та ТОВ "Плазмер" (Замовник) укладено договір поставки № 28 (а.с. 7).

Відповідно до п. 1.1 договору Постачальник зобов'язувався поставити, а Замовник прийняти і оплатити продукцію виробничо-технічного призначення (далі Товар) в асортименті і кількості, визначеній у специфікаціях.

Поставка Товару здійснюється Постачальником на умовах СТР (правила Інкотермс 2000) - склад Замовника, і підтверджується актом приймання - передачі або видатковою накладною (п. 3.1 договору)

Відповідно до п. 3.2 договору датою поставки товару вважається дата отримання Товару Замовником.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу Товар, що підтверджується видатковою накладною № 602 від 08.10.2012р. на суму 8 219,40 грн з ПДВ (рахунок № 669 від 28.09.2012р.).

Оплата товару здійснюється на умовах 100% передоплати (п. 2.4 договору).

Як зазначає позивач, відповідач частково оплатив вартість отриманого Товару в сумі 500,00 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача складає 7 719,40 грн.

Як вбачається з матеріалів справи 18 жовтня 2013 року відповідачу направлена вимога про оплату боргу, яка отримана ним 21 жовтня 2013року (вимога та докази її направлення в матеріалах справи, а.с. 10 - 11).

Проте, як зазначає позивач, відповідач борг не сплатив.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як роз'яснено Вищим господарським судом України в інформаційному листі від 17.07.2012р. за № 01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді окремих норм матеріального права", підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України.

Таким чином, оскільки факт поставки Товару відповідачу є доведеним та підтвердженим належними доказами, тому відповідач зобов'язаний оплатити отриманий Товар.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у даному випадку мало місце порушення договірних зобов'язань з боку відповідача щодо оплати вартості поставленого Товару, і позовні вимоги в частині стягнення боргу в сумі 7 719,40 грн є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, позивачем нараховано відповідачу 2 803,04 грн інфляційних втрат та 577,93 грн - 3% річних за період з 09.10.2012 р. по 20.03.2015р. включно.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредиторів від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримання ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов'язання.

За розрахунком, здійсненим позивачем та перевіреним судом до стягнення з відповідача підлягає 2 803,04 грн інфляційних та 577,93 грн - 3% річних за період з 09.10.2012 р. по 20.03.2015р. включно.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-33, 43-44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Плазмер", Фрунзе 146 Ж, м. Полтава, 36000 (, р/р 2203 ПРУ КБ "Приватбанк", МФО 331401) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оргпрім Твердосплав", вул. Магаданська 7, м. Харків, 61054 (, р/р 1 в АБ "Укргазбанк", МФО 320478) 7719,40 грн боргу, 2803,04 грн інфляційних, 577,93 грн - 3% річних, 1827,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18.05.2015р.

Суддя Сірош Д.М.