РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2015Справа №910/7793/15-г

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного підприємства «Промто Плюс»

до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»

про розірвання договору та повернення коштів в сумі 166 018,94 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Матузко Ю.О. (довіреність №1 від 12.01.2015);;

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року Приватне підприємство «Промто Плюс» (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (надалі - відповідач) про розірвання договору на розрахунково-касове обслуговування № 3606 від 02.10.2012 року та про повернення залишку грошових коштів у розмірі 166 018,94 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного між сторонами договору на розрахунково-касове обслуговування відповідач повинен був здійснювати розрахунково-касове обслуговування рахунків позивача та виконувати розрахункові операції за дорученням позивача. В порушення умов договору відповідач протягом лютого-березня 2015 року не виконав платіжні вимоги позивача на загальну суму 98 918,22 грн., що завдає позивачу значної шкоди та є істотним порушенням умов договору, який у зв'язку з цим підлягає розірванню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2015 року порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 20.04.2015 року.

За наслідками судового засідання 20.04.2015 року судом відкладено розгляд справи на 06.05.2015 року у зв'язку із неявкою відповідача.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, судом встановлено наступне.

02.10.2012 року між позивачем та відповідачем укладений договір № 3606 на розрахунково-касове обслуговування, відповідно до умов якого відповідач (Банк) відкрив позивачу (Клієнту) поточний рахунок у національній валюті № 3801 та зобов'язався здійснювати його розрахунково-касове обслуговування, а позивач зобов'язався оплачувати послуги відповідача згідно тарифів банку в порядку і на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 2.1 договору, банк здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунку в операційний день банку у порядку і на умовах, визначених чинним законодавством України та банківськими правилами.

Списання банком грошових коштів з рахунку здійснюється за дорученням клієнта або без його доручення у випадках, передбачених чинним законодавством України (п. 2.2 договору).

Відповідно до п. 3.1.1 договору банк має право використовувати грошові кошти на рахунку, гарантуючи при цьому право клієнта безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Банк має право визначати і контролювати напрями використання клієнтом грошових коштів на рахунку і встановлювати інші обмеження його права у випадках, передбачених чинним законодавством України (п. 3.1.3 договору).

Клієнт має право самостійно розпоряджатися грошовими коштами на рахунку, окрім випадків обмеження такого права, встановлених чинним законодавством України (п. 3.2.1 договору).

Банк зобов'язується вести комплексне розрахунково-касове обслуговування рахунку та виконувати за дорученням клієнта розрахункові, касові і інші операції, які не суперечать та передбачені для даного виду рахунків чинним законодавством України та банківськими правилами (п. 3.3.2 договору); здійснювати розрахунково-касове обслуговування рахунку у визначений внутрішніми документами банку час крім суботи, неділі та святкових і неробочих днів (п. 3.3.3 договору); забезпечувати своєчасне зарахування грошових коштів на рахунок (п. 3.3.4 договору).

Відповідно до п. 8.1 договору договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє протягом невизначеного строку.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами договір є договором банківського рахунку, який підпадає під правове регулювання статей 1066-1076 Цивільного кодексу України.

Згідно додаткових угод до договору № 1, № 2 та № 3 від 22.10.2012 року банк відкрив позивачу рахунки в російських рублях, євро та у доларах США за № 3802, № 3804 та № 3803.

01.11.2012 року сторони уклади додаткову угоду до договору про зміну в тарифах комісійної винагороди по обслуговуванню корпоративних клієнтів у іноземній валюті.

Додатковим договором № 3606-1 від 08.10.2012 року про обслуговування клієнта з використанням системи електронних платежів «Клієнт-Банк» до договору від 02.10.2012 року сторони узгодили порядок та умови роботи за системою «Клієнт-Банк», згідно з якою банк зобов'язався здійснювати за дорученнями позивача розрахункові операції з використанням документів в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 1068 Цивільного кодексу України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Аналогічні положення щодо строків виконання відповідачем розрахункових документів позивача містяться у додатковому договорі № 3606-1 від 08.10.2012 року.

Так, відповідно до п. 5.2. додаткового договору банк зобов'язується здійснювати розрахункове обслуговування клієнта в операційний час з 9-00 год. до 17-00 год. крім неробочих днів (вихідні, святкові дні). Згідно з п. 5.3 додаткового договору електронні документи, прийняті банком від клієнта за системою «Клієнт-Банк» в операційний день з 09-00 год. до 17-00 год., виконуються банком того ж дня. Документи, прийняті банком після 17-00 год., виконуються на наступний робочий день.

Як вбачається з матеріалів справи, протягом лютого-березня 2015 року позивачем було ініційовано ряд платіжних доручень у національній валюті через рахунок позивача у банку з використанням системи електронних платежів «Клієнт-Банк» на користь своїх контрагентів, що, зокрема, підтверджується, поданими до Банку платіжними дорученнями: № 33 від 12.02.2015 року на суму 3 000,00 грн.; № 34 від 12.02.2015 року на суму 3 000,00 грн.; № 36 від 12.02.2015 року на суму 3 485,16 грн.; № 39 від 12.02.2015 року на суму 3 485,16 грн.; № 41 від 12.02.2015 року на суму 48 000,00 грн.; № 42 від 11.03.2015 року на суму 2 579,63 грн.; № 43 від 11.03.2015 року на суму 7 923,25 грн.; № 45 від 12.02.2015 року на суму 10 455,48грн.;№ 47 від 11.03.2015року на суму 6 857,56 грн.; № 49 від 11.03.2015 року на суму 4 079,74грн.; № 50 від 11.03.2015 року на суму 1 000,00 грн.; № 51 від 11.03.2015 року на суму 4 893,30 грн.; № 52 від 11.03.2015 року на суму 135,57 грн.; № 53 від 11.03.2015 року на суму 23,37 грн., а всього на загальну суму 98 918,22 грн.

Наявність на рахунку позивача у банку коштів, достатніх для виконання платіжних доручень, підтверджується довідкою банку, у відповідності до якої станом на 13.03.2015 року залишок коштів на поточному рахунку в національній валюті № 3801 складає 166 018,94 грн.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Таким чином, банк відповідно до укладеного договору та норм чинного законодавства був зобов'язаний виконати надані позивачем розрахункові документи на загальну суму 98 918,22 грн. не пізніше наступного операційного дня після їх надходження.

В порушення вимог договору відповідач не виконав платіжні доручення позивача у встановлений строк.

Відповідно до п. 22.7 ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі відмови з будь-яких причин у прийнятті розрахункового документа банк має повернути його ініціатору не пізніше наступного операційного дня банку із зазначенням причини повернення.

Відповідно до частини першої пункту 2.19 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року № 22, розрахункові документи, що надійшли до банку протягом операційного часу, банк виконує в день їх надходження. Розрахункові документи, що надійшли після операційного часу, банк виконує наступного операційного дня.

Згідно з п. 2.15 зазначеної Інструкції, порядок повернення банком своїм клієнтам оформлених ними розрахункових документів та супровідних документів визначається в договорах банківського рахунку клієнтів. Банк, повертаючи розрахунковий документ у день його надходження, має зробити на його зворотному боці напис про причину повернення документа без виконання (з обов'язковим посиланням на статтю закону України, відповідно до якої розрахунковий документ не може бути виконано, або/та главу/пункт нормативно-правового акта Національного банку, який порушено) та зазначити дату його повернення (це засвідчується підписами відповідального виконавця і працівника, на якого покладено функції контролера, та відбитком штампа банку).

Матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу про повернення банком розрахункових документів позивача, поданих з використанням системи «Клієнт-Банк» 12.02.2015 року і 11.03.2015 року, із зазначенням причин повернення, як того вимагає чинне законодавство.

Листи позивача до відповідача з відмітками про отримання банком 13.02.2015 б/н та від 11.03.2015 за вх. номером 797 з вимогами роз'яснити причини систематичного невиконання платіжних доручень від 12.02.2015 року і 11.03.2015 року, були фактично проігноровані банком. Листом від 12.03.2015 року за № 800 останній лише повідомив, що готовий конструктивно вирішувати порушені позивачем питання, не відповівши по суті заявленої претензії.

Через це 13.02.2015 року позивач додатково звернувся із скаргою за №19-юр до прокуратури Запорізької області на протиправні дії відповідача. Листом Управління Національного банку України в Запорізькій області від 27.02.2015 року за № 11-216/1033 було розглянуто скаргу позивача, скеровану прокуратурою Запорізької області, та роз'яснено порядок оскарження дій банку у судовому порядку, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом до господарського суду міста Києва.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач взяті на себе зобов'язання за договором не виконав, перерахування коштів за наданими позивачем впродовж лютого-березня 2015 року платіжними дорученнями не здійснив та мотивованої відмови, із зазначенням підстав не виконання перерахування, не надав.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Стаття 1074 Цивільного кодексу України встановлює, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частина 1 ст. 1075 Цивільного кодексу України передбачає можливість розірвання договору банківського рахунка на вимогу клієнта у будь-який час.

Укладаючи договір, позивач правомірно розраховував на належне виконання банком своїх зобов'язань за договором, у тому числі щодо своєчасного та повного виконання платіжних доручень позивача.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що систематичне безпідставне невиконання банком розрахункових документів є неналежним розрахунково-касовим обслуговуванням позивача та є істотним порушенням договору.

З огляду на викладене, позовні вимоги про розірвання договору № 3606 від 02.10.2012 року визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 1075 Цивільного кодексу України залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Згідно з пп. 20.6 п. 20 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 492 від 12.11.2003 року, банк за наявності коштів на поточному рахунку, який закривається на підставі заяви клієнта, здійснює завершальні операції за рахунком (виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів згідно з дорученням клієнта тощо).

З урахуванням того, що право власності є непорушним (ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України), а банк не має права встановлювати інші, не передбачені договором або законом обмеження права позивача розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд (ч. 3 ст. 1066 Цивільного кодексу України), суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, вимоги позивача про стягнення з відповідача залишку коштів на рахунку позивача у банку, що станом на 03.02.2015 року становить 166 018,94 грн.

Відповідач жодних обґрунтованих заперечень та належних доказів на спростування обставин, зазначених позивачем у позовній заяві, суду не надав.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Приватного підприємства «Промто Плюс» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір на розрахунково-касове обслуговування № 3606 від 02.10.2012 року, укладений між Приватним підприємством «Промто Плюс» та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит».

3. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» (04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 60, код 09807856) перерахувати на рахунок Приватного підприємства «Промто Плюс», код 23284454, № 3209 в ПАТ «Мотор-Банк», МФО 313009 (69095, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 152, оф. 126) залишок грошових коштів, що станом на 13.03.2015 року складає 166 018,94 грн.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» (04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 60, код 09807856) на користь Приватного підприємства «Промто Плюс» (69095, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 152, оф. 126, код 23284454) судовий збір в розмірі 4 538,39 грн.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 08.05.2015 року.

Суддя Я.А. Карабань