ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2015 р.Справа № 922/1658/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Семенов О.Є.

розглянувши справу

за позовом Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ
до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Кибальчича 45", м. Харків
про стягнення коштів у розмірі 10 337,29 грн.
за участю предсчтавників:

позивача - Станішевський І.С., за дов. № 14-125 від 13.05.2014 року

відповідача - Бондаренко Я.О., за дов. № Б/Н від 10.04.2015 року, Кукупін В.І. (керівник)

за відсутності клопотання фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Кибальчича 45" про стягнення 7 726,88 грн. основного боргу, 1 023,31 грн. інфляційних втрат, 1 274,84 грн. пені, 312,26 грн. 3% річних. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати у розмірі 1 827,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням відповідачем договору № 13/2603-ТЕ-32 купівлі-продажу природного газу від 28 грудня 2012 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23 березня 2015 року позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 922/1658/15 та призначено її до розгляду на 16 квітня 2015 року.

16 квітня 2015 року ухвалою господарського суду Харківської області розгляд даної справи відкладено до 13 травня 2015 року.

12 травня 2015 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшло клопотання (вх. № 18310 від 12 травня 2015 року) про долучення до матеріалів справи копії постанови Харківського апеляційного господарського суду від 08 квітня 2015 року по справі № 920/2017/14, дані документи судом долучено до матеріалів справи.

В призначене судове засідання 13 травня 2015 року з'явилися представники сторін.

Представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

В судовому засіданні 13 травня 2015 року учасники судового процесу не виявили наміру подавати додаткові докази чи пояснення по справі в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень, а матеріали справи свідчать про достатність наявних в ній доказів для встановлення в повному обсязі фактичних обставин справи.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

28 грудня 2012 року між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) було укладено договір № 13/2603-ТЕ-32 купівлі-продажу природного газу, зі змінами та доповненнями внесеними додатковою угодою № 1 до договору купівлі-продажу природного газу від 28.12.2012 р. № 13/2603-ТЕ-32 від 31 грудня 2013 року.

Відповідно до п. п. 1.1, 1.2 договору, продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2013 році та І півріччі 2014 року природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі - газ), на умовах цього договору. Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями та національними творчими спілками і їх регіонального осередками (крім обсягів. що використовуються для виробничо-комерційної діяльності).

Продавець передає покупцеві з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року газ обсягом до 62 тис.куб.м. (шістдесят дві тисячі куб.м), у тому числі по місяцях кварталів (тис.куб м). Продавець передає покупцеві у січні-червні 2014 року газ, спожитий покупцем за цим договором у листопаді-грудні 2013 року. Фактичні обсяги, що передаються за цим договором у 2014 році, зазначаються помісячно в актах приймання-передачі природного газу. Обсяги газу, що планується передати за цим договором (далі - плановий обсяг), можуть змінюватись сторонами протягом місяця продажу в установленому порядку. (п. п. 2.1., 2.1.1 договору).

Продавець передає покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідний запірній/відключаючій арматурі покупця. Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов'язану з правом власності на газ. Приймання-передачу газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформляється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку покупця. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акт є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п. п. 3.1, 3.3, 3.4 договору).

Ціна (граничний рівень ціни) на газ для теплопостачальних підприємств та послуги з його транспортування установлюється НКРЕ. Ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 1 091,00 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифам та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000 куб.м. природного газу - 1 091,00 грн., крім того - 20% - 218,20 грн., всього з ПДВ - 1 309,20 грн. Загальна вартість цього договору на дату його укладання становить 67 642,00 грн., крім того ПДВ - 13 528,40 грн., разом з ПДВ - 84 170,40 грн. (п. п. 5.1, 5.2, 5.5 договору).

Згідно п. п. 6.1, 6.3 договору, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу. В платіжних дорученнях покупець повинен обов'язково зазначити номер договору, дату його підписання та призначення платежу без зазначення періоду, за який здійснюється оплата. За наявності заборгованості у покупця за цим договором продавець має право зарахувати кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоди по цьому договору. в порядку календарної черговості виникнення заборгованості. Кошти, які надійшли від покупця, будуть зараховані як передоплата за умовами відсутності заборгованості за цим договором.

За невиконання або неналежне виконання договірних зобов'язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим договором. У разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 цього договору продавець має право не здійснювати поставку газу покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання покупцем пункту 6.1 умов цього договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу (п. п. 7.1, 7.2 договору).

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, діє в частині передачі газу до 30 червня 2014 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

На виконання умов договору позивачем передано, а відповідачем отримано в період з січня по грудень 2013 року включно природний газ на загальну суму 67 233,98 грн. Даний факт підтверджується актами приймання-передачі природного газу: від 31 січня 2013 року на суму 12 775,17 грн.; від 28 лютого 2013 року на суму 10 084,78 грн.; від 31 березня 2013 року на суму 11 357,32 грн.; від 30 квітня 2013 року на суму 3 664,44 грн.; від 31 жовтня 2013 року на суму 5 062,68 грн.; від 24 січня 2014 року на суму 9 376,49 грн.; від 24 січня 2015 року на суму 14 913,10 грн. (арк. спр.21-27). Втім, відповідачем частково сплачено вартість отриманого газу у розмірі 59 507,10 грн.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт господарювання (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язків.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст.179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525-526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на наведене та беручи до уваги, те що відповідач не надав до суду належних доказів про погашення боргу, а також враховуючи, що відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в розмірі 7 726,88 грн. є обґрунтованими, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Розглянувши позовні вимоги в частині стягнення 1 023,31 грн. інфляційних втрат та 312,26 грн. 3% річних, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Як свідчать матеріали справи, період нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат за розрахунком визначено вірно згідно діючого законодавства, що дає підстави суду задовольнити позовні вимоги позивача, стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 312,26 грн. та інфляційні втрати в розмірі 1 023,31 грн.

Розглянувши позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 1 274,84 грн., суд зазначає наступне.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до п. 7.2 договору, у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 цього договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем був наданий обґрунтований розрахунок пені за весь період прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання, відповідно до якого сума пені складає 1 274,84 грн. Перевіривши правомірність нарахування позивачем пені, суд встановив, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства та умовам договору, в зв'язку з чим позовні вимоги позивача в частині стягнення 1 274,84 грн. пені також підлягають задоволенню.

Твердження відповідача про те, що відповідач в повному обсязі сплатив вартість отриманого природного газу, посилаючись на виписку ПАТ "Укрсоцбанк" по рахунку № 5704 за період з 25 березня 2012 року по 11 червня 2014 року, втім відповідачем при перерахунку коштів було помилково зазначено попередній договір, укладений між позивачем та відповідачем, а саме договір № 12/507-ТЕ-32 від 28 вересня 2012 року, спростовується актом звіряння розрахунків від 30 червня 2014 року та актом звіряння розрахунків від 31 жовтня 2014 року, які підписано сторонами та скріплено печатками сторін, в яких зазначено, що заборгованість відповідача перед позивачем за договором №13/2603-ТЕ-32 складає 7 726,88 грн. Крім того, згідно п. 6.3 договору, в платіжних дорученнях покупець повинен обов'язково зазначити номер договору, дату його підписання та призначення платежу без зазначеного періоду, за який здійснюється оплата.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керуючись ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої витрати по сплаті судового збору у даній справі в розмірі 1 827 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 216, 217, 230, 232, 233 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 530, 549, 551, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 4-2, 4-3, 12, 22, 33-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Кибальчича 45" (61071, місто Харків, вулиця Кибальчича, будинок 45, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) 7 726,88 грн. основного боргу, 1 274,84 грн. пені, 1 023,31 грн. інфляційних втрат, 312,26 грн. 3% річних та 1 827,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий.

Повне рішення складено 18.05.2015 р.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/1658/15