ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року Справа № 915/1345/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого-судді суддів:Демидової А.М., Воліка І.М. (доповідача), Шевчук С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуПублічного акціонерного товориства "Марфін Банк"
на рішеннявід 19.11.2014
господарського суду Миколаївської області
та на постанову від 24.02.2015
Одеського апеляційного господарського суду
у справі№ 915/1345/14
господарського суду Миколаївської області
за позовом Публічного акціонерного товориства "Марфін Банк"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Вольга-України"
простягнення штрафів за невиконання укладених договорів
В судове засідання прибули представники сторін:
позивачане з'явились;
відповідачане з'явились;
Відповідно до Розпорядження секретаря першої судової палати Вищого господарського суду України від 12.05.2015 для розгляду касаційної скарги у цій справі призначено колегією суддів у наступному складі: головуючий-суддя -- Демидова А.М., судді - Волік І.М., Шевчук С.Р.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року позивач - Публічне акціонерне товориство "Марфін Банк" (надалі - ПАТ "Марфін Банк") звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вольга-України" (надалі - ТОВ "Вольга-України") про стягнення штрафних санкцій у сумі 260521,66 грн. за порушення умов Кредитного договору № 00196/N від 23.03.2011 та Договору застави обладнання № 845 від 23.03.2011.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 19.11.2014 у справі № 915/1345/14 (суддя Коваль Ю.М.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.02.2015 (колегія суддів: Головей В.М. - головуючий, судді - Савицький Я.Ф., Шевченко В.В.), у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановленими судовими актами судів попередніх інстанцій, позивач - ПАТ "Марфін Банк" звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення та постанову скасувати, і прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог уповному обсязі. Касаційна скарга обґрунтована посиланням на те, що обставини справи були встановлені судом першої та апеляційної інстанцій на підставі неповного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності, з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, і зокрема, частини 1 ст. 631, 509, 599 Цивільного кодексу України, частини 7 ст. 180, ст. 202 Господарського кодексу України, що є підставою для скасування оскаржувани судових актів.

Відповідач не скористався правом, наданим ст. 1112 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), та відзив на касаційну скаргу позивача до Вищого господарського суду України не надіслав, що не перешкоджає касаційному перегляду оскаржуваних судових актів.

12.05.2015 від позивача - ПАТ "Марфін Банк" до суду касаційної інстанції надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обгрунтоване неможливість забезпечити явку у судове засідання представника з поважних причин (без зазначеня причини).

Разом з тим, обставинною, яка зумовлює відкладення розгляду справи є неможливість вирішення справи в даному судовому засіданні з якихось обставин, а також з підстав, наведених у ст. 77 ГПК України. Зазначені обставини та підстави оцінюються судом, який розглядає справу з метою реалізації наданого йому права на відкладення розгляду справи.

Враховуючи наведені позивачем обставини, зважаючи на передбачені процесуальними нормами підстави для відкладення справи та з огляду на передбачені ст. ст. 1115, 1117 ГПК України мету та межі касаційного перегляду справи, касаційна інстанція вважає, що заявлене клопотання підлягає відхиленню, оскільки зазначені позивачем обставини не є такими, що унеможливлюють касаційний перегляд оскаржуваного судового акту в даному судовому засіданні.

Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду касаційної скарги, проте правом взяти участь в судовому засіданні не скористався.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що предметом позову є матеріально-правова вимога про стягнення штрафних санкцій у сумі 260521,66 грн. нарахованих за порушення умов Кредитного договору № 00196/N від 23.03.2011 щодо надання банку річної звітності, даних про поточні рахунки позичальника (відповідача), відомостей про кредити в інших банках та умов Договору застави обладнання № 845 від 23.03.2011 щодо страхування предмета застави.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що між ПАТ "Марфін Банк" (Банк) та ТОВ "Вольга-Україна" (Позичальник) укладений Кредитний договір № 00196/N від 23.03.2011, за умовами якого Банк надає Позичальнику грошові кошти у вигляді поновлювальної мультивалютної кредитної лінії з лімітом заборгованості 700 000,00 євро на строк по 22.03.2012 включно; за умови відсутності станом на 21.03.2012, порушень Позичальником термінів та строків погашення кредиту та/або окремого траншу, та/або сплати процентів, та/або комісій у відповідності до пунктів 2.5.1., 2.6., 2.7. даного Договору більш ніж на 90 (дев'яносто) календарних днів, а також з урахуванням умов підпункту 3.2.8. даного Договору, термін погашення кредиту за даним Договором автоматично продовжується до 22.03.2013 включно; крім цього, за умови відсутності, станом на 20.03.2013, порушень Позичальником термінів та строків повернення кредиту, термін погашення кредиту за даним Договором автоматично продовжується до 21.03.2014 включно (п. 1.1., п.п. 2.5.2., 2.5.3. Кредитного договору).

Відповідно до підпункту 3.3.5.1. Кредитного договору, до повного погашення всіх зобов'язань за цим договором Позичальник зобов'язалося самостійно надавати Банку відомості, зокрема:

1) щоквартально (до 27 числа місяця, наступного за звітним кварталом) дані про суми надходжень у звітному кварталі на поточні рахунки Позичальника в інших банківських установах (із виділенням окремим рядком сум фактично отриманих кредитних коштів) та про стан заборгованості за кредитами, отриманими в інших банківських установах;

2) щорічно (не пізніше 1 березня, наступного за звітним роком) - річну фінансову звітність (Баланс відповідно до П(С)БО-2, Звіт про фінансові результати відповідно до П(С) БО, Декларацію про прибуток підприємства; іншу інформацію на вимогу Банку, у тому числі - про належне Позичальнику на праві власності або повного господарського відання майно).

При цьому за порушення цих зобов'язань відповідач сплачує Банку за кожен випадок порушення штраф у розмірі 0,07 % від ліміту заборгованості, зазначеного у пункті 1.1. цього Договору (п. 5.3. Кредитного договору).

Окрім цього, 23.03.2011 між ТОВ "Вольга-Україна" (Заставодавець) та ПАТ "Марфін Банк" (Заставожержатель) укладений Договір застави обладнання № 845, за умовами якого Заставодавець зобов'язалося забезпечити виконання грошових зобов'язань за Кредитним договором, а саме: повернення кредиту у вигляді поновлювальної мультивалютної кредитної лінії з лімітом заборгованості 700 000,00 євро, терміном погашення по 22.03.2012 включно, відповідно до графіку погашення кредиту, передбаченого пунктом 2.5. Кредитного договору, з урахуванням умов підпунктів 2.5., 2.5.1.-2.5.6. Кредитного договору, по сплаті процентів за користування кредитом у розмірі по сплаті процентів за користування кредитом у розмірі 10,1 % річних по траншах, наданих в євро; 17 % річних по траншах, наданих у національній валюті України; в заставу передане обладнання належне Затаводавцю на праві власності (п.п. 1.1., 1.2. Договору застави).

У пункті 3.8. Договору застави сторони погодили обов'язок Заставодавця здійснити страхування предмета застави у страховій визначенй Заставодержателем, і не пізніше ніж за один місяць до закінчення договору страхування Заставодавець зобов'язаний продовжити строк дії страхового договору або укласти новий договір страхування та надати Банку докази цього та сплати страхового платежу. У разі порушення Заставодавцем зобов'язань, передбачених цим договором, Банк (Заставодержатель) має право нарахувати, а Заставодавець зобов'язаний сплатити на користь Банку штраф у розмірі 10 % від вартості предмету застави, зазначеної в пункті 2.1. цього Договору (п. 5.2. Договору застави).

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.10.2014 у справі № 490/5224/14-ц встановлено, що ТОВ "Вольга-Україна" порушило умови Кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів, у зв'язку з чим за період з 29.03.2011 по 20.11.2012 з поручителів стягнуто забогованість по кредиту в сумі 600 000,00 євро та по відсоткам за користування кредитними коштами у сумі 58 411,64 евро, а також нарахованої пені у розмірі 1331188,93 грн. Обставини встановлені у цьому рішенні, відповідно до частини 3 ст. 35 ГПК України, є преюдиційним для вирішення спору в даній справі.

За встановленого, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляійної інстанції, дійшов висновку, що порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо повернення кредиту призвело до закінчення строку дії договору 22.03.2013, оскільки відповідно до підпункту 2.5.3. Кредитного договору неналежне виконання умов договору призводить до відсутні підстави для автоматичного продовження строку повернення кредитних коштів до 21.03.2014. У зв'язку з цим, строк дії договору застави також закінчився 22.03.2013, оскільки він є похідним від основного зобов'язання.

Відповідно до частини 1 та 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, однією з яких є договір (ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України).

В силу приписів частини 1 та 4 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Враховуючи те, що Банком нараховано штрафи за події, які мали місце після закінчення строку дії вказаних договорів, тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками господарських судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для стягнення штрафу за неналежне виконання умов договору.

Отже, з урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що доводи, викладені позивачем у касаційній скарзі, є необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами і не відповідають вимогам закону, та пов'язані з переоцінкою доказів, що виходить за межі повноважень касаційної інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій було повно та всебічно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесені рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що дає підстави для залишення їх без змін.

З урахуванням приписів ст. 49 ГПК України, судові витрати за подання касаційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товориства "Марфін Банк" залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.02.2015 та рішення господарського суду Миколаївської області від 19.11.2014 у справі № 915/1345/14 залишити без змін.

Головуючий, суддя А.М. Демидова

Судді : І.М. Волік

С.Р. Шевчук