ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2015 р. Справа № 909/17/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого - судді - Гнатюк Г.М.

суддів - Кравчук Н.М.

- Плотніцький Б.Д.

Розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Авангард», с.Загвіздя, Тисменицького району, Івано-Франківської області від 16.03.2015р. №165

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 05.03.2015р.

у справі № 909/17/15

за позовом Заступника прокурора м.Івано-Франківська в інтересах держави в особі Управління Державної служби охорони при Управлінні МВС України в Івано-Франківській області, м. Івано-Франківськ,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Авангард», с.Загвіздя, Тисменицького району, Івано-Франківської області,

про стягнення 466864,49грн. заборгованості,

за участю представників сторін:

від прокуратури: Яворський Я.Т. - ст.прокурор відділу

від позивача: Микитюк Т.І. - представник

від відповідача: не з'явився,

25.03.2015р. на адресу суду поступила апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Авангард» на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 05.03.2015р. у даній справі, яка автоматизованою системою документообігу суду розподілена до розгляду судді-доповідачу Гнатюк Г.М. При цьому, відповідно до довідки про автоматичний розподіл справ між суддями, до складу колегії входять судді Кравчук Н.М. та Мирутенко О.Л.

У зв'язку із перебуванням судді Кравчук Н.М. у відпустці, та тимчасовою непрацездатністю судді Мирутенка О.Л. розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 26.03.2015 року у склад судової колегії для розгляду справи №909/17/15 внесено зміни, сформувавши її у наступному складі: головуючий суддя Гнатюк Г.М., судді Скрипчук О.С. та Плотніцький Б.Д.

Ухвалою суду від 27.03.2015р. зазначена вище апеляційна скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду на 21.04.2015р.

У зв'язку із зайнятістю судді Скрипчук О.С. в іншому судовому засіданні, розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 20.04.2015 року у склад судової колегії для розгляду справи №909/17/15 внесено зміни, сформувавши її у наступному складі: головуючий суддя Гнатюк Г.М., судді Кравчук Н.М. та Плотніцький Б.Д.

Враховуючи, що в судове засідання 21.04.2015р. представник відповідача не з'явився, розгляд справи було відкладено до 12.05.2015р.

В судове засідання 12.05.2015р. з'явилися представники прокуратури та позивача, яким роз'яснено їх права та обов'язки, передбачені ст.22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

Встановив :

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 05 березня 2015 року у справі №909/17/15 (суддя Цюх Г.З.) позов Заступника прокурора м.Івано-Франківська в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України в особі Управління Державної служби охорони при УМВС України в Івано-Франківській області задоволено частково та стягнено з Публічного акціонерного товариства "Авангард" на користь Управління державної служби охорони при УМВС України в Івано-Франківській області 398002,50грн. основного боргу, 18861,99 грн. пені. В частині стягнення 50000грн. основного боргу провадження у справі припинено за відсутністю спору. Крім цього з Публічного акціонерного товариства "Авангард" в дохід Державного бюджету України стягнено 9337,29грн. витрат по оплаті судового збору.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство "Авангард" оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що воно прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки місцевим господарським судом прийнято його з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справ, у зв'язку з чим просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення.

Зокрема, апелянт зазначає, що судом не перевірено правильності нарахування заборгованості та не враховано, що вимоги позивача ґрунтуються на неіснуючому договорі №ІФМ-1495.

У письмових відзивах на апеляційну скаргу від 06.04.2015р. №66-843вих-15 (вх. №01-04/2260/15 від 09.04.2015р.) Прокуратура м.Івано-Франківська та від 07.05.2015р. №21/1-1113 (вх.№01-04/2903/15 від 12.05.2015р.) Управління Державної служби охорони при Управлінні МВС України в Івано-Франківській області та їх представники в судовому засіданні доводи скаржника спростовують та просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, оцінивши докази, заслухавши пояснення представників прокуратури та позивача, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення господарського суду Івано-Франківської області від 05.03.2015р. у справі №909/17/15 слід залишити без змін, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між Управлінням державної служби охорони при УМВС України в Івано-Франківській області (позивач) та Публічним акціонерним товариством "Авангард" (відповідач) 22.11.13р. укладено договір №5197/1842 на охорону об'єкта постами фізичної охорони УДСО при УМВС України в Івано-Франківській області (надалі - Договір).

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Згідно з приписами ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання є правовідношенням, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до п. 1.1. Договору, Замовник доручає, а охорона зобов'язується забезпечити у межах наданих повноважень охорону ПАТ "Авангард", що розміщене за адресою: с.Загвіздя, Тисменицького району Івано-Франківської області (надалі об'єкт) шляхом виставлення постів фізичної Охорони згідно дислокації (додаток №1 до договору) з метою відвернення безпосередніх посягань на об'єкт, здійснювати заходи, спрямовані на припинення несанкціонованого Замовником доступу третіх осіб до Об'єкту, збереження його фізичного стану і забезпечення здійснення Замовником всіх належних йому повноважень щодо майна.

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що ціна послуг охорони за цим Договором є договірною і зазначається сторонами у Розрахунку та Протоколі узгодження договірної ціни (додатки №№ 2, 3 до Договору).

Відповідно до п.3.2. Договору, вартість охоронних послуг по договору на кожний окремий місяць розраховується сторонами на підставі дослокації та розрахунку (додатки 1,2 договору), відповідно до кількості годин надання цих послуг в кожному окремому місяці та їх вартості.

Згідно до п. 3.5. Договору встановлено, що оплата за послуги Охорони (позивача) здійснюється Замовником (відповідачем) на умовах попередньої оплати до 10 числа поточного місяця шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Охорони (позивача) у розмірі, визначеному згідно пункту 3.2. Договору.

Пунктом 4.2.1. Договору зазначено, що Замовник (відповідач) зобов'язаний прийняти послуги Охорони (позивача) щодо охорони Об'єкта у встановлений сторонами час дії Договору та своєчасно вносити плату за послуги Охорони (позивача) у визначено Договором обсязі та строки.

На виконання умов Договору позивач в період з вересня по листопад 2014 року надав відповідачу охоронні послуги на загальну суму 597082,50грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами прийому-здачі виконаних робіт/ послуг за вересень-листопад 2014 року (а.с.22-23), які підписані і скріплені печатками обох сторін без жодних зауважень, що свідчить про належне виконання позивачем взятих на себе зобов'язань .

Враховуючи, що відповідач частково розрахувався за отримані послуги, заборгованість станом на день звернення до суду становила 448002,50грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, згідно із умовами договору та вимогами Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Стаття 525 ЦК України передбачає недопустимість відмови від виконання зобов'язання або односторонньої зміни його умов. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що відповідач під час розгляду справи в суді першої інстанції частково погасив заборгованість в сумі 50000,00грн., суд апеляційної інстанції погоджується з висновками господарського суду Івано-Франківської області про часткове задоволення позовних вимог, стягнення з відповідача 398002,50грн. основного боргу та припинення провадження у справі в частині стягнення 50000,00грн. боргу.

Крім цього, позивачем заявлено вимогу про стягнення 18861,99грн. пені.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Пунктом 8.1 договору сторонами погоджено, що у випадку несвоєчасної (неповної) оплати послуг по договору, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня від суми простроченої плати за кожний день прострочення платежів.

Ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлює, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Однак, відповідно до ст. 3 даного Закону, розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Суд апеляційної інстанції перевіривши правильність розрахунку пені, дійшов висновку про те, що місцевим господарським судом правомірно задоволено вимоги позивача щодо стягнення 18861,99грн. пені.

Щодо доводів апелянта про те, що судом першої інстанції не перевірено правильності нарахування заборгованості та не враховано, що вимоги позивача ґрунтуються на неіснуючому договорі №ІФМ-1495, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Посилання відповідача на те, що Господарським судом Івано-Франківської області не враховано, що вимоги позивача ґрунтуються на неіснуючому договорі - безпідставні, так як судом першої інстанції взято до уваги саме Договір №5197/1842 від 22.11.2013, який укладений між Управлінням Державної служби охорони при УМВС України в Івано-Франківській області та ПАТ «Авангард» і за яким у сторін виникли спільні зобов'язання один перед одним.

Безпідставними є також посилання скаржника на те, що судом не витребувано та не досліджено даних щодо кількості годин надання послуг за кожен окремий місяць, у зв'язку з чим неможливо перевірити правильність розрахунку основного боргу, зважаючи на наступне. У відповідності до п.3.8. Договору, у разі наявності у Замовника (відповідача) заперечень щодо обсягу послуг, наданих Охороною у звітному місяці, Замовник зобов'язаний протягом 3-х днів у письмовій формі надати Охороні свої обґрунтовані заперечення. Беручи до уваги те, що ПАТ «Авангард» жодних заперечень до Управління Державної служби охорони при УМВС України в Івано-Франківській області не надавало, натомість акти прийому-здачі виконаних робіт/послуг за вересень-листопад 2014 року, які також містять відомості про кількість годин наданих послуг, підписані та скріплені печатками обох сторін без жодних зауважень, розрахунки оплати за надані Управлінням Державної служби охорони при УМВС України в Івано-Франківській області послуги слід вважати правильними.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень суду не надано.

Таким чином, доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі спростовуються викладеним вище аналізом обставин справи та чинного законодавства, а тому судом апеляційної інстанції відхиляються.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Авангард" залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги, в порядку ст.49 ГПК України, слід віднести на скаржника.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

1. Рішення господарського суду івано-Франківської області від 05.03.2015 року у справі №909/17/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Авангард" залишити без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Головуючий суддя Гнатюк Г.М.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя Плотніцький Б.Д.

Повний текст постанови

виготовлено 14.05.2015р.