КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"18" травня 2015 р. Справа №05-10-14-01-08/103

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Копитової О.С.

Сотнікова С.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Христинівської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Черкаській області на ухвалу господарського суду Черкаської області від 24.03.2015 у справі № 05-10-14-01-08/103 (головуючий суддя Боровик С.С.)

за заявою сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства «Калита», смт. Калита Броварського району Київської області

до публічного акціонерного товариства «Христинівський завод комбікормів і круп», м. Христинівка Черкаської області

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 24.03.2015 у справі № 05-10-14-01-08/103 заяву № 69/23-24-10-037 від 16.01.2015 року Христинівської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Черкаській області про визнання поточним кредитором публічного акціонерного товариства «Христинівський завод комбікормів і круп» задоволено частково; визнано Христинівську ОДПІ Головного управління Міндоходів у Черкаській області поточним кредитором публічного акціонерного товариства «Христинівський завод комбікормів і круп» на суму 31 223,68 грн. як вимоги четвертої черги, на суму 170 грн. як вимоги шостої черги; в іншій частині кредиторських вимог Христинівської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Черкаській області відмовлено (а.с. 88-90 матеріалів оскарження).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, Христинівська ОДПІ Головного управління Міндоходів у Черкаській області 06.05.2015 звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати п. 3 ухвали господарського суду Черкаської області від 24.03.2015 і задовольнити кредиторські вимоги Христинівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Черкаській області у справі № 05-10-14-01-08/103 на суму 328 729, 13 грн.

Розглянувши матеріали оскарження ухвали господарського суду Черкаської області від 24.03.2015 у справі № 05-10-14-01-08/103, апеляційну скаргу Христинівської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Черкаській області та клопотання, викладене за текстом цієї скарги, про поновлення строку на апеляційне оскарження, проаналізувавши норми чинного господарського процесуального законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Ухвали місцевого господарського суду оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення господарського суду лише у випадках, передбачених статтею 106 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 93 ГПК України, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали господарського суду Черкаської області від 24.03.2015 у справі № 05-10-14-01-08/103, оскаржувану ухвалу винесено господарським судом Черкаської області 24.03.2015 за відсутності представників кредитора у судовому засіданні.

В той же час, як зазначає сам скаржник за текстом апеляційної скарги: «…вищезазначена ухвала надійшла на адресу ОДПІ - 27.03.2015 року…». Вказані обставини також підтверджуються резолюцією «До опрацювання та вжиття необхідних заходів» від 27.03.2015 на копії оскаржуваної ухвали.

Отже, останнім днем строку подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Черкаської області від 24.03.2015 у справі № 05-10-14-01-08/103, відповідно до вимог ч. 1 ст. 93 ГПК України, є 03.04.2015.

В даному випадку, апеляційна скарга Христинівської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Черкаській області була отримана судом першої інстанції 08.05.2015, тому що зазначена апеляційна скарга була передана скаржником до органу поштового зв'язку лише 06.05.2015, що підтверджується відбитком поштового штемпеля відділення зв'язку на конверті, в якому було надіслано апеляційну скаргу, тобто з порушенням встановленого для оскарження строку.

У відповідності до п. 6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» апеляційна скарга, яка подана після закінчення строків, установлених ст. 93 ГПК України, залишається без розгляду, якщо апеляційний господарський суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для відновлення строку.

Відповідну заяву (клопотання) може бути викладено в апеляційній скарзі чи в окремому документі, і в останньому випадку її має бути подано одночасно з апеляційною скаргою. Якщо апеляційна скарга подається з пропуском строку, встановленого для її подання без клопотання про відновлення такого строку, то скарга повертається на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

В даному випадку, за текстом апеляційної скарги скаржник просить суд поновити йому строк на апеляційне оскарження та, зокрема, посилається на те, що: «Ухвала господарського суду Черкаської області від 24.03.2015 була проголошена без представника Христинівської ОДПІ, відповідно ознайомитися з рішенням суду в порядку та у строки, встановлені статтями 91-93 Господарського процесуального кодексу України не мала змоги так як вищезазначена ухвала надійшла на адресу ОДПІ - 27.03.2015 року…».

Відповідно до ст. 53 ГПК України господарський суд може визнати причини пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні ст. 43 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Виходячи зі змісту ст. 53 ГПК України, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

В п. 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році» від 15.03.2007 № 01-8/123 зазначено: «Згідно з частиною першою статті 53 ГПК за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк».

Отже, наведена норма пов'язує можливість відновлення процесуального строку з обов'язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Це стосується й тих випадків, коли таке відновлення здійснюється з ініціативи господарського суду, що має зазначити відповідну причину (причини) в судовому рішенні, в якому йдеться про відновлення строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами розділу V ГПК України.

Приймаючи до уваги, що Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, доводи та обставини, що наведені на обґрунтування клопотання про відновлення строку мають бути підтверджені належними доказами у справі відповідно до вимог ст. ст. 33, 34 ГПК України та оцінюватись відповідно до норм ст. 43 ГПК України. Відповідна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 14.03.2012 року у справі № 50/206-б.

Оцінивши викладене за текстом апеляційної скарги клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів вважає, що вказане клопотання задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як зазначалося вище, оскаржувана ухвала суду першої інстанції надійшла на адресу Христинівської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Черкаській області 27.03.2015, однак апеляційна скарга була передана скаржником до органу поштового зв'язку лише 06.05.2015.

Таким чином, скаржник був обізнаний у результатах розгляду господарським судом Черкаської області його заяви про визнання кредиторських вимог до боржника ще з 27.03.2015 і скаржником не наведено жодних об'єктивно непереборних причин чи обставин, з яких він не міг подати апеляційну скаргу вчасно. В даному випадку, у скаржника було достатньо часу для подання апеляційної скарги на вказану ухвалу суду першої інстанції з дотриманням вимог чинного процесуального законодавства, оскільки протилежного скаржником доведено не було.

Враховуючи викладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду приходить до висновку про те, що у скаржника не існувало жодних об'єктивно непереборних, що не залежали від його волевиявлення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами обставин для своєчасного вчинення такої процесуальної дії, як звернення до суду з апеляційною скаргою, оскільки скаржником не надано доказів існування поважних причин неподання у встановлені процесуальні строки апеляційної скарги; не наведено жодної з поважних причин неможливості подання апеляційної скарги в передбачені законодавством строки.

Таким чином, судова колегія вважає, що можливість своєчасного подання апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер.

За наведених обставин, судова колегія вважає, що скаржником у відповідності до ст. 33 ГПК України, не доведено наявність поважних причин пропуску процесуального строку, оскільки доказів того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк, у нього не було можливості, останній не надав.

Зважаючи на викладене, судова колегія не вбачає підстав для відновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Черкаської області від 24.03.2015 у справі № 05-10-14-01-08/103, тому відповідне клопотання Христинівської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Черкаській області задоволенню не підлягає.

Приписами ч. 2 ст. 93 ГПК України встановлено, що апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

За таких обставин, апеляційну скаргу Христинівської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Черкаській області на ухвалу господарського суду Черкаської області від 24.03.2015 у справі № 05-10-14-01-08/103 з доданими до неї документами слід повернути скаржнику без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 86, 93, пунктом 4 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Христинівській ОДПІ Головного управління Міндоходів у Черкаській області у задоволенні клопотання, викладеного за текстом апеляційної скарги, про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Черкаської області від 24.03.2015 у справі № 05-10-14-01-08/103.

2. Апеляційну скаргу Христинівської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Черкаській області на ухвалу господарського суду Черкаської області від 24.03.2015 у справі № 05-10-14-01-08/103 з доданими до неї документами повернути скаржнику без розгляду.

3. Матеріали оскарження ухвали господарського суду Черкаської області від 24.03.2015 у справі № 05-10-14-01-08/103 повернути до господарського суду Черкаської області.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді О.С. Копитова

С.В. Сотніков