ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2015 р. Справа № 909/239/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Малєєвої О. В.

при секретарі судового засідання Вакалюк А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування", вул. Герцена, 10, м. Київ, 04050,

до відповідача: підприємця Волосянка Володимира Михайловича, вул. Шевченка, 14, м. Богородчани, Богородчанський район, Івано-Франківська область, 77700,

за участю у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна", вул. Дегтярівська, 62, м. Київ, 04112,

про стягнення витрат по виплаті страхового відшкодування в розмірі 5 934,24 грн,

за участю представників учасників процесу:

від відповідача: Волосянко В. М., паспорт СС574822 від 22.09.1998, довідка з ЄДРЮОФОП від 11.03.2015,

від позивача та від третьої особи представники не з'явились,

встановив:

Приватне акціонерне товариство "ПРОСТО-страхування" звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до фізичної особи-підприємця Волосянка Володимира Михайловича про стягнення витрат по виплаті страхового відшкодування в розмірі 5 934,24 грн.

Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що 18.07.2013 акціонерне товариство "ПРОСТО-страхування" та Бойчук І. І. уклали договір страхування №ПК 003622 майнових інтересів власника автомобіля "Toyota LAND CRUISER Prado", реєстраційний номер АТ0033ВА. Вказує, що 11.02.2014 в с. Смодна Косівського району відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Toyota LAND CRUISER Prado", реєстраційний номер АТ0033ВА, яким керував Бойчук І. І. та власником якого є Павлюк І. М., та автомобіля "Volvo F12", реєстраційний номер АТ6341АН, з причепом "WIELTON", реєстраційний номер АТ2973ХТ, яким керував Обух Я.О. Зазначає, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини Обух Я.О., що підтверджується постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27.03.2014. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, яким керував Обух Я. О., застрахована у АТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" по полісу №АС6962120. Вказує, що відповідно до платіжних доручень №6385 від 27.02.2014, №6386 від 27.02.2014 та №13184 від 30.04.2014 АТ "ПРОСТО-страхування" виплатило страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 53829,05 грн і що АТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" відшкодувало за вказану дорожньо-транспортну пригоду страхове відшкодування в розмірі 47 894,81 грн - шкоду, визначену у звіті експерта з оцінки транспортного засобу. Вважає, що грошові кошти в розмірі 5934,24грн, які є різницею між фактично сплаченим позивачем розміром страхового відшкодування та сумою, яка відшкодована йому страхувальником винної особи, відповідно до ст. 1172 ЦК України повинна бути стягнуті з фізичної особи-підприємця, з якою винуватець ДТП перебував у трудових відносинах. Заявлені позовні вимоги обґрунтовує положеннями ст.ст. 993, 1187, 1191, 1194 ЦК України, ст. 27 ЗУ "Про страхування".

Відповідач ФОП Волосянко В. М. позов не визнав, у відзиві на позов вх.№4919/15 від 26.03.2015 вказав, що внаслідок виплати позивачем страхового відшкодування останній набув право вимоги в порядку суброгації, а не регресу. Вважає, що відшкодуванню позивачу підлягає сума, яка визначена в звіті оцінки транспортного засобу №11224/94487 від 17.02.2014 та яка була відшкодована АТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна". Зазначає, що відповідно до ст. 38 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" власник транспортного засобу не включений до переліку осіб, до яких позивач має право пред'являти регресний позов. Зауважує, що відповідно до полису №АС6962122 франшизи немає, а ліміт відповідальності відповідача визначений у розмірі 50 000 грн, а тому у випадку обґрунтованості заявленої суми позовних вимог АТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" повинна була відшкодувати 50 000 грн, а не 47894,81 грн. При цьому звертає увагу на невідповідність розміру шкоди, заподіяної автомобілю "Toyota LAND CRUISER Prado", яка була вказана у звіті про оцінку транспортного засобу, що був надісланий АТ "СК "ПЗУ Україна", розміру шкоди, що була вказана в звіті, надісланому відповідачеві.

Аналогічні пояснення відповідач надав у судовому засіданні.

У запереченнях на відзив вх.№5913/15 від 14.04.2015 позивач вказав, що надане відповідачеві експертне дослідження - це відкориговане експертом дослідження, що проводилось на підставі виявлених прихованих пошкоджень для потреб АТ "ПРОСТО-страхування". Зазначає, що АТ "ПРОСТО-страхування" не є страховиком відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а тому положення ст. 38 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" до нього не застосовується. Відмічає, що вимоги позивача ґрунтуються на страхових виплатах по договору добровільного страхування транспортного засобу.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" у поясненнях вих. №650/13 від 21.04.2015 (вх.№6599/15 від 24.04.2015) вказала, що страхова компанія виконала свої зобов'язання, сплативши АТ "ПРОСТО-страхування" страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 47 894,81 грн, яке було розраховане відповідно до ст. 29 ЗУ "Про страхування" з урахуванням зносу відповідно до незалежної оцінки експерта.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши інші зібрані у справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 43 ГПК України суд встановив наступне.

18.07.2013 між Бойчуком І. І., як страхувальником, та АТ "ПРОСТО-страхування" було укладено договір добровільного страхування "Просто-каско" №003622, відповідно до умов якого застраховано майнові інтереси страхувальника з володіння, користування, розпорядження транспортними засобом "Toyota LAND CRUISER Prado", реєстраційний номер АТ0033ВА, рік випуску 2011. Згідно з умовами даного договору страхове відшкодування по ризикам "Пошкодження", "Незаконне заволодіння", "Додаткове обладнання" здійснюється без вирахування зносу (п. 1.8.1) та згідно з даними СТО за направленням страховика (несертифіковане по марці, моделі за п. 1.4). Даний договір діє з 19.07.2013 по 16.07.2014 (п. 1.15).

11.02.2014 в с. Смодна Косівського району сталася дорожньо-транспортна пригода за участю Обуха Я. О., який керував автомобілем "Volvo F12", реєстраційний номер АТ6341АН, з причепом "Velton" реєстраційний номер АТ2973ХТ, та Бойчука І. І., який керував автомобілем "Toyota LAND CRUISER Prado", реєстраційний номер АТ0033ВА.

Бойчуку І. І. інспектором ДАІ Косівського РВ УМВС видано довідку, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 11.02.2014 транспортний засіб "Toyota LAND CRUISER Prado" реєстраційний номер АТ0033ВА отримав механічні пошкодження.

Про вказану подію, яка має ознаки страхового випадку, Бойчуком І. І. складено повідомлення, яке отримано АТ "ПРОСТО-страхування" 13.02.2014 за вх. №1321/14/Вр.

Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27.03.2014 у справі №352/605/14-п Обуха Я. О. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до звіту з оцінки транспортного засобу №11224/94487 від 17.02.2014, складеного суб'єктом оціночної діяльності ФОП Коцарою Ю.В. та оцінювачем автотранспортних засобів Годуном В. А. за заявою АТ "ПРОСТО-страхування" від 17.02.2014 щодо визначення розміру матеріального збитку на дату пошкодження, вартість відновлювального ремонту для автомобіля "Toyota LAND CRUISER Prado", реєстраційний номер АТ0033ВА, яка визначена, як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових, становить 47 894,81 грн.

Страхувальником подано заяву до АТ "ПРОСТО-страхування" вх.№1331/14/Вр від 20.02.2014 про відшкодування 43 927,05 грн відповідно до платіжного доручення №ФАВ0000225 від 17.02.2014, виписаного ТОВ "Класик-Авто", заяву вх.№1332/14/Вр від 20.02.2014 про відшкодування 8800,00 грн відповідно до рахунку-фактури №ПП-0000012 від 17.02.2014, виписаного ФОП Тучак В. Д., заяву вх.№1392/14/Вр від 24.04.2014 про відшкодування 1102,00 грн відповідно до платіжного доручення №ФАВ0000407 від 23.04.2014, виписаного ТОВ "Класик-Авто".

На підставі страхового акту №94487 від 26.02.2014 та додаткового страхового акту №94487 від 28.04.2014 АТ "ПРОСТО-страхування" зроблено висновок про необхідність виплати страхувальнику Бойчуку І. І. страхового відшкодування у розмірі 52 727,05 грн шляхом перерахування 43 927,05 грн та 1102,00 грн ТОВ "Класик-Авто" та 8800 грн ФОП Тучак В. Д. на відповідні рахунки. Перерахування вказаних коштів АТ "ПРОСТО-страхування" підтверджується платіжними дорученнями №6385 від 27.02.2014 та №13184 від 30.04.2014, №6386 від 27.02.2014.

Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС6962120 від 09.12.2013 Волосянком М. В. застраховано WIELTON NS34, номерний знак АТ2973ХТ, у ПрАт "СК "ПЗУ Україна". Пунктом 4 передбачено страхову суму (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, що становить 50 000,00 грн без франшизи. Строк дії даного договору з 10.12.2013 до 09.12.2014.

На підставі заяви АТ "ПРОСТО-страхування" про страхове відшкодування вих.№04-3684 від 24.06.2014 в сумі 53 829,05 грн ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" відповідно до страхового акту №UA034/L01/03 від 25.08.2014 перераховано АТ "ПРОСТО-страхування" 47894,81 грн.

АТ "ПРОСТО-страхування" було надіслано Волосянку В. М. регресну вимогу від 29.08.2014 на суму 5 934,24 грн, яка є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, здійсненою ПрАт "СК "ПЗУ Україна". Дана ввимога отримана Волосянком В. М. 09.09.2014, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

На заяву Волосянко В. М. від 03.10.2014 до ПрАТ СК "ПЗУ Україна" про надання роз'яснень щодо неповної виплати на користь АТ "ПРОСТО-страхування" страхового відшкодування страховиком було надано відповідь, що згідно з п. 22.1 ст. 22 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до наданого звіту з оцінки транспортного засобу проведено страхове відшкодування АТ "ПРОСТО-страхування" в розмірі 47 894,81 грн, що, на думку страховика, є належним виконанням зобов'язань за договором, укладеним з Волосянком В.М.

При вирішенні даного спору суд виходить з того, що ч. 1 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Статтею 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі (ст. 8 ЗУ "Про страхування").

Позивачем дорожньо-транспортну пригоду визнано страховим випадком, з настанням якого виник обов'язок страховика виплатити страхове відшкодування.

Статтею 9 ЗУ "Про страхування" передбачено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

Умовами договору добровільного страхування "Просто-каско" №003622 визначено, що страхове відшкодування, зокрема, по ризику "Пошкодження" здійснюється без вирахування зносу (п. 1.8.1) та згідно з даними СТО за направленням страховика (несертифіковане по марці, моделі за п. 1.4).

На підставі поданих Бойчуком І. І. платіжних доручень АТ "ПРОСТО-страхування" здійснило виплату страхувальнику в розмірі 52 727,05 грн.

На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди водій Обух Я. О., з вини якого було завдано шкоду Бойчуку І. І., перебував у трудових відносинах з ФОП Волосянко В. М., який є власником автомобіля "Volvo F12", реєстраційний номер АТ6341АН, з причепом "WIELTON", реєстраційний номер АТ2973ХТ, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ СК "ПЗУ Україна" згідно з полісом №АС6962120. Даний факт сторонами не заперечується.

Згідно з ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Наведена стаття також узгоджується з положеннями ст. 27 ЗУ "Про страхування" та надає страховикові право звернутися з вимогою до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, розмір регресного відшкодування, право вимоги якого виникло у позивача визначається його фактичними витратами (платежами) як страховика, які здійснені на користь страхувальника.

АТ "ПРОСТО-страхування" звернулося до ПрАТ СК "ПЗУ Україна" (страхової компанії винної особи) із вимогою вих.№04-3684 від 24.06.2014 про відшкодування шкоди в розмірі 52 727,05 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 ЗУ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Суб'єктами оціночної діяльності є, зокрема, суб'єкти господарювання, зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону (ст. 5 ЗУ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні").

Згідно зі ст. 12 ЗУ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до звіту з оцінки транспортного засобу №11224/94487 від 17.02.2014, складеного суб'єктом оціночної діяльності ФОП Коцарою Ю. В. та оцінювачем автотранспортних засобів Годуном В. А., вартість відновлювального ремонту для автомобіля "Toyota LAND CRUISER Prado", реєстраційний номер АТ0033ВА, яка визначена, як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових, становить 47 894,81 грн.

Пунктом 22.1 ст. 22 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 9 "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. (ст. 29 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Згідно з ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Умовами договору, укладеного між ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" та ФОП Волосянком В. М., не передбаченого іншого порядку виплати страхового відшкодування, а тому ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" виплатило АТ "ПРОСТО-страхування" страхове відшкодування відповідно до звіту з оцінки транспортного засобу №11224/94487 в розмірі 47894,81 грн.

Щодо тверджень відповідача про фальсифікацію позивачем звіту з оцінки транспортного засобу "Toyota LAND CRUISER Prado", про що свідчать розбіжності в розмірі шкоди, яка була вказана у звіті про оцінку, що був надісланий ПрАТ "СК "ПЗУ Україна", та розміру шкоди, що була вказана в звіті, надісланому відповідачеві, слід зазначити, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст. 34 ГПК України, які б підтверджували факт фальсифікації документів. Крім того, наявність іншого звіту, в якому зазначений більший розмір шкоди не підлягає оцінці при розгляді даної справи, оскільки позивач при обґрунтуванні позовних вимог посилається на звіт, який був надісланий ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" з меншою сумою.

Страхування майнової відповідальності особи є одним із можливих різновидів страхування, передбачених ст. 980 ЦК України, а також ЗУ "Про страхування". Страхування відповідальності може бути видом як обов'язкового страхування (страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів), так і добровільного страхування (страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту).

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

З огляду на викладене, страхове відшкодування - це сума, виплата якої здійснюється страховиком в межах страхової суми (максимально можливого розміру виплати по страхуванню), та страхувальник (відповідальна особа) несе зобов'язання по відшкодуванню різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою лише у разі, якщо фактичний розмір шкоди перевищує максимально можливий розмір страхової виплати (ліміт відповідальності страховика).

Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Приписами ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно з приписами ст. 27 ЗУ "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічну правову позицію про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право регресу, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, викладено у постанові Верховного Суду України від 12.03.2012 у справі №53/128.

Щодо тверджень відповідача про те, що відповідно до ст. 38 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" власник транспортного засобу не включений до переліку осіб, до яких позивач має право пред'являти регресний позов, слід зазначити, що право регресної вимоги позивача до відповідача виникло на основі договору про добровільне страхування, а тому до вказаних правовідносин ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не застосовується, а ЗУ "Про страхування" відповідних застережень не містить.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 8, 124 Конституції України, ст.ст. 43, 49, ст. 82 - ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" до підприємця Волосянка Володимира Михайловича про стягнення витрат по виплаті страхового відшкодування в розмірі 5 934,24 грн.

Стягнути з підприємця Волосянка Володимира Михайловича в користь приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" 5 934,24 грн (п'ять тисяч дев'ятсот тридцять чотири гривні двадцять чотири копійки) витрат по виплаті страхового відшкодування та 1827 (одну тисячу двадцять сім) грн сплаченого судового збору.

Наказ видати стягувачеві після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 08.05.15

Суддя Малєєва О. В.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ Федунишин М.М. 08.05.15