ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2015 р. Справа №917/2608/14

за позовом Прокурора міста Полтави, вул. В.Козака, 1, м. Полтава, 36020

до 1. Полтавської міської ради, вул. Жовтнева, 36, м. Полтава, 36000;

2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 36007

треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1: 1). Полтавське міське управління земельних ресурсів та земельного кадастру, вул. Жовтнева, 36, м. Полтава, 36000

2).Управління з питань містобудування та архітектури вул. Жовтнева, 36, м. Полтава, 36000.

Про: 1) визнання недійсним і скасування рішення Полтавської міської ради від 18.03.2014р. в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у м. Полтаві по АДРЕСА_2 для експлуатації торгівельного павільйону та встановлення особистого строкового земельного сервітуту з оформленням відповідного договору в установленому порядку ФО-П ОСОБА_1;

2) визнання недійсним і скасування рішенням Полтавської міської ради від 05.09.2013 "Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності" в частині: надання дозволу строком на 1 рік для розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Полтави ФО-П ОСОБА_1;

3) зобов'язання ФО-П ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку загальною площею 0,0016 га, шляхом: а) винесення тимчасової споруди за її межі та б) повернення у комунальну власність на користь Полтавської міської ради

Суддя Погрібна С.В.

Представники сторін:

від прокуратури: Сорочинська О.М. посвідчення №020635 вид. 20.09.2013р.

від відповідача 1: Дзюбло О.І. довіреність №04.2-17/2/2378 від 11.11.2014р.;

від відповідача 2: ОСОБА_1 НОМЕР_1 вид. 04.01.2000р.

ОСОБА_4 ордер ПТ №054047 від 28.04.2015р.

від третьої особи 1: Клименко Г.Й. довіреність №01-14/3283 від 03.12.2013р.

від третьої особи 2: Буд С.В. довіреність б/н від 22.04.2015р.

Суть справи: Розглядається позовна заява в якій прокурор просить суд:

- визнати недійсним і скасувати рішення Полтавської міської ради від 18.03.2014р. в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у м. Полтаві по АДРЕСА_2 для експлуатації торгівельного павільйону та встановлення особистого строкового земельного сервітуту з оформленням відповідного договору в установленому порядку ФО-П ОСОБА_1;

- визнати недійсним і скасувати рішення Полтавської міської ради від 05.09.2013р. "Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності" в частині: надання дозволу строком на 1 рік для розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Полтави ФО-П ОСОБА_1 площею 0,0016 кв.м. у м. Полтаві по АДРЕСА_2, за рахунок земель житлової та громадської забудови, надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), нарахування та стягнення плати за користування землею на умовах земельного сервітуту з дня прийняття цього рішення, зобов"язання ФО-П ОСОБА_1 оформити паспорт прив"язки тимчасової споруди чи внести відповідні зміни;

- зобов'язати ФО-П ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку загальною площею 0,0016 га, розташовану у м. Полтава по АДРЕСА_2 кадастровий номер: НОМЕР_3 шляхом винесення тимчасової споруди за її межі та повернути у комунальну власність на користь Полтавської міської ради.

Ухвалою від 09.04.2015р. судом було залучено до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1, Полтавське міське управління земельних ресурсів та земельного кадастру та Управління з питань містобудування та архітектури.

Прокурор на задоволенні позову наполягає та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що проведеною Прокуратурою міста Полтави перевіркою за скаргою ТОВ "Офісний центр Арсенал плюс" було виявлено порушення вимог земельного та містобудівного законодавства при використанні земельних ділянок комунальної власності під розміщення тимчасових споруд у місті Полтаві.

За результатами перевірки встановлено, що рішенням Полтавської міської ради від 18.03.2014 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у м. Полтаві по АДРЕСА_2 для експлуатації торгівельного павільйону та встановлено особистий строковий земельний сервітут з оформленням відповідного договору в установленому порядку ФО-П ОСОБА_1.

Окрім того, рішенням Полтавської міської ради від 05.09.2013р. "Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності" було надано ФО-П ОСОБА_1 дозвіл строком на 1 рік розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Полтави згідно з додатками до цього рішення, площею 0,0016 кв. м. у м. Полтаві по АДРЕСА_2 за рахунок земель житлової та громадської забудови. Пунктом 2 зазначеного рішення надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

На виконання вказаних рішень між ФО-П ОСОБА_1 та Полтавською міською радою укладено 07.04.2014р. договір особистого строкового земельного сервітуту щодо передачі у сервітутне користування зазначеної земельної ділянки на строк до 05.09.2014р.

Однак, як зазначає прокурор ФО-П ОСОБА_1 не є ні власником, ні землекористувачем земельної ділянки, тобто не є суб"єктом правовідносин, що виникають з приводу встановлення земельного сервітуту.

В зв"язку з тим, як зазначає прокурор, вказані рішення Полтавської міської ради було прийнято з порушенням вимог ст. 401 Цивільного кодексу України, ст.ст. 123, 124, 134, 135 Земельного кодексу України, вони є незаконними та підлягають скасуванню в судовому порядку.

Відповідач 1 в судовому засіданні та у наданому через канцелярію суду відзиві на позовну заяву (вхід. 4519 від 31.03.2015р.) проти задоволення позову заперечує.

В обгрунтування своїх заперечень зазначає, що прокурором міста Полтави, не заявлено жодного доводу та не надано жодного доказу щодо виникнення та існування у існуючих цивільних заснованих на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників договірних правовідносинах між Полтавською міською радою та ФО-П ОСОБА_1, стосовно права особистого сервітуту землями, що на праві комунальної власності належать територіальній громаді м. Полтави, загальнодержавних інтересів (політичних, економічних, соціальних та інших) та їх порушення у зв'язку із прийняттям оскаржуваного рішення.

Крім того, відповідач 1 зазначає, що матеріали позовної заяви не містять жодного обґрунтування, який саме законний інтерес держави Україна існував та був порушений у цивільних заснованих на договорі правовідносинах особистого сервітуту між Полтавською міською радою та ФО-П ОСОБА_1 та якими нормами Конституції України, та нормами інших правових актів закріплено зазначений інтерес держави Україна.

Як зазначає відповідач 1, що у відносинах між Полтавською міською радою та ФО-П ОСОБА_1 під час прийняття оспорюваного рішення, Полтавською міською радою було реалізовано повноваження власника земель, що на праві комунальної власності належать територіальній громаді м. Полтави.

Відповідач 2 проти задоволення позову заперечує, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість.

В своєму відзиві на позовну заяву (вхід. №6452 від 30.04.2015р.) (а.с.180-182) зазначає, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є належним учасником правовідносин земельного сервітуту, саме у відповідності до ст. 401 ЦК України та ст. ст. 99 та 100 ЗК України.

Також відповідач 2 зазначає, що Полтавська міська ради діяла у повній відповідності до власних повноважень та інтересів територіальної громади, а укладення договору особистого земельного сервітуту замість договору оренди є не порушення законодавства, та не намаганням "обійти проведення аукціону", а результатом окремої конкретної ситуації.

Представник третьої особи 1 проти позову прокурора заперечує.

Представник третьої особи 2 в судовому засіданні та у наданому відзиві на позовну заяву (вхід. №6391 від 30.04.2015р.) (а.с.210-213) проти задоволення позову заперечує.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення, додано до справи та повідомлено про строк виготовлення повного тексту рішення згідно ст.85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Рішенням Полтавської міської ради тридцять третьої сесії шостого скликання від 05.09.2013р. "Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності" було надано дозвіл строком на 1 рік на розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Полтави згідно з додатками до цього рішення, у тому числі ФО-П ОСОБА_1 площею 16,0 кв. м. у м. Полтаві по АДРЕСА_2 за рахунок земель житлової та громадської забудови (а.с.37-38).

Пунктом 2 зазначеного рішення надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Рішенням Полтавської міської ради позачергової сорокової сесії шостого скликання від 18.03.2014р. затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у м. Полтаві по АДРЕСА_2 для експлуатації торгівельного павільйону та встановлено особистий строковий земельний сервітут з оформленням відповідного договору в установленому порядку ФО-П ОСОБА_1 (а.с.35-36).

На підставі вказаних рішень, 07.04.2014р. між Полтавською міською радою та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 був укладений договір особистого строкового земельного сервітуту (а.с.39-42).

Даний договір зареєстровано у виконавчому комітеті Полтавської міської ради, про що у книзі реєстрації записів договорів на встановлення особистого строкового земельного сервітуту вчинено запис №68-3 від 15.04.2014р.

За умовами вищезезначеного договору відповідачу 2 встановлено сервітутне землекористування (обмежене платне користування) на земельну ділянку площею 16 кв.м., кадастровий номер НОМЕР_3, для розміщення торговельного павільйону, яка знаходиться за адресою: Україна, Полтавська область, м.Полтава, АДРЕСА_2 (землі житлової та громадської забудови).

Договір укладено строком з 05.09.2013р. по 05.09.2014р. (п.п. 3.1.).

Рішенням Полтавської міської ради сорок п"ятого сесії шостого скликання від 25.11.2014р. "Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності" було продовжено розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Полтава, ФО-П ОСОБА_1 по АДРЕСА_2, площею 16,0 кв.м., кадастровий номер: НОМЕР_3 - на 5 років. (а.с. 194).

На виконання даного рішення 18.12.2014р. між Полтавською міською радою та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 був укладений договір особистого строкового земельного сервітуту (а.с.201-202).

Договір укладено строком з 25.11.2014р. по 25.11.2019р. (п.п. 3.1.).

Прокурор посилаючись на те, що зазначені рішення Полтавської міської ради від 05.09.2013р. та 18.03.2014р., щодо встановлення ФО-П ОСОБА_1 особистого строкового земельного сервітуту на вказану земельну ділянку суперечить вимогам чинного законодавства та спотворюють механізм надання землі у користування суб"єктам господарської діяльності в обхід проведенням аукціону. А тому просить суд визнати недійсним і скасувати рішення Полтавської міської ради від 18.03.2014р. в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у м. Полтаві по АДРЕСА_2 для експлуатації торгівельного павільйону та встановлення особистого строкового земельного сервітуту з оформленням відповідного договору в установленому порядку ФО-П ОСОБА_1, а також рішення Полтавської міської ради від 05.09.2013 "Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності" в частині: надання дозволу строком на 1 рік для розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Полтави ФО-П ОСОБА_1 площею 0,0016 кв.м. у м. Полтаві по АДРЕСА_2, за рахунок земель житлової та громадської забудови, надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), нарахування та стягнення плати за користування землею на умовах земельного сервітуту з дня прийняття цього рішення, зобов"язання ФО-П ОСОБА_1 оформити паспорт прив"язки тимчасової споруди чи внести відповідні зміни.

Також, зобов'язати ФО-П ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку загальною площею 0,0016 га, розташовану у м. Полтава по АДРЕСА_2 кадастровий номер: НОМЕР_3 шляхом винесення тимчасової споруди за її межі та повернути у комунальну власність на користь Полтавської міської ради.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що доводи прокурора є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню виходячи із наступного:

Відповідно до статті 98 Земельного кодексу України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Види права земельного сервітуту визначає стаття 99 Земельного кодексу України. Зазначена стаття визначає конкретних суб'єктів, між якими виникають відносини щодо сервітуту.

Вимагати встановлення земельних сервітутів можуть власники або землекористувачі земельних ділянок. Ініціатором встановлення земельного сервітуту може бути власник або користувач земельної ділянки, у яких є потреба у використанні суміжної (сусідньої) земельної ділянки, щоб усунути недоліки своєї ділянки, зумовлені її місцем розташування або природним станом.

Згідно з правилами статті 401 Цивільного кодексу України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Як встановлено судом Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не є ні власником, ні землекористувачем земельної ділянки. В матеріалах справи відсутні докази того, що потреби ФО-П ОСОБА_1, а саме, розміщення тимчасової споруди, не могли бути задоволені іншим способом. Таким чином, ФО-П ОСОБА_1 не є суб'єктом правовідносин, що виникають з приводу встановлення земельного сервітуту.

Зазначене вказує на те, що рішення Полтавської міської ради винесені з порушенням норм чинного земельного законодавства. Передача земельної ділянки повинна була проводитись на умовах оренди в порядку, визначеному ст. ст. 124, 134 Земельного кодексу України та згідно положень Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

У відповідності до ст. 12 Земельного кодексу України, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільська, селищна, міська рада здійснює передачу у власність або надання у користування земельних ділянок виключно відповідно до закону та в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Статтями 123, 124, 134, 135 Земельного кодексу України визначено порядок передачі в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній чи комунальній власності, права на які підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах).

А отже враховуючи вищезазначене, за відсутності у ФО-П ОСОБА_1 права на земельний сервітут, Полтавська міська рада мала можливість розпорядитися вказаними земельними ділянками шляхом передачі в оренду.

Однак, при прийнятті рішень від 05.09.2013року та від 18.03.2014року Полтавська міська рада діяла з порушенням зазначених норм чинного законодавства та всупереч інтересам територіальної громади.

Відповідно до ч.1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однак у процесі розгляду справи відповідачами не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність всіх обставин та підстав для встановлення відповідачем 1 за спірним рішенням земельного сервітуту, а саме наявність у власності чи користуванні відповідача 2 земельної ділянки - суміжної (сусідньої) із земельною ділянкою, щодо якої встановлено земельний сервітут за спірними рішеннями, які підтверджували б необхідність встановлення земельного сервітуту для відповідача 2 як власника чи землекористувача суміжних (сусідніх) земельних ділянок по АДРЕСА_2, щоб усунути недоліки таких своїх земельних ділянок, тощо.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем 1 фактично за спірними рішеннями надано відповідачу 2 земельну ділянку у строкове користування без дотримання встановленої процедури та підстав, визначених чинним законодавством України, а не встановлено земельний сервітут щодо такої земельної ділянки, як йдеться у самому спірному рішенні від 18.03.2014р.

Згідно приписів статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 статті 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги прокурора є обгрнутованими, доведені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 49 ГПК судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Положенням п. 4. 6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 р. визначено, що, приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору; у разі ж повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору та коли позивачем у справі є сам прокурор. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що судовий збір в частині позовних вимог про визнання недійсними та скасування рішень Полтавської міської ради підлягає стягненню з Полтавської міської ради, а з вимоги про звільнення земельної ділянки - з ФО-П ОСОБА_1

На підставі матеріалів справи та керуючись статтями 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати недійсним і скасувати рішення Полтавської міської ради від 18.03.2014р. в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у м. Полтаві по АДРЕСА_2 для експлуатації торгівельного павільйону та встановлення особистого строкового земельного сервітуту з оформленням відповідного договору в установленому порядку ФО-П ОСОБА_1.

3. Визнати недійсним і скасувати рішення Полтавської міської ради від 05.09.2013р. "Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності" в частині: надання дозволу строком на 1 рік для розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Полтави ФО-П ОСОБА_1 площею 0,0016 кв.м. у м. Полтаві по АДРЕСА_2, за рахунок земель житлової та громадської забудови, надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), нарахування та стягнення плати за користування землею на умовах земельного сервітуту з дня прийняття цього рішення, зобов"язання ФО-П ОСОБА_1 оформити паспорт прив"язки тимчасової споруди чи внести відповідні зміни.

4. Зобов'язати ФО-П ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) звільнити земельну ділянку загальною площею 0,0016 га, розташовану у м. Полтава по АДРЕСА_2 кадастровий номер: НОМЕР_3 шляхом винесення тимчасової споруди за її межі та повернути у комунальну власність на користь Полтавської міської ради (вул. Жовтнева, 36, м. Полтава, ).

5. Стягнути з Полтавської міської ради (вул. Жовтнева, 36, м. Полтава, ) в доход Держбюджету України, отримувач коштів УДКСУ у м. Полтава (м. Полтава), 22030001, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38019510, рахунок отримувача 3002, банк отримувача ГУДКСУ у Полтавській області, код банку отримувача 831019, код класифікації доходів бюджету 22030001 - 2 436,00 грн. судового збору.

6. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 36007; ідентифікаційний код НОМЕР_2) в доход Держбюджету України, отримувач коштів УДКСУ у м. Полтава (м. Полтава), 22030001, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38019510, рахунок отримувача 3002, банк отримувача ГУДКСУ у Полтавській області, код банку отримувача 831019, код класифікації доходів бюджету 22030001 - 1 218,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 08.05.2015р.

Суддя Погрібна С.В.