ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2015 р.Справа № 922/1467/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

при секретарі судового засідання Березкіній А.Д.

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків
до Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, м. Харків
про стягнення 13761,98 грн.
за участю представників сторін :

позивача - Бєлої І.М., довіреність №01-42юр/3210 від 30.04.2015р.

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2015 року Акціонерна компанія "Харківобленерго" (позивач) звернулась до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача - Управління Державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Харківській області суми заборгованості за постачання електричної енергії в розмірі 12628,76 грн. (де 10523,97 грн. тарифна складова та 2104,79 грн. - ПДВ 20%), 645,30 грн. - інфляційні нарахування, 387,52 грн. - пеня та 100,40 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору про постачання електричної енергії №041-16903 від 14.07.2014р. щодо оплати вартості поставленої електричної енергії за грудень 2014 р. та січень 2015 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16 березня 2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 30 березня 2015 року о 09:30 годині. Цією ж ухвалою суду витребувано у сторін додаткові докази.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30 березня 2015 року відкладено розгляд справи на 12 травня 2015 р. о 10:00 год.

06 травня 2015 року через канцелярію суду представник позивача надав клопотання (вх. №18005) про припинення провадження у справі № 922/1467/15 на підставі п. 1.1 ч.1 ст. 80 ГПК України, у зв'язку з оплатою заборгованості відповідачем в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач підтвердив оплату заборгованості відповідачем в повному обсязі, у зв'язку з чим підтримав клопотання про припинення провадження у справі.

Відповідач в призначене судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву та витребуваних судом документів не надав. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення представника позивача, судом встановлено наступне.

14.07.2004 року між АК "Харківобленерго" (позивач) та Управлінням державної автоінспекції ГУМВС України в Харківській області (відповідач) було укладено договір про постачання електричної енергії № 041-16903 (договір), що пролонгований, відповідно до п. 9.11 на 2015 рік.

Відповідно до Закону України "Про електроенергетику" від 08.06.2000 року № 1812-ІІІ (зі змінами та доповненнями) та "Правил користування електричною енергією", затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 року № 28 (зі змінами та доповненнями), (Правила) договір про постачання електричної енергії є основним документом, що регламентує відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Таким чином, договір визначає погодження його умов обома сторонами.

Так, згідно з умовами договору, а саме п. 2.1.2, постачальник електричної енергії зобов'язується постачати електричну енергію, як різновид товару, в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 договору, з урахуванням розділів 6, 7 договору, відповідно до додатку № 1 "Договірні величини постачання електричної енергії і потужності Споживачу" та додатку № 2 "Порядок розрахунків".

Споживач, у свою чергу, відповідно до п. 2.2.5 договору, зобов'язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії та інші нарахування згідно з умовами додатка 2 "Порядок розрахунків" до договору.

Згідно з п. 1 Додатку № 2 "Порядок розрахунків" до договору (а.с. 18-19), відповідачу встановлений розрахунковий період з 1 числа місяця до такого ж числа наступного місяця.

Відповідно до п. 5 додатку № 2 "Порядок розрахунків" до договору, відповідач протягом 3 днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РВЕ рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений відповідачем протягом 5 банківських днів з дня його отримання. В разі неявки відповідача для отримання рахунку позивач направляє рахунок відповідачу рекомендованим листом. У такому разі рахунок вважається отриманим відповідачем з дня його відправлення.

АК "Харківобленерго", як Постачальник, виконала свої зобов'язання по договору у повному обсязі та здійснила у період з січня 2014 року по січень 2015 року станом на 01.02.2015р. відпуск електричної енергії споживачу у повному обсягу, за яку, порушивши умови договору, відповідач своєчасно не розрахувався, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.02.2015 року становила 10523,97 грн.

Визначення вартості спожитої електричної енергії проводиться відповідно до чинних тарифів, що встановлюються і регулюються відповідним уповноваженим органом Кабінету Міністрів України в особі НКРЕКП України та обов'язкові для застосування усіма підприємствами, установами, організаціями, та згідно зі звітами відповідача про спожиту електричну енергію.

У суму заборгованості за вартість спожитої електричної енергії включений податок на додану вартість у сумі 2104,79 грн. Сума заборгованості нарахована відповідно до Закону України від 03.12.1999р. "Про внесення змін до Закону України "Про податок на додану вартість".

Згідно з п. 4.2.1 договору, за внесення платежів, передбачених пунктом 2.2.5 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком № 2 "Порядок розрахунків", відповідач сплачує позивачу суму боргу з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, 3% річних та індексу інфляції. Сума пені нараховується відповідачу з дати остаточного розрахунку, зазначеної в додатку № 2 "Порядок розрахунків", до дня ліквідації заборгованості включно та зазначається з рахунку окремою строчкою.

Позивачем була нарахована відповідачу пеня за невиконане зобов'язання по оплаті електричної енергії за період з лютого 2014 року по липень 2014 року в сумі 387,52 грн., індекс інфляції за невиконане зобов'язання по оплаті електричної енергії за період з січня 2014 року по грудень 2014 року в сумі 645,30 грн. та 3% річних за невиконане зобов'язання по оплаті електричної енергії за період з січня 2014 року по січень 2015 року в сумі 100,40 грн.

Таким чином, за період з грудня 2014 року по січень 2015 року між позивачем та відповідачем утворилась заборгованість, яка станом на 01.02.2015 року становить 13761,98 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до Закону України "Про електроенергетику" від 08.06.2000 року №1812-ІІІ та "Правил користування електричною енергією", затвердженими Постановою НКРЕ України від 31.07.1996 № 28 (далі - Правила), договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регламентує відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та статтею 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконати її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені статтею 611 Кодексу. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 2 статті 343 ГК України визначено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов'язок доказування кожною стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень .

Відповідно ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з матеріалів справи 26 лютого 2015 року відповідачем була сплачена частково заборгованість в сумі 8672,16 грн., що підтверджується платіжним дорученням №335 від 26.02.2015р., наявного в матеріалах справи, тобто до звернення позивача з позовом до суду, а тому в цій частині суд відмовляє в задоволенні позову, оскільки в цій частині позов заявлено безпідставно.

Після звернення позивача з позовом (дата подання позову - 12 березня 2015 р.), відповідач сплатив решту суму заборгованості за спірним договором в розмірі 3956,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням №692 від 26.03.2015р. на суму 12566,47 грн.

Зважаючи на вищевикладене, згідно п.1-1 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, суд припиняє провадження у справі в частині стягнення заборгованості за спірним договором в сумі 3956,60 грн., у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Отже, клопотання позивача про припинення провадження у справі підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що за наслідками розгляду даної справи у позові було відмовлено частково, а в частині стягнення суми боргу в розмірі 3956,60 грн. провадження у справі припинено з мотивів часткової оплати відповідачем цих сум після звернення позивача з позовом до суду, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 525,27 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 509, 525, 530, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 179, 343 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 49, п.1-1 ч.1 ст. 80, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Частково задовольнити клопотання позивача про припинення провадження у справі.

2. Відмовити в задоволенні позову частково в сумі 8672,16 грн.

3. Врешті частини позову в сумі 3956,60 грн. провадження у справі припинити.

4. Стягнути з Управління Державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Харківській області (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 26, , п/р 8648 ГУДКУ у Харківській області, МФО 851011) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, , п/р 5 в АТ "Райффайзен Банк Аваль", м.Київ, МФО 380805) 527,27 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18.05.2015 р.

Суддя І.О. Чистякова