РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2015Справа №910/1123/15-г

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія Н.З. Техно»
До Департаменту охорони здоров'я Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
Простягнення 357 000, 00 грн.
Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача: Михайловський А.О. - за дов.; Бут Д.Л. - за дов.;

Від відповідача: Баннікова М.В. - за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 357 000, 00 грн. за Договором №31 від 27.12.2011р. про закупівлю товарів за державні кошти.

19.02.2015р. представник відповідача в судовому засіданні надав суду письмові пояснення, відповідно до яких просив суд відмовити в задоволенні вимог за позовною заявою, в зв'язку з тим, що неповне розрахування за поставлений товар з позивачем викликане лише у зв'язку з відсутністю бюджетних коштів, що безумовно викликане затримкою бюджетного фінансування.

За клопотанням представників сторін, з метою забезпечення повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, спір у даній справі вирішено у строк у відповідності п.3 ст.69 ГПК України.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2011 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір №31 про закупівлю товарів за державні кошти (надалі - Договір).

Відповідно до предмету Договору Позивач зобов'язався у 2011 році поставити Відповідачу, а останній прийняти та оплатити меблі медичні (стіл реанімаційний, стіл нейрохірургічний), 33.10.2, зазначені в специфікації (Додаток 1 до Договору), в тому числі: Лот №1 - стіл реанімаційний з сервоконтролем (надалі - Товар).

Згідно з умовами п. 3.1. Договору, сума цього Договору становить 357 000, 00 грн. у тому числі ПДВ 0, 00 грн. (ціна Договору визначається з урахуванням розділу V «Податок на додану вартість» Податкового кодексу України).

У відповідності з п. 4.1. Договору, розрахунки проводяться відповідно до ст. 49 Бюджетного кодексу України шляхом оплати Відповідачем вартості товарів, зазначених в специфікації до цього Договору, після їх отримання та згідно пред'явленої Позивачем видаткової накладної.

Таким чином, відповідно до умов Договору та специфікації (Додаток 1 до Договору), Позивач зобов'язався поставити Відповідачу стіл реанімаційний з сервоконтролем (торгівельна назва товару: стіл реанімаційний для новонароджених IW931AEU, виробник країна: Fisher&Paykel Healthcare, Нова Зеландія) в кількості 3 (три) одиниці за ціною за одиницю Товару 119 000, 00 грн., загальною вартістю в розмірі 357 000, 00 грн., у тому числі ПДВ 0, 00 грн.

Судом встановлено, що на підставі заявки Відповідача від 29.12.2011р. №039-ТМЗ-622, Позивач виконав взяті на себе зобов'язання та поставив обумовлений у Договорі Товар.

Отримання Відповідачем за Договором Товару підтверджується видатковою накладною №12013 від 29.12.2011р. та довіреністю №95 від 29.12.2011р. про отримання Товару і Відповідачем факт отримання товару не заперечується.

Однак, Відповідач не виконав свого зобов'язання щодо оплати Товару.

В зв'язку з несплатою Відповідачем коштів за поставлений Товар, Позивач звернувся до Відповідача з вимогою про погашення заборгованості (вих. №05-01 від 14.05.2014р.). У відповідь Відповідач Листом №061-4391/0501 від 03.06.2014р. повідомив про те, що протягом періоду часу з дня отримання Товару і по сьогоднішній день, мало місце недофінансування з бюджету.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, Господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав:

За своєю правовою природою, Договір №31 від 27.12.2011р. про закупівлю товарів за державні кошти, укладений між Позивачем та Відповідачем є Договором поставки та є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Стаття 655 ЦК України передбачає, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Судом встановлено, що за видатковою накладною №12013 від 29.12.2011р. Позивач поставив Відповідачу товар, визначений Договором, на суму 357 000, 00 грн.

Таким чином, факт передачі товару Позивачем та його прийняття Відповідачем суду належним чином доведений.

Однак, Відповідач не оплатив зазначеної суми за поставлений товар на користь Позивача.

Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися - належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином та відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Матеріали справи свідчать, що Відповідачем не сплачено грошову суму в розмірі 357 000, 00 грн. за поставлений Товар.

Посилання відповідача на те, що заборгованість виникла у зв'язку з відсутністю бюджетного фінансування не приймаються судом до уваги, оскільки на підставі частини другої статті 617 Цивільного кодексу України, частини другої статті 218 Господарського кодексу України та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18 жовтня 2005 року відсутність бюджетних коштів передбачених у видатках Державного бюджету України не виправдовує бездіяльність боржника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Окрім того, також відсутність бюджетного фінансування за договором не може бути підставою для звільнення замовника від обов'язку оплатити виконану роботу, оскільки в разі відсутності коштів для оплати Замовник був вправі та мав фактичну можливість призупинити виконання умов договору з моменту виявлення відсутності коштів для оплати поставлених товарів, а не приймати такі товари.

Відтак, відсутність у боржника грошей у готівковій формі або грошових коштів на його рахунку, і як наслідок, неможливість виконання ним грошового зобов'язання, не звільняють боржника від відповідальності за прострочення грошового зобов'язання.

Таким чином, Відповідачем доводи позивача не спростовано, належних доказів виконання зобов'язань, на підставі яких заявлено позовні вимоги не надано.

Отже, факт наявності боргу у відповідача за договором №31 від 27.12.2011р. про закупівлю товарів за державні кошти у сумі 357 000, 00 грн. позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, і тому ця сума має бути стягнута з відповідача.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В судовому засіданні, допустимими доказами, які знаходяться в матеріалах справи Позивач довів, що його вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по оплаті судового збору, згідно ст. 49 ГПК України покладаються на Відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Департаменту охорони здоров'я Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Прорізна, 19; Код: 02012906) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Н.З. Техно» (04201, м. Київ, вул. Бережанська, 14, к. 7; Код: 30682900) заборгованості у розмірі 357 000 (триста п'ятдесят сім тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 7 140 (сім тисяч сто сорок) грн. 00 коп.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 05.05.2015р.

Суддя І.І.Борисенко