ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12 травня 2015 р. Справа № 903/259/15

Господарський суд Волинської області, розглянувши матеріали по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Волинської філії, м.Луцьк

до Камінь-Каширської районної державної адміністрації Волинської області, м. Камінь-Каширський Волинської області

про стягнення 3 925,20грн.

Суддя: С.В. Бондарєв

За участю представників сторін:

від позивача: Вознячук Л.Є., дов. №4570 від 12.12.2014р.

від відповідача: н/з

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представнику позивача роз'яснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учаснику судового процесу згідно ст. 22 ГПК України роз'яснено процесуальні права та обов'язки.

В судовому засіданні 12.05.2015 року відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть спору: Позивач- Публічне акціонерного товариство "Укртелеком" в особі Волинської філії-звернувся до господарського суду з позовом до відповідача- Камінь-Каширської районної державної адміністрації Волинської області-про стягнення 5 463,45грн., в т.ч. 5 317,44грн.-заборгованості за надані на підставі договору про надання телекомунікаційних послуг №30 від 22.03.2012р. телекомунікаційні послуги за період з листопада 2014 року по лютий 2015р. (включно), 56,70 грн.-пені за період з 21.12.2014р. по 05.03.2015р. (за кожен період окремо) згідно п. 5.2. договору, 16,22грн.-3% річних за період з 01.12.2014р. по 05.03.2015р., 73,09 грн.-суми індексу інфляції за період з грудня 2014р.по лютий 2015р. (включно).

В обґрунтування позовних вимог вказав на неналежне виконання відповідачем умов договору про надання телекомунікаційних послуг №30 від 22.03.2012р. по оплаті отриманих ним послуг.

Ухвалою суду від 13.03.2015р. порушено провадження по справі та призначено її до розгляду на 21.04.2015р. на 11:00год.

20.04.2015р. через відділ документального забезпечення та контролю - канцелярію суду від відповідача надійшло до суду пояснення №646/26/2-15 від 10.04.2015р. (вх.№01-54/3527/15), в яких відповідач вказав, що незважаючи на те, що кошторисного призначення по коду 2240 вистачало та вчасно було профінансовано грудень 2014р., оплата платіжних доручень в управлінні Державної казначейської служби не провелась. Посилаючись на ст.55 Бюджетного Кодексу України, з метою уникнення напруги тільки після оплати захищених статей та оплати енергоносіїв, управління Державної казначейської служби проводить оплату незахищених статей.

В зв'язку з цим по коду 2240 на 01.01.2015р. виникла зареєстрована кредиторська заборгованість в сумі 1 651,75 грн. Через 1 місяць та недостатнє призначення по тимчасовому кошторису ця заборгованість стала простроченою. Тільки після оплати простроченої заборгованості минулого року, вже після затвердження постійного кошторису, було розпочато проведення оплат 2015 року.

Зазначив, що кредиторська заборгованість на 01.11.2014р. становила 3 678,39грн. Згідно рахунків нараховано за телекомунікаційні послуги за листопад місяць 2014р. без пені - 1 859,57 гривень, за грудень місяць 2014р. без пені - 1 512,34 грн., за січень 2015р. без пені - 1 530,46грн., за лютий 2015р. без пені - 1 845,06 гривень.

Повідомив, що було проплачено готівкою всього на 6 612,31грн. Кредиторська заборгованість станом на 01.03.2015р. становить 3 813,51грн.

Вказав, що кошти в сумі 1 503,93грн., які оплачувались готівкою 17.11.2014р. в ПАТ КБ "Надра" не поступили по призначенню.

Зауважив, що заборгованість по оплаті за телекомунікаційні послуги на протязі року згідно кошторисних призначень буде проплачена повністю.

Долучив до матеріалів справи акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.11.2014р. по 01.03.2015р., копії платіжних доручень №278 від 11.12.2014р., №19 від 04.02.2015р., №18 від 03.02.2015р., квитанції від 17.11.2014р. №к12/Н/35, Розпорядження №370 від 25.11.2013р. та Положення про Камінь-Каширську районну державну адміністрацію, затверджену Розпорядженням голови райдержадміністрації 25.11.2013р. №370.

В судовому засіданні 21.04.2015р. представник позивача звернувся до суду з заявою, в якій просив суд зменшити розмір позовних вимог та у зв'язку з частковою оплатою відповідачем 26.03.2015р. заборгованості в розмірі 348,25 грн., стягнути з нього 5 115,20грн., в т.ч. 4 969,19грн. заборгованості за надані на підставі договору про надання телекомунікаційних послуг №30 від 22.03.2012р. телекомунікаційні послуги за період з листопада 2014 року по лютий 2015р. (включно), 56,70 грн.-пені за період з 21.12.2014р. по 05.03.2015р. (за кожен період окремо) згідно п. 5.2. договору, 16,22грн.-3% річних за період з 01.12.2014р. по 05.03.2015р., 73,09 грн.-суми індексу інфляції за період з грудня 2014р.по лютий 2015р. (включно).

Крім того, долучив до матеріалів справи копії акту звіряння розрахунків станом на 01.04.2015р., витягу з банківського реєстру оплат та Положення про Волинську філію ПАТ "Укртелеком" (нова редакція), затверджену рішенням Правління ПАТ "Укртелеком", Протоколом №42 від 09.09.2011р.

Водночас, в клопотанні №б/н від 21.04.2015р. (вх.№01-54/3606/15) просив відкласти розгляд справи, в зв'язку з необхідністю додаткового вивчення питання оплати.

Відповідач в судове засідання 21.04.2015р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином була повідомлений про дату, час та місце судового розгляду спору, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №077 від 23.03.2015р.

Згідно з ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі зменшити розмір позовних вимог.

Оскільки зменшення розміру позовних вимог не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та інтересів інших осіб, судом прийнято заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог від 21.04.2015р., спір вирішується виходячи з нової ціни позову - 5 115,20грн.

Ухвалою суду від 21.04.2015р. розгляд справи відкладався згідно ст. 77 ГПК України з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин по справі, зважаючи на неявку відповідача в судове засідання, неподання відповідачем витребуваних судом доказів, ненадання позивачем доказів оплати боргу та необхідність витребування додаткових доказів по справі.

Крім того, зобов'язано сторін представити суду: позивача-докази проплати; додаткові письмові пояснення за спірний період; відповідача-докази проплати (в разі її здійснення); сторін-провести звірку взаєморозрахунків по справі та підписати акт, який представити в судове засідання.

В судовому засіданні 12.05.2015р. представник позивача звернувся до суду з заявою №545-13-66/15-03 від 12.05.2015р. (вх.№01-65/136/15) про зменшення розміру позовних вимог, в якій зважаючи на часткову оплату відповідачем суми основного боргу після звернення позивачем з позовом, зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача 3 925,20грн., в т.ч. 3 779,19грн.-заборгованості за надані на підставі договору про надання телекомунікаційних послуг №30 від 22.03.2012р. телекомунікаційні послуги за період з листопада 2014 року по лютий 2015р. (включно), 56,70 грн.-пені за період з 21.12.2014р. по 05.03.2015р. (за кожен період окремо) згідно п. 5.2. договору, 16,22грн.-3% річних за період з 01.12.2014р. по 05.03.2015р., 73,09 грн.-суми індексу інфляції за період з грудня 2014р.по лютий 2015р. (включно).

Водночас, повідомив, що сплачені відповідачем суми пені зараховані в погашення попереднього боргу.

Відповідач в судове засідання 12.05.2015р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином була повідомлений про дату, час та місце судового розгляду спору, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №820 від 30.04.2015р.

Згідно з ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі зменшити розмір позовних вимог.

Вищий господарський суд України у п. 3.10 постанови пленуму від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вказав, що передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Оскільки зменшення розміру позовних вимог не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та інтересів інших осіб, судом приймається заява позивача про зменшення розміру позовних вимог від 12.05.2015р., спір вирішується виходячи з нової ціни позову - 3 925,20грн.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, враховуючи те, що розгляд спору вже відкладався, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, явку його не було визнано обов'язковою, господарський суд визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, -

встановив:

22 березня 2012р. між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" і Камінь-Каширською районною державною адміністрацією було укладено договір №30 про надання телекомунікаційних послуг, згідно з умовами якого Укртелеком відповідно до умов договору зобов'язується надавати абоненту загальнодоступні (універсальні) та інші телекомунікаційні послуги, супутні (додаткові) послуги, згідно з переліком та в обсягах, замовлених Абонентом, а Абонент зобов'язується своєчасно оплачувати отримані Послуги відповідно до умов цього договору.

Згідно п. 2.1. договору, перелік замовлених послуг та засобів зв'язку, виділених абоненту, зазначено у Додатку 2 до цього договору.

У відповідності до п.п. 7.1.-7.2. даного договору, цей договір вступає в силу з дня його підписання Укртелекомом та абонентом і діє протягом одного року. Якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору жодна зі сторін не повідомила письмово про його припинення, договір вважається продовженим на тих самих умовах на кожний наступний рік.

Даний договір підписано сторонами, підписи скріплені відтиском їх печаток. (а.с. 8-10)

Між сторонами виникли договірні відносини надання і споживання послуг, що регламентовані гл. 63 ЦК України. Договір про надання телекомунікаційних послуг №30 від 22.03.2012р. не заперечений сторонами, не визнаний в установленому порядку недійсним (доказів в підтвердження протилежного суду не надано). Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору.

Згідно частини 1 статті 173 ГК України зобов'язання, що виникає між суб'єктами господарювання, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку, є господарським зобов'язанням.

Згідно з частиною 1 статті 174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Правові основи діяльності у сфері телекомунікацій визначаються Законом України «Про телекомунікації» від 18.11.2003р. №1280-IV (далі -ЗУ «Про телекомунікації»), який визначає права, обов'язки та засади відповідальності фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у даній діяльності або користуються телекомунікаційними послугами.

Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про телекомунікації» дія цього Закону поширюється на відносини суб'єктів ринку телекомунікацій щодо надання та отримання телекомунікаційних послуг і використання телекомунікаційних мереж загального користування.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про телекомунікації» споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, зокрема виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

У відповідності із ч.1 ст. 68 Закону України "Про телекомунікації" розрахунки за телекомунікаційні послуги здійснюються на умовах договору про надання телекомунікаційних послуг між оператором, провайдером телекомунікацій та споживачем або без договору за готівкову оплату чи за допомогою карток тощо в разі одержання споживачем замовленої за передоплатою (авансованої) послуги за тарифами, затвердженими згідно із законодавством.

Розділом 4 цього договору сторони погодили, порядок розрахунків за надані телекомунікаційні послуги, а саме абонент сплачує послуги електрозв'язку за авансовою системою оплати.

Згідно п.п. 4.15.-4.16. цього договору, рахунок за отримані послуги оплачується абонентом не пізніше 20 числа місяця, що настає після повного розрахункового періоду (при кредитному порядку оплати) та до 20 числа поточного місяця у разі застосування попередньої (авансової) оплати. У разі застосування попередньої (авансової) оплати абонент зобов'язаний до 20 числа поточного місяця здійснити оплату послуг в розмірі не менше суми послуг, наданих у попередньому розрахунковому періоді. Укртелеком проводить перерахунок суми до 10 числа місяця, що настає після розрахункового періоду, виходячи з фактично наданих послуг у розрахунковому періоді. Залишок авансу переноситься на наступний розрахунковий період.

На виконання умов договору № 30 від 22.03.2012р. позивач за період листопада 2014р. - лютий 2015р. надав відповідачу телекомунікаційних послуг на суму 5 317,44 грн., що підтверджується рахунками на оплату від 30.11.2014р., від 31.12.2014р., від 31.01.2015р., 28.02.2015р. (а.с. 11-18).

Відповідач оплату наданих послуг за спірний період не провів в повному обсязі, що спричинило звернення кредитора з позовом до суду.

Як встановлено судом та підтверджується поданими позивачем доказами, між сторонами дійсно виникли господарські відносини, які за своєю правовою природою підпадають під визначення договору про надання послуг (в даному випадку - надання телекомунікаційних послуг).

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно зі ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вже зазначалося, сторонами в розділі 4 договору №30 від 22.03.2012р. обумовлено порядок розрахунків між ними. Проте відповідач, за надані йому телекомункіаційні послуги за період з листопада 2014 року по лютий 2015р. своєчасно не розрахувався.

В судовому засіданні 12.05.2015р. представник позивача звернувся до суду з заявою №545-13-66/15-03 від 12.05.2015р. (вх.№01-65/136/15) про зменшення розміру позовних вимог, в якій зважаючи на часткову оплату відповідачем суми основного боргу після звернення позивачем з позовом зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача 3 925,20грн., в т.ч. -заборгованості за надані на підставі договору про надання телекомунікаційних послуг №30 від 22.03.2012р. телекомунікаційні послуги за період з листопада 2014 року по лютий 2015р. (включно), 56,70 грн.-пені за період з 21.12.2014р. по 05.03.2015р. (за кожен період окремо) згідно п. 5.2. договору, 16,22грн.-3% річних за період з 01.12.2014р. по 05.03.2015р., 73,09 грн.-суми індексу інфляції за період з грудня 2014р.по лютий 2015р. (включно).

Дана заява судом прийнята.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем на момент розгляду справи складає 3 779,19грн., стверджується договором №30 про надання телекомунікаційних послуг від 22.03.2012р., рахунками на оплату від 30.11.2014р., від 31.12.2014р., від 31.01.2015р., 28.02.2015р. та підлягає до стягнення в силу ст.ст. 193, 265 ГК України, якими встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Доказів, які б спростовували цю заборгованість або доказів її оплати відповідач суду не подав, факту надання послуг не заперечив.

Відповідно до ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У зв'язку із невиконанням відповідачем договірних зобов'язань в частині оплати вартості спожитих телекомунікаційних послуг позовна вимога про стягнення з нього 3 779,19грн. заборгованості обґрунтована і підлягає до задоволення.

У відповідності із ст.ст.610, 611, ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 5.2. договору № 20 від 22.03.2012р. передбачено, що у разі несвоєчасної оплати наданих Уктелекомом послуг абонент сплачує пеню, яка обчислюється залежно від вартості неоплачених послуг в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення оплати.

На підставі п. 5.2 договору позивачем підставно нараховано відповідачу пеню в розмірі 56,70 грн. за період з 21.12.2014р. по 05.03.2015р. (за кожен період окремо), що підлягає до стягнення.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

При перевірці розрахунку суми 3% річних за період з 01.12.2014р. по 05.03.2015р. в розмірі 16,22грн. та суми індексу інфляції за період з грудня 2014р.по лютий 2015р. (включно) в розмірі 73,09грн. за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ" 9.1.3 судом встановлено, що стягнення нарахованої позивачем суми 3% річних та суми індексу інфляції за вказані періоди здійснюється в межах сум, заявлених позивачем, а тому дана вимога підлягє стягненню з відповідача.

У зв'язку із задоволенням позову на відповідача відповідно до ст. ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України слід покласти судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст.173, 193, 230, 265 Господарського кодексу України, ст.ст.526, 599, 625 Цивільного кодексу України, п.п.5, п. 1 ст. 33, ст. 68 Закону України "Про телекомунікації", ст.ст. 44, 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд-

вирішив:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Камінь-Каширської районної державної адміністрації Волинської області, (Волинська обл., м. Камінь-Каширський, вул. Воля, 2, )

на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Волинської філії, (м. Луцьк, вул. Кривий Вал, 28,

3 925,20грн., в т.ч. 3 779,19грн.-основного боргу, 56,70грн.-пені, 16,22грн.-3% річних, 73,09грн.-суми індексу інфляції та 1 827,00грн. витрат по сплаті судового збору.

Повний текст рішення складено

15.05.2015

Суддя С. В. Бондарєв