ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05 травня 2015 р. Справа № 918/217/15

за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" в особі відділення 100/17 АБ "Укргазбанк"

до відповідача-1 Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до відповідача-2 Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за кредитним договором із солідарних боржників в сумі 276 293 грн. 68 коп.

Суддя Андрійчук О.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_3, дов № 606 від 19.11.2014 року

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не з'явився

Статті 20, 22, 91, 93 ГПК України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених ст. 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до ст. 811 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ:

У березні 2015 року Публічне акціонерне товариство акціонерного банку "Укргазбанк" в особі відділення 100/17 АБ "Укргазбанк" (позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач-1), Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (відповідач-2) про стягнення в сумі 276 293,68 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що:

19.05.2008 року між позивачем (банк) та відповідачем-1 (позичальник) укладено кредитний договір № 30/08/11/К-СМП (кредитний договір), за умовами якого кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 400 000,00 грн. строком на 120 місяців.

Відповідач-1 своїх зобов'язань за кредитним договором не дотримується, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість в розмірі 243 948,68 грн., з яких: 133 332,80 грн. - заборгованість за кредитом, що стягується достроково, 50 000,10 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 2 581,73 грн. - заборгованість за процентами, 45 115,99 грн. - прострочена заборгованість по нарахованим процентам, 6 802,11 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 6 115,95 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів.

19.05.2008 року між позивачем (кредитор), відповідачем-1 (позичальник) та відповідачем-2 (поручитель) укладено договір поруки № 30/08/11/П-СМП (договір поруки), за умовами якого поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором № 30/08/11/К-СМП від 19.05.2008 року.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем-1 умов кредитного договору, позивач звернувся до суду з вимогою про солідарне стягнення з відповідача-1 та відповідача-2 суми заборгованості в розмірі 243 948,68 грн.

Крім того, 19.05.2008 року між позивачем (іпотекодержатель) та відповідачем-1 (іпотекодавець) укладено договір іпотеки № 30/08/11/І-МБ-СМП (договір іпотеки), предметом якого є нерухоме майно - приміщення кафе та земельна ділянка.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем-1 умов договору іпотеки, зокрема щодо страхування предмету іпотеки, позивачем нараховано відповідачу-1 штраф в розмірі 32 345,00 грн.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на ст.ст. 526, 530, 553, 554, 555, 589, 590, 610, 611, 612, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 193, 216 ГК України.

Ухвалою від 11.03.2015 року порушено провадження, справу призначено до розгляду на 23.03.2015 року.

Ухвалою суду від 23.03.2015 року розгляд справи відкладено на 27.04.2015 року.

Ухвалою суду від 23.03.2015 року провадження у справі в частині позовних вимог до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 припинено.

Ухвалою суду від 27.04.2015 року розгляд справи відкладено на 05.05.2015 року.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність копій документів на їх відповідність оригіналам, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

19.05.2008 року між позивачем (банк) та відповідачем-1 (позичальник) укладено кредитний договір № 30/08/11/К-СМП (кредитний договір), за умовами якого кредитор відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію із загальним лімітом 400 000,00 грн. (п. 1.1. кредитного договору).

Пунктом 6.9. кредитного договору передбачено, що строк дії договору - з моменту набрання ним юридичної сили до 19.05.2019 року.

Відповідно до п. 1.6. кредитного договору надання банком кредиту здійснюється з позичкового рахунку, визначеного у п. 3..1.1 цього договору, шляхом: оплати платіжних документів позичальника у порядку, визначену чинним законодавством, нормативними актами НБ України; безготівкового платежу за вказаними позичальником реквізитами; надання готівки через касу банку як з поточного, так і безпосередньо з позичкового рахунку позичальника, тощо.

Згідно з п. 1.2. кредитного договору цільове призначення (мета) кредиту: на поповнення обігових коштів.

За п. 1.3. кредитного договору строк кредитування: кредит надається з 19.05.2008 року стром на 120 місяців. Позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі у строки, встановлені графіком погашення кредиту (додаток № 1 до договору), якщо тільки не застосовується інший строк повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін до цього договору або до вказаного строку (достроково) відповідно до умов розділу ІV цього договору. Позичальник повинен повернути основну суму кредиту на рахунок № НОМЕР_2 у гривнях, відкритий в Рівненській філії ВАТ АБ "Укргазбанк", МФО 333692. У разі ненадходження платежів від позичальника у встановлені дійсним договором строки, суми непогашених у строк платежів перераховуються на рахунок прострочених кредитів та прострочених процентів. Кредит вважається повернутим в момент зарахування грошових коштів у повному обсязі на відповідний рахунок банку.

Як встановлено судом із наявних матеріалів справи, зокрема з банківських виписок по особовому рахунку позичальника, останній своїх зобов'язань по своєчасному поверненню кредитних коштів не виконав, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість в розмірі 183 332,90 грн., з яких: 133 332,80 грн. - заборгованість за кредитом, що стягується достроково, 50 000,10 грн. - прострочена заборгованість за кредитом.

Підпунктами 1.4.1.-1.4.4. п. 1.4. кредитного договору передбачено, що за використання кредитних коштів у межах строку кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 19,5% річних. При цьому, за користування кредитними коштами понад строк, визначений в п. 1.3. договору, процентна ставка встановлюється в розмірі 20,5% річних. Нарахування процентів по договору здійснюється за фактичне число календарних днів користування кредитом, виходячи з фактичної кількості календарних днів у році. При цьому, проценти нараховуються на залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту (часткового надання кредиту), до дня повного погашення заборгованості за кредитом. При розрахунку процентів за користування кредитом враховується перший та не враховується останній день користування кредитом. Строк сплати процентів - один раз на місяць, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, відповідно до п. 1.3. договору, в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, або в день дострокового розірвання цього договору.

Позичальник проценти у строк та в розмірі, визначені кредитним договором, не сплатив, у зв'язку з чим заборгованість за процентами складає 47 697,72 грн., з яких: 2 581,73 грн. - заборгованість за процентами, 45 115,99 грн. - прострочена заборгованість по нарахованим процентам.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Частиною 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, ч. 6 ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У силу вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, заборгованість позичальника перед банком за кредитом складає 183 332,90 грн., а за процентами - 47 697,72 грн.

Відповідно до п. 5.3. кредитного договору за порушення строків (визначених у цьому договорі) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити банку неустойку (пеню) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період існування заборгованості, обчисленої від суми простроченого платежу за кожен день прострочення виконання зобов'язань від дня виникнення такого прострочення до повного погашення заборгованості. Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України сторони домовляються, що нарахування пені за прострочення виконання зобов'язань (щодо строків, визначених у цьому договорі, повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом) припиняється через один рік від дня, коди зобов'язання мало бути виконано. Сплата штрафних санкцій (неустойки, пені) за цим договором не звільняє позичальника від відшкодування збитків, завданих банку, у повному обсязі.

За несвоєчасне повернення кредиту та сплату процентів позивач нарахував позичальнику пеню в розмірі 6 802,11 грн. та 6 115,95 грн. відповідно.

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (ч. 1 ст. 216 ГК України).

У силу вимог ч.ч. 1, 2 ст. 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Згідно з ч. 1. ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 6. ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок пені, беручи до уваги строк її нарахування, погоджений сторонами у п. 5.3. договору, позовну давність, в межах якої, за поясненнями позивача, таке нарахування проводилося, а також суму заборгованості по процентам, надану банком, та по кредиту, встановлену графіком погашення, суд встановив, що розмір пені за процентами складає 3 331,75 грн. (при заявленому - 6 115,95 грн.), а за кредитом - 6 443,58 грн. (при заявленому - 6 802,11 грн.) (розрахунок додається), отже пеня підлягає частковому задоволенню.

19.05.2008 року між позивачем (кредитор), позичальником та відповідачем-2 (поручитель) укладено договір поруки № 30/08/11/П-СМП (договір поруки), за умовами якого поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором № 30/08/11/К-СМП від 19.05.2008 року (договір), укладеним між кредитором та позичальником, згідно з яким позичальнику надано відновлювальну відкличну кредитну лінію із загальним лімітом 400 000,00 грн., яку позичальник зобов'язаний повернути у повному обсязі у строк, не пізніше 17.05.2018 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 19,5% річних, з урахуванням змін та доповнень, якщо такі будуть прийняті сторонами договору (п. 1.1. договору поруки).

Відповідно до п.п. 1.2., 1.3. договору поруки поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за виконання по договору. Поручитель відповідає за повернення заборгованості за договором у тому ж обсязі, що і позичальник - за сплату кредиту (кредитних коштів), процентів за користування кредитом (кредитними коштами), неустойку (штрафи, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язань у повному обсязі.

Пунктом 2.1. договору поруки передбачено, що у випадку невиконання позичальником зобов'язань по договору кредитор звертається з письмовою вимогою про виконання зобов'язань по договору до позичальника. У разу одержання вимоги кредитора поручитель зобов'язаний повідомити про це позичальника, а в разу пред'явлення до нього позову - подати клопотання про залучення позичальника до участі у справі.

За п. 2.2. договору поруки поручитель зобов'язаний не пізніше 2-х днів з дати письмової вимоги перерахувати суму заборгованості позичальника за договором на рахунки, на яких враховується заборгованість позичальника в РФ ВАТ АБ "Укргазбанк", МФО 333692. Номери рахунків зазначаються у письмовій вимозі кредитора.

Згідно з п.п. 5.1., 5.2. договору поруки дійсний договір набуває юридичної сили з моменту підписання сторонами і діє до припинення забезпеченого ним зобов'язання позичальника за договором. Порука також припиняється, якщо кредитор протягом 3 років з дня настання строку виконання зобов'язання позичальника за договором не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк виконання зобов'язання не зазначений або визначений моментом вимоги, то відповідальність поручителя перед кредитором припиняється після закінчення одного року з дня укладення цього договору.

У силу вимог ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України).

За приписами ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

З огляду на викладене вбачається, що оскільки зобов'язання відповідача-1 перед позивачем не виконані, отже відповідач-2, як солідарний боржник, відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки (пені).

Відтак, вимоги позивача до відповідача-2 визнаються судом обґрунтованими та такими, які належить задоволити.

Стосовно припинення підприємницької діяльності відповідача-1 та наслідків такого припинення, то суд вважає за необхідне зазначити таке.

Частиною 1 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За ч. 3 ст. 205 ГК України господарське зобов'язання припиняється неможливістю виконання у разі ліквідації суб'єкта господарювання, якщо не допускається правонаступництво за цим зобов'язанням.

У силу вимог ч.ч. 1, 2 ст. 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Фізична особа - підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна.

Громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном, на яке відповідно до закону може бути звернено стягнення (ч. 2 ст. 128 ГК України).

З наведеного вбачається, що припинення позичальником своєї підприємницької діяльності не має наслідком припинення зобов'язання, зокрема таке припинення не підпадає під вимоги ст.ст. 608, 609 ЦК України, оскільки фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення, тобто майном, належним йому як фізичній особі.

Отже, оскільки зобов'язання за кредитним договором не припинилося, відтак не припинилося і зобов'язання, що забезпечувало його виконання - договір поруки.

За ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

У силу вимог ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що позовні вимоги до відповідача-2 підлягають частковому задоволенню, а саме: 183 332 ,90 грн. заборгованості за кредитом, 47 697,72 грн. заборгованості за процентами, 6 443,58 грн. пені за кредитом, 3 331,75 грн. пені за процентами.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 80, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" (вул. Єреванська,1, м. Київ, 03087, ) 183 332,90 грн. заборгованості за кредитом, 47 697,72 грн. заборгованості за процентами, 6 443,58 грн. пені за кредитом, 3 331,75 грн. пені за процентами та 4 816,35 судового збору.

3. У задоволенні позовних вимог про стягнення 2 784,20 грн. пені за процентами та 358,53 грн. пені за кредитом відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 ГПК України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 ГПК України.

Повне рішення складено 06.05.2015 року.

Суддя Андрійчук О.В.