ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" травня 2015 р. справа №05/142-50

Суддя господарського суду Волинської області Войціховський В.А., при секретарі судового засідання Потоцькій А.О.,

за участю представників:

ОСОБА_1 - скаржник

ОСОБА_2 - представник скаржника (дов. від 01.04.2015р.)

Дуда Ю.М. - державний виконавець другого відділу ДВС Луцького МУЮ (дов. від 22.04.2015р.)

Бірюк І.В. - головний юрисконсульт відділу правового забезпечення позовної роботи з проблемною заборгованістю Управління по роботі з проблемною заборгованістю Департаменту безпеки ПАТ "Укрінбанк" (дов. від 19.09.2013р. №574)

розглянувши у відкритому судовому засіданні

скаргу ОСОБА_1 , м. Луцьк

на дії державного виконавця другого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, м. Луцьк

у справі

за позовом Акціонерного товариства "Український інноваційний банк" в особі Луцької філії, м. Луцьк

до відповідача: Підприємця ОСОБА_1, м. Луцьк

про стягнення 251 630,82 грн.

ВСТАНОВИВ: 02 квітня 2015 року ОСОБА_1, в порядку, визначеному ст. 1212 ГПК України, звернувся до суду із скаргою від 02.04.2015р. на дії державного виконавця другого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області при:

- прийнятті постанови про відкриття виконавчого провадження №44646974 від 08.09.2014р. щодо примусового виконання рішення господарського суду Волинської області від 28.10.2009р. у справі №05/142-50 (наказ господарського суду від 12.11.2009р. №05/142-1),

- прийнятті постанови від 08.09.2014р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження,

- прийнятті акту опису і арешту майна боржника від 06.10.2014р.,

- прийнятті постанови від 09.12.2014р. про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Ухвалою від 03.04.2015р. ОСОБА_1 було відновлено пропущений строк на подання до господарського суду скарги на дії органу державної виконавчої служби, скаргу прийнято до розгляду та призначено її розгляд в судовому засіданні.

Ухвалою від 23.04.2015р. розгляд скарги відкладався.

В судовому засіданні 14.05.2015р. за усним клопотанням представника скаржника, погодженим із представниками другого відділу ДВС Луцького міського управління юстиції та ПАТ "Укрінбанк", з метою надання скаржнику можливості ознайомитись із додатковими поясненнями та документами, наданими стягувачем та органом ДВС, було оголошено перерву до 14.05.2015р. до 14 год. 00 хв.

В судовому засіданні представником скаржника було заявлене клопотання (а.с. 86) про призначення у справі амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_1 та зупинення провадження у справі на період її проведення. В обґрунтування клопотання представником засвідчується, що скаржник - ОСОБА_1 згідно довідки №4374 від 12.10.2012р. з 1985 року перебуває на обліку у Волинській психіатричній лікарні №1, на даний час він не може усвідомити значення своїх дій та керувати ними, нездатний здійснювати свої процесуальні права.

Зазначене клопотання, стосовно котрого були висловлені заперечення присутнього в засіданні суду представника стягувача, було розглянуте судом та відхилене як безпідставне та необґрунтоване, спрямоване не інакше, як на затягування судового розгляду скарги.

При цьому судом було враховано, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас і згідно з ч. 1 ст. 41 ГПК України експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

В даному випадку судом розглядається питання оскарження дій органу державної виконавчої служби, при розгляді відповідної скарги не виникають обставини необхідності дослідження матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи.

Присутній в судовому засіданні представник скаржника викладені у скарзі вимоги підтримав, просить суд повністю задовольнити скаргу та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №44646974 від 08.09.2014р., постанову від 08.09.2014р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, акт опису і арешту майна боржника від 06.10.2014р., а також постанову від 09.12.2014р. про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

При цьому представник засвідчує, що постанову про відкриття виконавчого провадження №44646974 від 08.09.2014р. другим відділом ДВС Луцького МУЮ на адресу ОСОБА_1 було направлено із запізненням, чим незаконно позбавлено боржника права на її оскарження.

Обґрунтування скарги з посиланнями на те, що виданий на виконання рішення суду від 28.10.2009р. у справі №05/142-50 наказ від 12.11.2009р. №05/142-1 було пред'явлено стягувачем до примусового виконання із пропуском встановлених для цього строків, а, відтак, другим відділом ДВС Луцького МУЮ було відкрито відповідне виконавче провадження безпідставно, представником скаржника не підтримується.

Присутній в засіданні суду державний виконавець другого відділу ДВС Луцького МУЮ, посилаючись на обставини, викладені у письмових поясненнях від 08.05.2015р. №15811 (а.с. 71-72) та документи в їх обґрунтування, з приводу обставин та вимог, викладених у скарзі ОСОБА_1, заперечив засвідчивши, що дії державного виконавця відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження".

Представником ПАТ "Укрінбанк" (пояснення від 13.05.2015р. №180 - а.с. 76-77) в судовому засіданні було засвідчено на повній відповідності заходів виконавчого провадження стосовно примусового виконання рішення суду у справі №05/142-50 положенням Закону України "Про виконавче провадження".

Розглянувши матеріали справи, скарги, виконавчого провадження, заслухавши пояснення представників стягувача, боржника та другого відділу ВДВС Луцького МУЮ, господарський суд, оцінюючи подані докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести те, на що вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов до висновку про часткову підставність викладених у скарзі обставин.

Викладена позиція суду пов'язана з наступними встановленими в судовому засіданні обставинами:

Рішенням господарського суду Волинської області від 28.10.2009р. у справі №05/142-50 було постановлено стягнути з підприємця ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Укрінбанк" в особі Луцької філії 251 630,82 грн., в тому числі 200 000 грн. заборгованості по кредитній угоді, 26 305,31 грн. заборгованості по відсотках, 23 652,55 грн. пені по несплаченій простроченій заборгованості по кредиту, 1 672,96 грн. пені по несплачених прострочених відсотках за користування кредитом та 2 516,31 грн. витрат по оплаті держмита і 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання зазначеного рішення господарським судом 12.11.2009р. було видано наказ №05/142-1.

Відповідно до приписів ст. 45 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови приймаються іменем України

Судове рішення, при розгляді справи по суті, містить остаточний висновок суду відносно прав та обов'язків сторін, приписує їм певну поведінку на майбутнє.

Згідно частини п'ятої ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Із змісту ч. 1 ст. 116 ГПК України вбачається, що виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регулюється Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Статтею 17 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника.

Судом встановлено, що згідно постанови другого відділу ДВС Луцького МУЮ (а.с. 13) виконавче провадження №44646974 з примусового виконання наказу господарського суду Волинської області №05/142-1 від 12.11.2009р. було відкрито органом державної виконавчої служби 08 вересня 2014 року. Цією ж датою державним виконавцем було винесено також постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 18).

Підставою для відкриття виконавчого провадження виступила заява ПАТ "Укрінбанк" від 05.09.2014р. №519 (а.с. 29) за підписом головного юрисконсульта відділу правового забезпечення позовної роботи з проблемною заборгованістю Управління по роботі з проблемною заборгованістю Департаменту безпеки ПАТ "Укрінбанк" Бірюк І.В. (довіреність №574 від 19.09.2013р. - а.с. 30). Вказана заява надійшла від стягувача до другого відділу ДВС Луцького МУЮ та була зареєстрована останнім 05.09.2014р. за вх. №10728/04-31.

Зазначеною заявою стягувачем поруч із відкриттям виконавчого провадження по примусовому виконанню рішення господарського суду Волинської області від 28.10.2009р., ініціювалось питання стосовно накладення при цьому арешту на майно та грошові кошти, належні підприємцю ОСОБА_1

За наслідками розгляду справи в судовому засіданні судом приймається рішення про безпідставність скарги ОСОБА_1 в частині скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №44646974 від 08.09.2014р. та постанови від 08.09.2014р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відсутність підстав для задоволення скарги в цих частинах.

В даному аспекті судом засвідчується, що визначені документи виконавчого провадження були винесені другим відділом ДВС Луцького міського управління юстиції у виключній відповідності та з дотриманням положень Закону України "Про виконавче провадження", статтею 25 котрого визначається, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згодом в рамках виконавчого провадження №44646974 головним державним виконавцем другого відділу ДВС Луцького МУЮ Дудою Ю.М. 06 жовтня 2014 року було складено акт опису й арешту майна, котрим описано належне ОСОБА_1 нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 19-20).

Постановою другого відділу ДВС Луцького МУЮ від 09.12.2014р. (а.с. 21) для участі у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу господарського суду від 12.11.2009р. №05/142-1 було призначено експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання - Комерційно-експертну фірму "Експертиза-ТОУТАЛ", а також зобов'язано експерта надати письмові висновки, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) - квартири АДРЕСА_1.

За змістом ч. 1 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно ч. 5 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 Цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Статтею 27 Закону України "Про виконавче провадження" врегульовано, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Враховуючи наведене, аналіз змісту ч. 2 ст. 25, ст.ст. 27, 30 Закону України "Про виконавче провадження" дає підстави дійти висновку, що державний виконавець, починаючи виконувати рішення суду із вжиттям заходів примусового виконання, повинен пересвідчитися, що постанова про відкриття виконавчого провадження отримана боржником та у наданий на виконання вимог Закону строк не виконана добровільно відповідно до ст. 25 цього Закону.

Судовим розглядом скарги ОСОБА_1 встановлено, що постанову від 08.09.2014р. про відкриття виконавчого провадження №44646974 з примусового виконання наказу господарського суду Волинської області №05/142-1 від 12.11.2009р. другим відділом ДВС Луцького МУЮ на адресу боржника було направлено із супровідним листом від 08.09.2014р. №30749 (а.с. 32) поштовою рекомендованою кореспонденцією лише 15 вересня 2014 року (список згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів із реєстром відправлень - а.с. 36, 36 на звороті), в матеріалах виконавчого провадження №44646974 відсутні зворотні повідомлення про вручення даного поштового відправлення адресату чи будь-які інші докази отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження.

Зазначене порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження", на думку суду, призвело до порушення права боржника на добровільне виконання рішення суду в ході виконавчого провадження ВП №44646974, на обізнаність боржника стосовно відкритого виконавчого провадження, що призвело до позбавлення сторони виконавчого провадження можливості належним чином реалізувати свої права, передбачені ст. 35 названого Закону.

Відповідно до статті 35 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги закону в частині належного повідомлення боржника були органом виконання рішень суду порушені.

В даному аспекті судом засвідчується також і те, що пунктом 2 постанови від 08.09.2014р. про відкриття виконавчого провадження №44646974 з примусового виконання наказу господарського суду Волинської області №05/142-1 від 12.11.2009р. для боржника було встановлено семиденний (з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження) термін для добровільного виконання рішення суду. Відповідно (з врахуванням дати винесення постанови - 08.09.2014р.), визначений термін збігав саме 15 вересня 2014 року, що співпало із датою поштового направлення оскаржуваної в судовому порядку постанови.

Однак, не зважаючи на наведене, державним виконавцем в подальшому було складено акт опису й арешту майна, котрим описано належне ОСОБА_1 нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, а також винесено постанову від 09.12.2014р. про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець, як працівник органу державної виконавчої служби за ст. 7 Закону України "Про державну виконавчу службу", зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Враховуючи наведені норми права та встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку про незаконність та передчасність вчинення дій, пов'язаних із примусовим виконанням рішення суду, а саме складення органом ДВС акту опису й арешту майна від 06.10.2014р. та винесення постанови від 09.12.2014р. про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні без вручення (повідомлення) боржнику постанови від 08.09.2014р. про відкриття виконавчого провадження.

Зважаючи на заявлені скаржником вимоги, аналізуючи матеріали скарги та надані сторонами пояснення, суд визнає правомірними доводи ОСОБА_1 в частині визнання недійсними акту опису й арешту майна від 06.10.2014р., складеного другим відділом Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, а також постанови від 09.12.2014р. про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні та задовольняє скаргу в цій частині.

Відповідно до ч. 3 ст. 1212 ГПК України, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень.

Згідно з п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012р. №9 (із наступними змінами) за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона належними і допустимими доказами повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 6, 11, 17, 19, 25, 27, 30, 31, 35, 47, 82 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 45, 33, 34, 86, 87, 116, 1212 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу ОСОБА_1 дії державного виконавця другого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області задовольнити частково.

2. В задоволенні скарги ОСОБА_1 в частині визнання недійсними постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №44646974 від 08.09.2014р. та постанови від 08.09.2014р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відмовити.

3. Акт опису й арешту майна від 06.10.2014р., складений другим відділом Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області в рамках виконавчого провадження ВП №44646974, та постанову другого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області від 09.12.2014р. про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, визнати недійсними.

Суддя В.А. Войціховський