ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2015 р.Справа № 922/1277/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Михайлюк В.Ю.

розглянувши справу

за позовом Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль", м.Сєвєродонецьк-3 Луганської області
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Сєвєродонецьк Луганської області
про стягнення 5702,57 гривень
за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2015 року позивач, державне підприємство "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідача) суми заборгованості у розмірі 5702,57 гривень, у тому числі, 3809,82 гривень суми основної заборгованості, 1060,47 гривень суми нарахованої пені, 128,01 гривень суми 3% річних та 704,27 гривень суми інфляційних втрат. Заявлену вимогу обґрунтував неналежним виконанням відповідачем умов договору №634 про постачання теплової енергії в гарячій воді, укладеного між сторонами 15 жовтня 2009 року.

На виконання Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" № 1632-18 від 12.08.2014 року та відповідно до розпорядження Вищого господарського суду України "Про зміну територіальної підсудності господарських справ" №28-р від 02.09.2014 року визначено, які суди розглядатимуть справи, підсудні господарським судам, розташованим в районі проведення антитерористичної операції, зокрема: господарським судом Харківської області - господарських справ, підсудних господарському суду Луганської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04 березня 2015 року було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду. Провадження у справі було порушено та призначено до розгляду у судовому засіданні на 07 квітня 2015 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07 квітня 2015 року відкладено розгляд справи на 28 квітня 2015 року.

27 квітня 2015 року представник позивача надіслав до суду клопотання (вх.№16816), в якому просив суд розглянути справу без його участі за наявними матеріалами. Судом було досліджено надане клопотання, прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи.

Позивач у судове засідання 28 квітня 2015 року свого представника не направив. Про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідач у судове засідання 28 квітня 2015 року не з'явився, витребувані документи, в тому числі відзив на позов, не надав. Про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст.64 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Враховуючи те, що норми ст.65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих йому повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами, без участі представників сторін, в порядку ст.75 ГПК України.

Отже, суд, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, встановив наступне.

15 жовтня 2009 року Державне підприємство «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль», надалі - позивач (за договором - енергопостачальна організація), та фізична особа-підприємець ОСОБА_1, далі - відповідач (за договором - споживач), уклали договір №634 про постачання теплової енергії в гарячій воді (далі - договір).

Позивач, на виконання умов договору, у опалювальних сезонах:

- 2012-2013 років: з жовтня 2012 року по квітень 2013 року,

- 2013-2014 років: з жовтня 2013 року по квітень 2014 року,

- 2014-2015 років: з жовтня 2014 року по грудень 2014 року,

здійснив поставку теплової енергії у вигляді гарячої води на потреби централізованого опалення нежитлового приміщення відповідача на загальну суму 3809,82 гривень.

Відповідно до розділу 1 договору, енергопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Згідно з п.п.10.1, 10.2 договору, цей договір набуває чинності з 15 жовтня 2009 року і діє до 15 жовтня 2010 року, і вважається щорічно пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін. Таким чином, договір продовжував свою дію на кожний наступний рік, починаючи з 2010 року.

Відповідно до п.2.1 договору, теплова енергія постачається споживачу у вигляді гарячої води на потреби опалення в період опалювального сезону у приміщення взуттєвої майстерні за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 8,0 м2.

Дане нежитлове приміщення, розташоване на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2. Зазначений житловий будинок обладнаний системою централізованого опалення, яка в свою чергу гідравлічно та теплотехнічно об'єднана з системою опалення нежитлового приміщення відповідача, що разом становить єдину систему централізованого опалення багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2. Технічної можливості відключення окремих приміщень від централізованого опалення у даному житловому будинку не передбачено.

Згідно з п.5.1 договору, облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку, а у разі їх відсутності - розрахунковим способом.

Приміщення відповідача приладом обліку теплової енергії не обладнано.

Відповідно до п.6.1 договору, розрахунки за спожиту теплову енергію, здійснюються за рахунками, виписаними на підставі показань приладів обліку теплової енергії або розрахунковим способом, виключно в грошовій формі відповідно до діючих тарифів за розрахунковий період (місяць), встановлених виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради (з 22 липня 2010 року - зі дня набрання чинності Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» від 9 липня 2010 р. №2479-УІ, тарифи на теплову енергію для суб'єктів природних монополій встановлює національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг (постанова Верховного Суду України від 28.05.2013 р. у справі №3-9гс13)).

Обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання у розрахунковому періоді відповідно до абзацу другого пункту 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від З жовтня 2007 р. №1198.

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п.6.2 договору).

Вартість 1 Гкал теплової енергії, що поставлялась відповідачу складала:

- з 01 квітня 2012 року по 31 грудня 2013 року (тариф для потреб інших споживачів) - 970,02 гривень (без ПДВ) відповідно до наказу по підприємству «Про введення тарифу на теплову енергію, що відпускається бюджетним організаціям та іншим споживачам» від 21 березня 2012 року №70, прийнятого на підставі постанови НКРРКП України «Про встановлення тарифів на теплову енергію ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» від 16 березня 2012 року №136;

- з 01 січня 2014 року по 31 березня 2014 року (тариф для потреб інших споживачів (крім населення) - 900,67 гривень (без ПДВ) відповідно до наказу по підприємству «Про введення тарифу на теплову енергію для бюджетних установ та інших споживачів» від 14 січня 2014 року №8, прийнятого на підставі постанови НКРРКП України «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ та інших споживачів (крім населення) ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» від 31 грудня 2013 року № 485;

- з 01 квітня 2014 року по 31 травня 2014 року (тариф для потреб інших споживачів (крім населення) - 1085,63 гривень (без ПДВ) відповідно до наказу по підприємству «Про введення тарифу на теплову енергію для бюджетних установ та інших споживачів» від 31 березня 2014 року №53, прийнятого на підставі постанови НКРРКП України «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ та інших споживачів (крім населення) ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» від 31 березня 2014 року №231;

- з 01 червня 2014 року по 30 листопада 2014 року (тариф для потреб інших споживачів (крім населення) - 1204,47 гривень (без ПДВ) відповідно до наказу по підприємству «Про введення тарифів на теплову енергію для бюджетних установ та інших споживачів» від 18 червня 2014 року №72, прийнятого на підставі постанови НКРРКП України «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ та інших споживачів (крім населення) ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» від 23 травня 2014 року № 587;

- з 01 грудня 2014 року (тариф для потреб інших споживачів (крім населення) - 1455,42 гривень (без ПДВ) відповідно до наказу по підприємству «Про введення тарифів на теплову енергію для бюджетних установ та інших споживачів» від 10 грудня 2014 року №126, прийнятого на підставі постанови НКРРКП України «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ та інших споживачів (крім населення) ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» від 28 листопада 2014 року №611.

Опалювальний сезон 2012-2013 років було розпочато на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради «Про поетапну подачу тепла на об'єкти охорони здоров'я, дитячі дошкільні заклади, школи, об'єкти житлового фонду, культури, об'єкти сім'ї, молоді та спорту» від 11 жовтня 2012 року №1307 з 16 жовтня 2012 року.

Завершено опалювальний сезон 2012-2013 років на підставі розпорядження міського голови «Про завершення опалювального періоду 2012-2013 р.р.» від 03 квітня 2013 року №135 з 04 квітня 2013 року.

Опалювальний сезон 2013-2014 років було розпочато на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради "Про поетапну подачу тепла на об'єкти охорони здоров'я, дитячі дошкільні заклади, школи, об'єкти житлового фонду, культури, об'єкти сім'ї, молоді та спорту" від 25 вересня 2013 року №777 з 15 жовтня 2013 року.

Завершено опалювальний сезон 2013-2014 років на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради "Про завершення опалювального періоду 2013-2014 років" від 25 березня 2014 року №205 з 07 квітня 2014року.

Опалювальний сезон 2014-2015 років було розпочато на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради "Про початок опалювального сезону 2014-2015 років" від 10 жовтня 2014 року №590 з 12 жовтня 2014 року.

Факт постачання теплової енергії у наведених вище опалювальних сезонах до приміщення відповідача підтверджується Актами про включення теплоустановок в даному будинку від 24 жовтня 2012 року, 13 жовтня 2013 року, 27 жовтня 2014 року.

Відповідачу у наведених вище опалювальних сезонах щомісяця надавалися рахунки, які є також актами здавання - приймання поставленої теплової енергії на опалення нежитлового приміщення відповідача.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем відповідачу неодноразово надсилалися претензії щодо сплати заборгованості за спожиту теплову енергію.

Відповідно до ст.ст.1, 19 Закону України «Про теплопостачання», теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Вироблена теплова енергія постачається споживачу згідно з договором купівлі-продажу.

Регулювання відносин у сфері теплопостачання має певні особливості, викликані такими об'єктивними умовами функціонування систем теплопостачання, як, крім іншого, наявністю поділу господарської діяльності у сфері теплопостачання на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії; централізованим теплопостачанням споживачів від теплоелектроцентралей і котелень, які входять до об'єднаної енергетичної системи України (ст.5 Закону України «Про теплопостачання»).

За змістом ст.1 Закону України «Про теплопостачання», споживачем теплової енергії визнається особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Зазначене узгоджується з положеннями Правил користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198, за змістом яких споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб'єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно з ч.1 ст.275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і підігріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору не допускається.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є: договори та інші правочини.

Згідно з ст.174 Господарського кодексу України, договір є підставою для виникнення господарських зобов'язань.

Відповідно до положень ст.ст.525, 530, 629 Цивільного кодексу України, договір є підставою для виникнення зобов'язань, які повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) - ст.610 ЦК України.

Відповідно до приписів ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, а боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги.

Як встановлено п.6.1 договору, передумовою здійснення відповідачем розрахунків за спожиту теплову енергію визначено виставлення рахунків, які виписуються з урахуванням показань приладів обліку теплової енергії або визначаються розрахунковим способом. Враховуючи, що договором не визначено механізму надання рахунків та не передбачено строку коли споживач повинен оплатити надані рахунки, то прострочення оплати послуг починається після спливу семиденного строку, встановленого ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України з моменту отримання рахунку.

Оскільки ст.530 Цивільного кодексу України не визначена форма пред'явлення вимоги кредитором, останній може здійснити своє право шляхом надіслання йому рахунка.

Так, відповідачу були надіслані відповідні рахунки за спожиту теплову енергію, а враховуючи нормативні строки пересилання місцевої рекомендованої (цінної) письмової кореспонденції відповідно до п.4.2 Нормативних строків пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затверджених Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 12 грудня 2007 року № 1149, складають: Д+3, де Д - день подання поштового відправлення, 3 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення, то терміном надання відповідачу рахунку є: Д+3, де Д - день подання поштового відправлення, 3 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення, то прострочення оплати починається після спливу семиденного строку, встановленого ч.2 ст.530 ЦК України, з урахуванням строку пересилання поштового відправлення.

Разом з тим, в порушення умов договору та вимог чинного законодавства, відповідач свої зобов'язання по проведенню оплати не виконав, а тому, за відповідачем утворилась заборгованість у сумі 3809,82 гривень, яка підтверджується матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно з ч.1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 7.2.3 договору встановлено, що споживачу за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію нараховується пеня за 1 рік у розмірі 1% від належної до сплати суми за кожен день прострочення.

Згідно з ст.1 Закону України «Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій» від 20 травня 1999 року № 686-ХІУ суб'єкти підприємницької діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Розмір пені по рахункам за періоди прострочення з 28 лютого 2014 року по 31 січня 2015 року складає 1060,47 гривень, що підтверджується матеріалами справи та підлягає задоволенню.

В силу приписів частини другої ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розмір трьох процентів річних по рахункам за відповідні періоди прострочення з 02 лютого 2012 року по 31 січня 2015 року складає 128,01 гривень, що підтверджується матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Також, відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Загальний розмір інфляційних нарахувань по рахункам за відповідні періоди прострочення з 02 лютого 2012 року по 31 січня 2015 року становить 704,27 гривень, що підтверджується матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, встановивши сторону, з вини якої справу було доведено до суду, суд керується ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких, судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, відповідно до ст.ст.193, 216-218, 230, 231, 275-277 Господарського кодексу України, Закону України «Про теплопостачання», ст.ст.11-16, 258, 520, 525, 526, 530, 549- 552, 611, 625 Цивільного кодексу України, та керуючись ст.ст.1, 2, 54-57, 61, 64, 66, 67, 82-85, 87 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (93400, АДРЕСА_1, ідент.номер НОМЕР_1) на користь Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» (93403, Луганська обл., м.Сєвєродонецьк-3, ; р/р №10648 для зарахування трафних санкцій згідно рішення суду та р/р №6885 для зарахування боргу за теплову енергію юридичних осіб в Луганській філії ОУ АТ "Ощадбанк", МФО 304665) 3809,82 гривень боргу, 1060,47 гривень пені, 128,01 гривень 3% річних, 704,27 гривень інфляційних втрат, 1827,00 гривень судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 05.05.2015 р.

Суддя К.В. Аріт

Справа №922/1277/15