РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2015Справа №910/5513/15-г
За позовом Аграрної біржі

до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"

про стягнення 6 000 457,01 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники сторін:

Від позивача: Яковенко Р.Г. - по довіреності №579 від 31.12.2014р.

Від відповідача: не з'явились

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Аграрної біржі) про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" шляхом перерахування на поточний рахунок позивача 6 000 457,01 грн. , із яких: 5 140 591, 13 грн. - сума залишку на рахунках позивача, 22 954, 15 грн. - 3 % річних, 340 650, 00 грн. - інфляційні, 279 275,43 грн. - пеня, 216 986, 30 грн. - упущена вигода.

Позивач свої вимоги мотивує неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за укладеним між сторонами спору за договором від 29.03.2012 № 30287 на розрахунково-касове обслуговування, яке полягає у невиконанням розпорядження клієнта про перерахування коштів. Наведена обставина призвела до звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права шляхом стягнення з відповідача 6 000 457,01 грн. , із яких: 5 140 591, 13 грн. - сума залишку на рахунках позивача, 22 954, 15 грн. - 3 % річних, 340 650, 00 грн. - інфляційні, 279 275,43 грн. - пеня, 216 986, 30 грн. - упущеної вигоди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.105 порушено провадження у справі № 910/5513/15-г та призначено її до розгляду на 06.04.2015.

18.03.2015р. від позивача до суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог. Відповідно до даної заяви позивач просить стягнути з відповідача шляхом перерахування на поточний рахунок позивача 26 500 000 грн. , із яких: 26 500 000грн. - сума незаконно акумульованих на власних транзитних рахунках коштів позивача, 5 140 591, 13 грн. - сума залишку на рахунках позивача, 22 954, 15 грн. - 3 % річних, 340 650, 00 грн. - інфляційні, 216 986, 30 грн. - упущена вигода.

Передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Враховуючи, що зменшення та збільшення розміру позовних вимог є правом позивача, передбаченим ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, не суперечить законодавству, не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси, зокрема, не порушує процесуальні права відповідача, передбачені ст. 22 ГПК, а саме відповідачу було надано можливість надання заперечень щодо зміни позовних вимог та наведенні доводів у судовому засіданні, суд приймає вищевказані заяви позивача про збільшення та зменшення позовних вимог до розгляду і спір вирішується з їх урахуванням.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.04.2015р., відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у зв'язку з неявкою відповідача та невиконанням ним вимог ухвали суду було відкладено на 27.04.2015р.

Представник позивача в даному судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Інших доказів на підтвердження своїх вимог, окрім наявних в матеріалах справи, позивачем суду не надано.

Представник відповідача в дане судове засідання не з'явився.

Відповідно до 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Згідно п. 3.9.2 Постанови № 18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Окрім того, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З огляду на вищевикладене, оскільки явка представника відповідача в судові засідання обов'язковою не визнавалась, відповідач не скористався належним йому процесуальним правом приймати участь в судових засіданнях, відповідачем не надано суду відзиву на позовну заяву, будь-яких письмових пояснень та інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, беручи до уваги те, що представник позивача проти розгляду справи за відсутності представника відповідача не заперечував, суд, на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, здійснював розгляд справи за відсутності уповноваженого представника відповідача, виключно за наявними у справі матеріалами.

При цьому, оскільки суд відкладав розгляд справи, надаючи учасникам судового процесу можливість реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, не знаходив підстав для відкладення розгляду справи.

Враховуючи відсутність на час проведення судових засідань клопотань представника позивача щодо здійснення фіксації судового засідання по розгляду даної справи технічними засобами фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судовий процес відображено у протоколах судового засідання.

Перед початком розгляду справи в судовому засіданні представника позивача було ознайомлено з правами та обов'язками відповідно до ст.ст. 20, 22, 60, 74 та ч. 5 ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні повідомив суд, що права та обов'язки стороні зрозумілі.

Відводу судді представником позивача не заявлено.

В судовому засіданні 27.04.15 р. представник позивача підтримав позовні вимоги ,викладені в позовній заяві, з урахуванням заяв про збільшення та зменшення розміру позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору, перевіривши наданими позивачем доказами та оглянувши в судовому засіданні їх оригінали, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Між Аграрною Біржею (далі - клієнт/позивач) та публічним акціонерним товариством "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ", (далі - банк/відповідач) укладено договір від 29.03.2012 № 30287 на розрахунково-касове обслуговування (далі - Договір) у відповідності до предмету Договору банк відкриває клієнту поточні рахунки:

№ 0501 у національній валюті;

№ 0502 у Доларах США;

№ 0503 у Євро;

№ 0504 у Російських рублях;

№ 0505 у національній валюті

та зобов'язується здійснювати його розрахунково-касове обслуговування, а клієнт зобов'язується оплачувати послуги банку відповідно до тарифів банку в порядку та на умовах визначених Договором (п. 1.1 Договору).

Банк здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунку в операційний день Банку у порядку і на умовах, визначених чинним законодавством України та банківськими правилами (п. 2.1 Договору).

Відповідно до п. 3.3.2 Договору банк зобов'язується вести комплексне розрахунково-касове обслуговування рахунку та виконувати за дорученням клієнта розрахункові, касові та інші операції, які не суперечать та передбачені для даного виду рахунків чинним законодавством України та банківськими правилами.

Пунктом 3.3.3 Договору визначено, що банк зобов'язується здійснювати розрахунково-касове обслуговування рахунку у визначений час з 9:00 до 15:00 крім суботи, неділі та святкових і неробочих днів.

За невиконання та неналежне виконання зобов'язань за Договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (п. 5.1 Договору).

Крім того, пунктом 3.3.4. договору визначено, що банк зобов'язаний забезпечувати своєчасне зарахування грошових коштів на рахунок.

Матеріалами справи підтверджується, що між Аграрною Біржею та публічним акціонерним товариством "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" було укладено додаткову угоду від 20.11.2012р. до договору № 30287 на розрахунково-касове обслуговування від 29.03.2012р., за умовами якої сторони домовились викласти п. 1.1. договору у наступній редакції:

1.1 Банк відкриває Клієнту поточний рахунки у національній валюті

№0501;

№ 0505;

№0506;

і (або) поточний (поточні) рахунок (и) в іноземній валюті:

№ 0502 в Доларах США ;

№ 0503 в Євро ;

№ 0504 в Російських рублях (надалі «Рахунки»)

та зобов'язується здійснювати його (їх) розрахунково-касове обслуговування, а Клієнт зобов'язується оплачувати послуги Банку відповідно до Тарифів Банку на розрахунково-касове обслуговування Рахунків (надалі «Тарифи») в порядку і на умовах, визначених Договором.

Доповнити Договір № 30287 на розрахунково-касове обслуговування від « 29» березня 2012 року (надалі «Договір») пунктом 1.2 у наступній редакції: « 1.2. Банк здійснює розрахунково-касове обслуговування Рахунків клієнта на умовах Тарифного пакету «Активний бізнес», починаючи з « 20» листопада 2012р.».

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 18.02.2014р., між Аграрною Біржею та публічним акціонерним товариством "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" було укладено додаткову угоду від 20.11.2012р. до договору № 30287 на розрахунково-касове обслуговування від 29.03.2012р., за умовами якої сторони домовились викласти п. 1.1. договору у наступній редакції:

1.1.Банк відкриває Клієнту поточний рахунки у національній валюті

№ 0501;

№ 0505;

№ 0506;

№ 0507;

і (або) поточний (поточні) рахунок (и) в іноземній валюті:

№ 0502 в Доларах США ;

№ 0503 в Євро ;

№ 0504 в Російських рублях (надалі «Рахунки»)

та зобов'язується здійснювати його (їх) розрахунково-касове обслуговування, а Клієнт зобов'язується оплачувати послуги Банку відповідно до Тарифів Банку на розрахунково-касове обслуговування Рахунків (надалі «Тарифи») в порядку і на умовах, визначених Договором.

Також матеріалами справи підтверджується, що 19.03.2012р. між Аграрною Біржею (клієнт) та публічним акціонерним товариством "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" (банк) було укладено договір банківського вкладу «Класичний» № 1438 від 19.03.2012р., відповідно до умов якого Клієнт надає Банку суму грошових коштів, надалі «Вклад», у тимчасове користування на умовах терміновості, платності та зворотності, а Банк виплачує Клієнту таку суму та проценти, нараховані на неї.

Відповідно до п. 1.2. договору, вклад складається з вкладних траншів, що розміщені Клієнтом згідно з умовами цього Договору. Вкладний транш є сумою грошових коштів, що переказана Клієнтом на вкладний рахунок в порядку та на умовах, передбачених цим Договором та додатками, укладеними в рамках цього Договору і які є його невід'ємною частиною, надалі «Додатки».

Пунктом 1.6. договору визначено, що Для обліку Вкладу Банк відкриває Клієнту вкладний рахунок №501 (для обліку короткострокових коштів, в національній валюті), у філії «Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит», код банку МФО 300937, (код ЄДРПОУ одержувача 33947314). Перерахування Вкладного траншу на вкладний рахунок здійснюється Клієнтом зі свого поточного рахунку шляхом зарахування коштів через транзитний рахунок, що вказаний у відповідному Додатку.

Згідно з п. 2.1. договору, на суму Вкладу в розрізі Вкладних траншів Банк нараховує проценти, розмір яких обумовлюється Сторонами в Додатках, що є невід'ємною частиною цього Договору.

При закінченні строку розміщення вкладного траншу повернення вкладного траншу здійснюється банком шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Клієнта, що вказаний в розділі 7 цього договору. Повернення вкладного траншу може бути здійснено також на інший поточний рахунок клієнта, що вказаний в листі клієнта про повернення коштів.

Відповідно до п. 3.2. даного договору, при настанні терміну, вказаного в п.1.4. цього Договору, строк дії Договору може бути продовжений за згодою Сторін шляхом укладання відповідного договору.

Вкладний транш або його частка повертається Клієнту достроково тільки за згодою Сторін. Дострокове повернення Вкладного траншу або його частки тільки на вимогу Клієнта неможливе (п. 3.3).

В разі укладання Сторонами додаткового договору до Договору про дострокове повернення суми Вкладного траншу, Банк виплачує Вкладнику проценти на суму цього траншу та повертає залишок суми такого Вкладного траншу, утримавши із нього суму надлишково виплачених процентів згідно з умовами дострокового повернення (п. 3.4.).

Пунктом 3.6. договору визначено, що умови дострокового повернення Вкладних траншів Клієнту обумовлюються Сторонами в Додатках, що є невід'ємною частиною цього Договору.

Згідно з п. 4.1.договору, банк зобов'язується нараховувати на Вклад проценти відповідно до ставки, яка обумовлюється Сторонами в Додатках, які є невід'ємною частиною цього Договору.

Після закінчення строків надання Вкладних траншів, що обумовлюються Сторонами в Додатках та є невід'ємною частиною цього Договору, Банк зобов'язаний повернути суму Вкладних траншів на умовах, зазначених у цьому Договорі та у Додатках до цього Договору (п. 4.2. договору).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до додатку № 1438-15 до договору банківського вкладу «Класичний» № 1438 від 19.03.2012р., 12.02.2015р., сторони погодили, що для розміщення вкладного траншу у банку, клієнт не пізніше 12.02.2015р. здійснює перерахування грошових коштів зі свого поточного рахунку через транзитний рахунок № 5022 в філії «Центральне РУ» АТ «Банк Фінанси та Кредит», на вкладний рахунок у банку № 5023 у розмірі 6 500 000,00 грн. Сума грошових коштів, надана клієнтом на строк до 15.03.2015р. На суму коштів вказаних в п. 1 цього додатку, банком нараховується проценти виходячи із процентної ставки у розмірі 20% річних.

Виплата клієнту нарахованих процентів здійснюється банком щомісячно, в останній робочий день кожного місяця. Нараховані банком проценти не збільшують суму вкладу.

Відповідно до додатку № 1438-16 до договору банківського вкладу «Класичний» № 1438 від 19.03.2012р., 12.02.2015р., сторони погодили, що для розміщення вкладного траншу у банку, клієнт не пізніше 12.02.2015р. здійснює перерахування грошових коштів зі свого поточного рахунку через транзитний рахунок № 5023 в філії «Центральне РУ» АТ «Банк Фінанси та Кредит», на вкладний рахунок у банку № 5024 у розмірі 2 000 000,00 грн. Сума грошових коштів, надана клієнтом на строк до 15.03.2015р. На суму коштів вказаних в п. 1 цього додатку, банком нараховується проценти виходячи із процентної ставки у розмірі 20% річних.

Виплата клієнту нарахованих процентів здійснюється банком щомісячно, в останній робочий день кожного місяця. Нараховані банком проценти не збільшують суму вкладу.

Відповідно до додатку № 1438-17 до договору банківського вкладу «Класичний» № 1438 від 19.03.2012р., 12.02.2015р., сторони погодили, що для розміщення вкладного траншу у банку, клієнт не пізніше 12.02.2015р. здійснює перерахування грошових коштів зі свого поточного рахунку через транзитний рахунок № 5024 в філії «Центральне РУ» АТ «Банк Фінанси та Кредит», на вкладний рахунок у банку № 5025 у розмірі 2 000 000,00 грн. Сума грошових коштів, надана клієнтом на строк до 15.03.2015р. На суму коштів вказаних в п. 1 цього додатку, банком нараховується проценти виходячи із процентної ставки у розмірі 20% річних.

Виплата клієнту нарахованих процентів здійснюється банком щомісячно, в останній робочий день кожного місяця. Нараховані банком проценти не збільшують суму вкладу.

Відповідно до додатку № 1438-18 до договору банківського вкладу «Класичний» № 1438 від 19.03.2012р., 12.02.2015р., сторони погодили, що для розміщення вкладного траншу у банку, клієнт не пізніше 12.02.2015р. здійснює перерахування грошових коштів зі свого поточного рахунку через транзитний рахунок № 5025 в філії «Центральне РУ» АТ «Банк Фінанси та Кредит», на вкладний рахунок у банку № 5024 у розмірі 6 000 000,00 грн. Сума грошових коштів, надана клієнтом на строк до 15.03.2015р. На суму коштів вказаних в п. 1 цього додатку, банком нараховується проценти виходячи із процентної ставки у розмірі 20% річних.

Виплата клієнту нарахованих процентів здійснюється банком щомісячно, в останній робочий день кожного місяця. Нараховані банком проценти не збільшують суму вкладу.

Відповідно до додатку № 1438-19 до договору банківського вкладу «Класичний» № 1438 від 19.03.2012р., 12.02.2015р., сторони погодили, що для розміщення вкладного траншу у банку, клієнт не пізніше 12.02.2015р. здійснює перерахування грошових коштів зі свого поточного рахунку через транзитний рахунок № 5026 в філії «Центральне РУ» АТ «Банк Фінанси та Кредит», на вкладний рахунок у банку № 5027 у розмірі 10 000 000,00 грн. Сума грошових коштів, надана клієнтом на строк до 15.03.2015р. На суму коштів вказаних в п. 1 цього додатку, банком нараховується проценти виходячи із процентної ставки у розмірі 20% річних.

Виплата клієнту нарахованих процентів здійснюється банком щомісячно, в останній робочий день кожного місяця. Нараховані банком проценти не збільшують суму вкладу.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором банківського рахунку.

У відповідності до п. 1. статті 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначає, що всупереч зазначеним положенням Закону та Договору у період з 12.12.2014 до 05.03.2015 Відповідачем не виконано 181 платіжне доручення про перерахування коштів з поточних рахунків Позивача згідно з переліком невиконаних доручень, що наявні в матеріалах справи; платіжні доручення, реєстр відмовлених документів та виписки про залишки на рахунках. Жодних пояснень або правового обґрунтування своїх дій Відповідачем не надано.

Крім того, позивач має поточний рахунок № 4301 у ПАТ «Альфа-Банк» м. Київ, МФО 300346. Згідно з платіжним дорученням Позивача від 12.12.2014 № 644 на зазначений рахунок мала бути перерахована сума в розмірі 5 000 000 грн. з метою розміщення на умовах договору банківського вкладу за ставкою 20 % річних. Внаслідок невиконання зазначеного платіжного доручення, з вини Відповідача Позивач був позбавлений можливості розмістити кошти на зазначених умовах і, як наслідок, недоотримав кошти (відсотки) у розмірі 216 986,30 грн.

Також позивач вказує на те, що станом на 17.03.2015 р. розмір незаконно утриманих Відповідачем коштів Аграрної біржі зріс на 26 500 000,00 грн. і складає 31 640 591,13 грн. Така заборгованість виникла за рахунок нездійснених Відповідачем перерахувань з вкладних рахунків Позивача (після закінчення терміну вкладів) згідно умов Договору банківського вкладу «Класичний» № 1438 від 19.03.2012 р. та додатків до нього, а також невиконання розпорядження (вимоги) Позивача від 12.03.2015 р. № 140/60-06. Вказані кошти були спрямовані на здійснення вкладу в ПАТ «Альфа-Банк» під 25,2% річних, у результаті чого з вини Відповідача Аграрна біржа щоденно недоотримує кошти.

Відповідні кошти не були зараховані Відповідачем і на поточний рахунок Позивача, відкритий у Відповідача, що підтверджується невиконанням платіжного доручення № 27 від 16.03.2015 р.

Зазначені дії Відповідача позбавляють Позивача можливості розпоряджатися власними грошовими коштами.

Таким чином, основна сума боргу, що підлягає стягненню з Відповідача складає загалом 31 640 591,13 грн.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позов Аграрної біржі підлягає задоволенню повністю, з урахуванням такого.

Згідно зі статтею 1068 Цивільного кодексу України, банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

У відповідності до п. 1.15 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ від 21.01.04 р. № 22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.04 р. за № 377/8976, доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків і зарахування коштів на рахунки отримувачів банки здійснюють у термін, встановлений законодавством України.

Пунктом 8.1. ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", та п. 2.19 вищезазначеної Інструкції встановлено, що розрахункові документи, що надійшли до банку протягом операційного часу, він виконує в день їх надходження. Розрахункові документи, що надійшли після операційного часу, банк виконує наступного робочого дня.

Суд відзначає, будь-яких доказів щодо виконання відповідачем вказаних платіжних доручень на перерахування коштів сторонами спору до суду не подано.

Підсумовуючи сукупність фактичних обставин даної справи, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача коштів, що знаходяться на рахунках позивача в сумі 31 640 591,13 грн. є правомірною та такою, що підлягає задоволенню повністю.

Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, позивач просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" пеню в розмірі 279 275,43 грн., 3% річних в сумі 22 954,15 грн., інфляційні нарахування в розмірі 340 650,00 грн. та 216 986,30 грн. - упущеної вигоди.

Вирішуючи спір в частині застосування до відповідача господарської санкції, шляхом стягнення з останнього пені, суд виходить з такого.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 32.2. статті 32 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Враховуючи наведене заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 279 275,43 грн. є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Згідно з статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають встановлені договором або законом правові наслідки.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Згідно розрахунку, наданого позивачем, за неналежне виконання грошових зобов'язань відповідачу нараховано 340 650,00 грн. інфляційні та 22 954,15 грн. - 3% річних.

Перевіривши правильність нарахування позивачем 3% річних та інфляційних, суд приходить до висновку про їх обґрунтованість та задоволенню.

Позивач має поточний рахунок № 4301 у ПАТ «Альфа-Банк» м. Київ, МФО 300346. Згідно з платіжним дорученням Позивача від 12.12.2014 № 644 на зазначений рахунок мала бути перерахована сума в розмірі 5 000 000 грн. (п'ять мільйонів гривень) з метою розміщення на умовах договору банківського вкладу за ставкою 20 % річних. Внаслідок невиконання зазначеного платіжного доручення, з вини Відповідача Позивач був позбавлений можливості розмістити кошти на зазначених умовах і, як наслідок, недоотримав кошти (відсотки) у розмірі 216 986,30 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 20 ГКУ кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом відшкодування збитків.

Частинами 1, 3 ст. 147 ГКУ встановлено, що майнові права суб'єктів господарювання захищаються законом. Збитки, завдані суб'єкту господарювання порушенням його майнових прав громадянами чи юридичними особами, а також органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, відшкодовуються йому відповідно до закону.

Ст. 16 ЦКУ відшкодування збитків визначено одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Відшкодування збитків також є одним із наслідків порушення зобов'язання відповідно до ст. 611 ЦКУ.

Згідно з ч. 1 ст. 623 ЦКУ боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Статтею 1073 ЦКУ встановлено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 224 ГКУ учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі ст. 225 ГКУ до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Аналогічно, відповідно до статті 22 ЦКУ особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Перевіривши правильність нарахування позивачем збитків у вигляді упущеної вигоди, суд приходить до висновку про їх обґрунтованість та задоволенню.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" (04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 60, ідентифікаційний номер 09807856) на користь Аграрної біржі 01001, м. київ, вул. Бориса Грінченка, 1; ідентифікаційний код 33947314) кошти в сумі 31 640 591 грн. 13 коп., пеню в сумі 279 275 грн. 43 коп., 3% річних в розмірі 22 954 грн. 15 коп., інфляційні нарахування в сумі 340 650,00 грн., збитки в розмірі 216 986 грн. 30 коп. та 73 080 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 12.05.2015р.

Суддя Трофименко Т.Ю.