ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"14" травня 2015 р. Справа №911/2071/15

Суддя Заєць Д.Г., розглянувши матеріали

за позовом Комунального підприємства «Група впровадження проектів з енергозбереження в адміністративних і громадських будівлях м. Києва», м. Київ

до Науково-технічного приватного підприємства «Енергосервіс», Київська область, м. Бровари

про розірвання договору та стягнення 1435974,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява №1 від 13 травня 2015 року (вх. №2162/15 від 13 травня 2015 року) за позовом Комунального підприємства «Група впровадження проектів з енергозбереження в адміністративних і громадських будівлях м. Києва» до Науково-технічного приватного підприємства «Енергосервіс» про розірвання договору та стягнення 1435974,84 грн.

Подана позовна заява не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання позовної заяви майнового характеру 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Відповідно до пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання позовної заяви немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно п. 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21 лютого 2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», ст. 55 Господарського процесуального кодексу України передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

В даній позовній заяві позивач просить суд: 1) розірвати договір підряду №Т-14/101-ЕН від 16 грудня 2014 року, укладений між Комунальним підприємством «Група впровадження проектів з енергозбереження в адміністративних і громадських будівлях м. Києва» та Науково-технічним приватним підприємством «Енергосервіс», що є вимогою немайнового характеру, та 2) стягнути з відповідача 1435974,84 грн. попередньої оплати відповідно до умов вищезазначеного договору, що відповідно є вимогою майнового характеру.

Проте, зазначена позовна заява містить докази сплати судового збору лише за вимогу майнового характеру, що підтверджується платіжним дорученням №140510 від 12 травня 2015 року про сплату судового збору у розмірі 28719,50 грн. Доказів сплати судового збору за вимогу немайнового характеру в розмірі 1218,00 грн. суду не надано.

Таким чином, платіжне доручення №140510 від 12 травня 2015 року про сплату судового збору у розмірі 28719,50 грн. не може бути належним доказом, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Юридична особа, відповідно до ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу України, набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів чи закону. Отже, від імені юридичної особи позовну заяву підписує повноважна особа, повноваження якої ґрунтуються на установчих документах юридичної особи чи відповідних приписах закону.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позовну заяву від імені Комунального підприємства «Група впровадження проектів з енергозбереження в адміністративних і громадських будівлях м. Києва» підписано директором підприємства Науменком Д. без зазначення правових підстав та подання доказів щодо права Науменка Д. на підписання позовної заяви.

Таким чином, зважаючи на те, що до позовної заяви не додано підтверджуючих доказів, що Науменко Д. виконує обов'язки директора Комунального підприємства «Група впровадження проектів з енергозбереження в адміністративних і громадських будівлях м. Києва» та має право підписувати та подавати від імені позивача позовні заяви, суд дійшов висновку, що заявником не надано суду належних доказів на підтвердження повноважень Науменка Д. підписувати вказану позовну заяву.

Пунктом 3.5 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26 грудня 2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», визначено, що недодержання вимог ст.ст. 54, 56 та п.п. 2 і 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені ст. 63 Господарського процесуального кодексу України. Так, позовна заява підлягає поверненню без розгляду, якщо позивачем не вказано повне найменування сторін та їх поштових адрес, або позовну заяву підписано не уповноваженою належним чином особою чи особою, посадове становище якої не вказано, або прокурор не зазначив орган, уповноважений здійснювати відповідні функції держави у спірних відносинах, або позовна заява не підписана позивачем.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи викладене та керуючись п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву №1 від 13 травня 2015 року (вх. №2162/15 від 13 травня 2015 року) за позовом Комунального підприємства «Група впровадження проектів з енергозбереження в адміністративних і громадських будівлях м. Києва» до Науково-технічного приватного підприємства «Енергосервіс» про розірвання договору та стягнення 1435974,84 грн. разом з доданими до неї матеріалами повернути заявнику без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Суддя Д.Г. Заєць