РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"18" травня 2015 р. Справа № 918/1960/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Петухов М.Г.

суддя Гулова А.Г. ,

суддя Маціщук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача - Відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод тракторних агрегатів"

на рішення господарського суду Рівненської області від 05.03.2015р.

у справі № 918/1960/14 (суддя Політика Н.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-конструкторське бюро "Українське машинобудівництво"

до відповідача Відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод тракторних агрегатів"

про усунення перешкод у користуванні майном

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - Павлюк І.А.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 05.03.2015р. у справі №918/1960/14 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-конструкторське бюро "Українське машинобудівництво" до Відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод тракторних агрегатів" про усунення перешкод у користуванні майном задоволено. Зобов'язано ВАТ "Рівненський завод тракторних агрегатів" усунути перешкоди у користуванні орендованим майном згідно Договору оренди прохідної ВАТ "Рівненський завод тракторних агрегатів" від 01.01.2014 року, а саме прохідною, загальною площею - 160,00 кв. м, що знаходиться за адресою: с. Городок, вул. Б. Штейнгеля, 4а, шляхом забезпечення вільного доступу представників та робітників ТОВ "Проектно-конструкторське бюро "Українське машинобудівництво" до зазначеного орендованого майна.

При прийнятті вищевказаного рішення, суд першої інстанції виходив з того, що 07.08.2014р. ТзОВ "ПКБ "Українське машинобудівництво" було укладено договір оренди майна № 07/08 від 07.08.2014 року з ТОВ "Альфа Коммерс Брендз ГМБХ", а для забезпечення безперебійного доступу представників та робітників до приміщень, що були орендовані, позивач уклав з відповідачем Договір оренди прохідної ВАТ "Рівненський завод тракторних агрегатів" від 01.01.2014 року.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до акту приймання-передачі в оренду 4 поверху інженерно-лабораторного корпусу ВАТ "Рівненський завод тракторних агрегатів" від 01.01.2014р. орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове користування прохідну, загальною площею 160 кв.м., проте, відповідач чинив позивачу перешкоди у користуванні орендованим майном, у зв'язку з чим було складено акти про блокування прохідної в будівлі та про недопуск до робочих приміщень в будівлі, які знаходяться у користуванні позивача на законних підставах.

При вирішенні спірних правовідносин, судом першої інстанції враховано відповідні положення Господарського та Цивільного кодексів України, а також Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

В обґрунтування своїх висновків, суд першої інстанції вказав на те, що відповідач всупереч умовам договору оренди прохідної від 01.01.2014 р. та статті 193 Господарського процесуального кодексу України, не допускає позивача до орендованого ним приміщення, тобто у позивача відсутня можливість користуватися орендованим приміщенням у порядку, передбаченому умовами договором, що підтверджується Актом про недопуск до робочих приміщень в будівлі інженерно-лабораторного корпусу ВАТ "РЗТА" від 12.05.2014р.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у позивача права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування майном, що знаходиться в його віданні, у зв'язку з чим позовні вимоги задоволив.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, Відкрите акціонерне товариство "Рівненський завод тракторних агрегатів" звернулось з апеляційною скаргою до Рівненського апеляційного господарського суду, відповідно до якої просить рішення господарського суду Рівненської області від 05.03.2015р. у справі №918/1960/14 скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Скаржник вважає, що рішення господарського суду є незаконним, оскільки висновки, викладені у рішенні суду, не відповідають обставинам справи.

На підтвердження своїх доводів, скаржник вказує, зокрема, наступне:

- ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» стало відомо, що ТОВ «ПКБ «Українське машинобудівництво» прийняло в користування прохідну загальною площею 160,00 кв. м. В зв'язку з цим, 2 квітня 2014 року було направлено лист на адресу ТОВ «ПКБ «Українське машинобудівництво» з пропозицією укласти Договір оренди прохідної загальною площею 160,00 кв.м. в 2-х примірниках. Однак, відповіді так і не було отримано, другий примірник договору скріплений печаткою та підписаний уповноваженою особою на адресу ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» не повернувся;

- згідно з ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, виконала роботу, сплатила відповідну суму грошей), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом;

- 6 травня 2014 року на адресу ТОВ «Українське машинобудівництво» було направлено лист з проханням сплатити заборгованість у розмірі 8 294,40 грн. згідно Договору оренди прохідної. У відповідь на даний лист ТОВ «ПКБ «Українське машинобудівництво» листом від 12.05.2014 року за вих. № 507 повідомило, що оскільки на лист №124/04 від 02.04.2014 року відповіді ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» не отримав, договір є неукладеним, а пропозиція про їх укладення ТОВ «ПКБ «Українське машинобудівництво» не прийнята;

- лише 10.09.2014 року ТОВ «ПКБ «Українське машинобудівництво» здійснило оплату в сумі 1 728 грн. за оренду прохідної за серпень 2014 року згідно договору б/н від 01.01.2014 року та 06.10.2014 року в сумі 2 073,60 грн. за оренду прохідної за вересень 2014 року згідно договору б/н від 01.01.2014 року, тому станом на 9 та 12 травня 2014 року у ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» не було жодних правових підстав вважати, шо Договір оренди прохідної є укладеним;

- поза увагою суду першої інстанції залишено ту обставину, що за результатами розслідування 28.05.2014р. кримінальне провадження № 0000538 за фактом перешкоджання законній господарській діяльності ТОВ «ПКБ «Українське машинобудівництво» на підставі ч.1 п. 2 ст. 284 КПК України закрито у зв'язку з відсутністю в діяннях кримінального правопорушення;

- судом першої інстанції не прийнято до уваги того факту, що 28 травня 2014 року на адресу ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» надійшов лист від ТОВ «ПКБ «Українське машинобудівництво» від 26.05.2014 року за вих. № 536 із списком працівників ТОВ «ПКБ «Українське машинобудівництво» для перепустки на територію Рівненської філії «Ливарно-механічний завод» для виконання своїх службових обов'язків. За результатами розгляду даного листа керуючим санацією ВАТ «РЗТА» Гонтар Н.Б. жодних заперечень не було.

З огляду на викладені вище аргументи на підтвердження своєї правової позиції, відповідач вважає, що судом першої інстанції було задоволено позов за відсутності на те визначених законом підстав, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції слід скасувати.

Позивач не скористався своїм правом подачі відзиву на апеляційну скаргу, що, у відповідності до ч. 2 ст. 96 ГПК України, не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду.

18 травня 2015 року в судовому засіданні Рівненського апеляційного господарського суду представник скаржника підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі, стверджує, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення було порушено норми матеріального та процесуального права. З огляду на вказане, вважає, що рішення господарського суду Рівненської області від 05.03.2015р. у справі №918/1960/14 слід скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Крім того, представник відповідача звернувся до суду апеляційної інстанції із клопотанням (вих. №б/н від 18.05.2015р.), відповідно до якого долучив до матеріалів справи копію рішення господарського суду м. Києва від 02.04.2015р. у справі № 910/3215/15 за позовом Відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод тракторних агрегатів" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-конструкторське бюро "Українське машинобудівництво" про розірвання договору.

Представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-конструкторське бюро "Українське машинобудівництво" в судове засідання не з'явився.

Рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які надіслані на адресу позивача, яка зазначена самим позивачем у позовній заяві та інших документах які подавалися суду, повернулися з відміткою: "за зазначеною адресою не знаходиться" (а.с. 110-111).

В пункті 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 р. №01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Також, пункт 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 N 01-8/1228 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році" містить інформацію про те, що примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Враховуючи наведене вище, приписи ст.ст. 101, 102 ГПК України про межі та строки перегляду справ в апеляційній інстанції, а також те, що явка представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалася, колегія суддів вважає, що сторони були належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час та місце судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення, направлені останнім (а.с. 100, 102, 103, 108, 110, 111), та визнала за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представника позивача.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як підтверджується матеріалами справи, 07.08.2014р. між ТзОВ "ПКБ "Українське машинобудівництво" та ТОВ "Альфа Коммерс Брендз ГМБХ" укладено договір оренди майна № 07/08 від 07.08.2014 року (далі по тексту - Договір, а.с. 9-12).

За умовами п. 1.1. вказаного Договору позивач приймає в тимчасове оплатне користування комплекс виробничих приміщень і виробниче обладнання, яке є об'єктом власності ТОВ "Альфа Коммерс Брендз ГМБХ" та знаходиться на території ВАТ "РЗТА" за адресою: Рівненська область, с. Городок, вул. Б. Штейнгеля 4-а.

Відповідно до п. 2.1. Договору орендодавець передає орендарю обладнання за місцем знаходження обладнання, а саме в виробничих приміщеннях, які знаходяться за адресою: вулиця Б. Штейнгеля 4-а, село Городок, Рівненської області Рівненського району, Україна. Обладнання передається в технічно робочому (справному) стані, попередивши про всі особливі властивості обладнання. Орендар (його належний представник) зобов'язаний у присутності орендодавця пересвідчитися у справності обладнання, яке передається йому в оренду, а також в особливостях його роботи, та застосування, і після цього підписати акт прийому-передачі обладнання. Підписання належним представником орендаря акту прийому - передачі обладнання засвідчує: факт передачі орендодавцем технічно - справного обладнання ; факт ознайомлення орендаря із всіма особливими властивостями роботи обладнання; а також факт проведення інструктажу з використання обладнання в роботі та правил безпеки при його застосуванні.

Також, до матеріалів справи долучено копію Договору оренди прохідної ВАТ "Рівненський завод тракторних агрегатів" від 01.01.2014 року, укладеного між позивачем та відповідачем (а.с. 13-15).

Згідно з п. 1.1. Договору оренди прохідної ВАТ "Рівненський завод тракторних агрегатів" від 01.01.2014 року орендодавець (відповідач) передає, а орендар (позивач) приймає в строкове користування майно - прохідну, загальною площею - 160,00 кв. м, що знаходиться за адресою: с. Городок, вул. Б. Штейнгеля, 4а та є власністю ВАТ "Рівненський завод тракторних агрегатів".

У п. 3.1. вищезазначеного Договору сторони погодили, що орендна плата за орендоване майно становить 10, 8 грн. за кв. м, що складає 1 728 грн., без врахування ПДВ.

У відповідності до положень п.6.2 Договору оренди прохідної орендодавець (відповідач) зобов'язується не вчиняти дії, які б перешкоджали орендарю (позивачу) користуватися орендованим майном на умовах цього Договору.

Пунктом 8.1 Договору оренди прохідної сторони погодили, що за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за цим Договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Згідно з п. 9.1. вищезазначений Договір укладено строком на 2 роки 10 місяців з моменту підписання його сторонами.

У п. 9.3. сторони зазначили, що зміни до цього Договору або його розірвання допускаються за взаємної згоди сторін.

Пунктом 9.6. сторони обумовили, що чинність цього Договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; знищення орендованого майна; дострокового розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду; банкрутства орендаря (ТзОВ "ПКБ "Українське машинобудівництво"); ліквідації орендаря (ТзОВ "ПКБ "Українське машинобудівництво") - юридичної особи.

Наведений Договір оренди прохідної частин засвідчений підписами повноважних представників сторін та скріплений відбитками їх печаток.

В матеріалах справи наявна копія акта приймання-передачі в оренду 4 поверху інженерно-лабораторного корпусу ВАТ "Рівненський завод тракторних агрегатів" від 01.01.2014р., згідно якого орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове користування прохідну, загальною площею 160, 00 кв.м., що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Городок, вул. Барона Штейнгеля, 4а (а.с.16). У наведеному акті сторони підтвердили, що технічний стан переданого майна - задовільний.

Акт приймання-передачі в оренду 4 поверху інженерно-лабораторного корпусу ВАТ "Рівненський завод тракторних агрегатів" від 01.01.2014р. засвідчений підписами повноважних представників сторін, скріплений відбитком печатки відповідача.

Окрім того, до матеріалів справи долучено копії квитанції банку № 10835.76.3 від 06.10.2014р., платіжних доручень №825 від 10.09.2014р. та № 826 від 10.09.2014р., якими засвідчується факт проведення позивачем оплати на рахунок відповідача за оренду прохідної за вересень, серпень та січень-квітень 2014 року згідно договору б/н від 01.01.2014р. (а.с.18-20).

Також, в матеріалах справи наявні копії Акта № 2 про блокування прохідної в будівлі інженерно-лабораторного корпусу ВАТ «РЗТА» від 09.05.2014р. та Акта № 3 про недопуск до робочих приміщень в будівлі інженерно-лабораторного корпусу ВАТ «РЗТА» (а.с.21-22).

Зі змісту наведених актів вбачається, що працівники охоронної фірми всупереч договору між ВАТ «РЗТА» та ТОВ «ПКБ «Українське машинобудівництво» № 29/11-1 від 29.11.2012 року «Оренди нежитлових приміщень будівлі інженерно-лабораторного корпусу ВАТ «РЗТА» площею 238,2 кв.м.», було заблоковано прохід працівників ТОВ «ПКБ «Українське машинобудівництво» через прохідну, яка знаходиться на першому поверсі інженерно-лабораторного корпусу (інвентарний номер 11002), який належить ВАТ «РЗТА».

По факту недопуску відповідачем позивача до орендованого ним приміщення, останній звертався до органів МВС з відповідними заявами, що підтверджується повідомленням УМВС України в Рівненській області, направленим на адресу позивача (а.с.23).

Аналізуючи встановлені обставини у даній справі та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення чинного законодавства.

Предметом спору у даній справі виступає вимога позивача про усунення перешкод у користуванні майном. При цьому, позивач обґрунтовує позовні вимоги фактом укладення між сторонами договору оренди прохідної ВАТ "Рівненський завод тракторних агрегатів" від 01.01.2014р.

Статтею 396 ЦК України унормовано, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 386 Цивільного кодексу України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, у якій унормовано захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, відповідно до наведеної норми, право власності підлягає захисту тоді, коли воно порушене без безпосереднього вилучення майна у власника. Відповідно до цієї статті, власник або особа, яка має речове право на чуже майно - титульний володілець (ст. 396 ЦК України), у цьому випадку має право вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном (негаторний позов).

З аналізу вказаної норми вбачається, що остання регулює захист права власності не в будь-якому випадку, а саме в разі його порушення шляхом вчинення перешкод у здійсненні власником його правомочностей з користування та (або) розпорядження майном. Цей спосіб захисту спрямований на усунення порушення прав власника, які не пов'язані з позбавленням володіння майном. В разі ж порушення прав власника щодо його правомочності з володіння належним йому майном цивільне законодавство передбачає інші способи його захисту шляхом вчинення віндикаційного позову.

Тобто передбачений вищевказаною правовою нормою негаторний позов пред'являється власником за відсутності спорів з приводу належності позивачу майна на праві власності чи іншому титулі.

Досліджуючи питання щодо укладення між сторонами договору оренди прохідної ВАТ "Рівненський завод тракторних агрегатів" від 01.01.2014р., на підставі якого формуються вимоги позивача, колегія суддів зважає на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

В матеріалах справи наявний примірник договору оренди прохідної ВАТ "Рівненський завод тракторних агрегатів" від 01.01.2014 року, що підтверджує факт вчинення правочину, за яким у позивача виникло право користування орендованим нерухомим майном.

Наведений договір є чинним, доказів визнання останнього недійсним в судовому порядку відповідачем не надано ні на момент розгляду справи судом першої інстанції, ні на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відтак, правомочності позивача щодо користування спірним нерухомим майном є належним чином підтвердженими, що виступає передумовою для реалізації позивачем права звернення до суду з негаторним позовом.

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

За умовами укладеного між сторонами договору оренди прохідної ВАТ "Рівненський завод тракторних агрегатів" від 01.01.2014р. (п.6.2.) орендодавець (відповідач) зобов'язується не вчиняти дії, які б перешкоджали орендарю (позивачу) користуватися орендованим майном на умовах цього Договору.

Згідно з п. 9.1 вказаний Договір укладено строком на 2 роки 10 місяців з моменту підписання його сторонами.

Таким чином, Договір оренди прохідної є діючим на момент звернення позивача до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні майном.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України та статтею 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Наявними в матеріалах справи доказами, а саме копіями Акта № 2 про блокування прохідної в будівлі інженерно-лабораторного корпусу ВАТ «РЗТА» від 09.05.2014р. та Акта № 3 про недопуск до робочих приміщень в будівлі інженерно-лабораторного корпусу ВАТ «РЗТА» засвідчується той факт, що відповідач усупереч умовам договору оренди прохідної від 01.01.2014 р. чинить перешкоди у доступі працівників позивача до орендованого ним приміщення.

У п. 7 Листа Вищого арбітражного суду України «Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов'язані із здісненням права власності та його захистом» № 01-8/98 від 31.01.2011 р. роз'яснено, що для подання негаторного позову не вимагається, щоб перешкоди до здійснення права користування й розпорядження були результатом винних дій відповідача чи спричиняли збитки. Достатньо, щоб такі дії (бездіяльність) об'єктивно порушували права власника і були протиправними. Позовна давність до відповідних вимог не застосовується, оскільки правопорушення триває у часі. Якщо ж на момент подання позову воно припинилося, то підстав для задоволення позову немає.

За наведених обставин, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, колегія суддів констатує, що дії відповідача, які виразилися у блокуванні проходу працівникам ТОВ «ПКБ «Українське машинобудівництво» через прохідну, яка знаходиться на першому поверсі інженерно-лабораторного корпусу, що належить ВАТ «РЗТА», є підставою для реалізації позивачем права щодо звернення з позовом про усунення перешкод у користуванні майном.

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги доводи скаржника в тій частині, що договір оренди прохідної ВАТ «РЗТА» від 01.01.2014р. не є укладеним. Адже, як встановлено судом апеляційної інстанції, представником відповідача долучено до матеріалів справи копію рішення господарського суду м. Києва від 02.04.2015р. у справі № 910/3215/15 за позовом Відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод тракторних агрегатів" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-конструкторське бюро "Українське машинобудівництво" про розірвання договору, відповідно до якого позов задоволено, розірвано договір оренди прохідної від 01.01.2014р., укладений між Відкритим акціонерним товариством "Рівненський завод тракторних агрегатів" та Товариством з обмеженою відповідальністю Проектно-конструкторське бюро "Українське машинобудівництво". Згідно витягу з Єдиного державного реєстру судових рішень України, вказане рішення набрало законної сили 17.04.2015р. Таким чином, на момент вирішення судом першої інстанції спору по суті у даній справі, договір оренди прохідної від 01.01.2014р. був чинним, докази про визнання останнього недійсним в судовому порядку станом на 05.03.2015р. відсутні.

Окрім того, з огляду на підтвердження представником позивача факту звернення із позовом про розірвання договору оренди прохідної до господарського суду м. Києва, колегія суддів констатує, що наведені дії зі сторони відповідача є свідченням того, що останній визнає факт укладення спірного договору оренди, чого не заперечив і в судовому засіданні. Відтак, укладення спірного договору породжує відповідні правові наслідки для сторін на момент вирішення спірних правовідносин господарським судом Рівненської області у справі № 918/1960/14.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає вимогам ст. 43 ГПК України.

В силу дії норм ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст. ст. 32, 33, 34 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та суперечать положенням чинного законодавства, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Отже, рішення господарського суду Рівненської області від 05.03.2015р. у справі №918/1960/14 прийняте за повного з'ясуванням усіх обставин, що мають значення для справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування в порядку статті 104 ГПК України.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Рівненської області від 05.03.2015р. у справі №918/1960/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод тракторних агрегатів" - без задоволення.

2. Справу №918/1960/14 надіслати господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Гулова А.Г.

Суддя Маціщук А.В.