ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.05.2015 Справа № 920/502/15

Господарський суд Сумської області, у складі судді Левченка П.І. при секретарі судового засідання Чепульській Ю.В. розглянув матеріали справи № 920/502/15

за позовом - Сумської міської ради, м. Суми,

до відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Суми,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮА», м. Суми

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самочинно збудованої споруди,

за участю представників:

позивача - Базіля Р.В.,

відповідача - ОСОБА_3,

третьої особи - ОСОБА_4, Шарикіна Ю.В.

В судовому засіданні, розпочатому об 11 год. 00 хв. 07.05.2015 року, відповідно до приписів статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошувалась перерва до 11 год. 20 хв. 12.05.2015 року.

Суть спору: позивач просить суд зобов'язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0296 га, яка знаходиться по АДРЕСА_3, шляхом знесення самочинно збудованої споруди - комплексу по обслуговуванню транспортних засобів.

Представник відповідача подав суду 12.05.2015 року заяву про припинення провадження у даній справі у зв'язку з відсутністю предмету спору та тим, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Свою позицію у справі представник відповідача обґрунтовує тим, що матеріали даної справи свідчать про будівництво (реконструкцію) комплексу по обслуговуванню транспортних засобів по АДРЕСА_3 громадянкою ОСОБА_1, а не фізичною особою-підприємцем (суб'єктом підприємницької діяльності) ОСОБА_1, а тому у позивача (Сумської міської ради) відсутній спір з відповідачем (фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1), а спір між Сумською міською радою та громадянкою ОСОБА_1 не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Третя особа у своїх письмових поясненнях від 05.05.2015 року зазначає, що позовна заява у даній справі підлягає задоволенню, але при цьому просить суд врахувати, що земельну ділянку площею 0,0119 га, розташовану по АДРЕСА_3, що належала ОСОБА_1, згідно пункту 4.8 Статуту третьої особи, затвердженого установчими зборами засновників (протоколом № 1 від 24.11.2004 року) та зареєстрованого державним реєстратором 24.11.2004 року за № 0000654, внесено останньою до статутного фонду третьої особи.

Крім того, згідно того ж пункту 4.8 Статуту третьої особи, ОСОБА_1 внесено до статутного фонду третьої особи малу архітектурну форму літнього кафе з майданчиком, загальною площею 121,9 м. кв., майстерню шиномонтажну загальною площею 24,0 м. кв., навіс площею 81.6 м. кв., які розташовані на АДРЕСА_3

Третя особа звертає увагу суду, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.10.2014 року, копію якого третя особа додала до своїх пояснень, право власності ОСОБА_1 на об'єкти нерухомого майна повністю переплановані та реконструйовані по АДРЕСА_3 скасовано 31.10.2014 року.

Крім того, третя особа зазначає, що самовільно побудований відповідачем комплекс по обслуговуванню транспортних засобів на самовільно зайнятій ним же земельній ділянці по АДРЕСА_3 має спільну стінку з майстернею шиномонтажу, що належить третій особі і розташований за тією ж адресою, тобто самовільно побудована споруда фактично прибудована до майстерні шиномонтажу, а тому третя особа просить суд врахувати цю обставину і вказати в рішенні на недопустимість знесення чи пошкодження майна третьої особи при виконанні рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

За договором купівлі-продажу земельної ділянки від 21.04.2004 року відповідач (підприємець ОСОБА_1.) купив у позивача (Сумської міської ради) земельну ділянку загальною площею 0,0119 га по АДРЕСА_3 під розміщення літнього кафе та майстерні шиномонтажу.

На підставі вищезгаданого договору відповідач 11.11.2009 року отримав два державних акта на право власності на земельні ділянки: серії НОМЕР_2 на земельну ділянку площею 0,0056 га по АДРЕСА_3; серії НОМЕР_2 на земельну ділянку площею 0,0063 га по АДРЕСА_3

У вищезгаданих державних актах на право власності на земельні ділянки визначено цільове призначення (використання) земельних ділянок - для комерційного використання.

Згідно пункту 1.2 Статуту ТОВ «ЮА» (третьої особи), затвердженого установчими зборами засновників (протокол № 1 від 24.11.2004 року) та зареєстрованого державним реєстратором 24.11.2004 року за № 0000654, засновниками (учасниками) товариства є громадяни України: ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Згідно пункту 4.8 Статуту третьої особи, ОСОБА_1 вносить до статутного фонду товариства: 1) земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 Загальною площею 0,0119 га, що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.04.2004 року, вартістю 4902,00 грн.; 2) малу архітектурну форму літнього кафе з майданчиком, загальною площею 121,9 м. кв., майстерню шиномонтажу загальною площею 24,0 м. кв., навіс площею 81,6 м. кв., які розташовані в АДРЕСА_3, що належать ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Сумською міською радою 11.11.2003 року, зареєстрованого в СОО БТІ в реєстровій книзі № 21 за реєстровим номером № 1210, вартістю 50000,00 грн.

Актом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області № 873 від 07.10.2013 року перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил ОСОБА_1 (відповідачем) встановлено: до Інспекції ДАБК у Сумській області надійшла з заявою від 20.08.2013 року (вх. № 3216) декларація про готовність об'єкта до експлуатації від ОСОБА_1 стосовно об'єкта: комплекс по обслуговуванню транспортних засобів по АДРЕСА_3, яка не була зареєстрована інспекцією. 20.09.2013 року ОСОБА_1 повторно подала разом з заявою від 20.09.2013 року (вх. № 3841) декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстровану Інспекцією ДАБК у Сумській області 25.09.2013 року за № СМ 88, дані якої не відповідають даним, наведеним в декларації про початок виконання будівельних робіт від 22.07.2011 року № СМ 6.

Співставивши наявні в Інспекції ДАБК у Сумській області документи, остання дійшла висновку в акті № 873 від 07.10.2013 року, що є підстави вважати об'єкт (комплекс по обслуговуванню транспортних засобів по АДРЕСА_3, замовником якого є ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що мешкає в м. Суми на АДРЕСА_1) самочинним будівництвом.

Листом Державного підприємства «Сумський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 23.05.2014 року № 621/01-20 та листом Сумського міського відділу УМВС України в Сумській області підтверджується, що при огляді та обмірі спеціалістом ДП «Сумській інститут землеустрою» ОСОБА_5. земельних ділянок по АДРЕСА_3 (кадастрові номери - НОМЕР_3; НОМЕР_4) площею 0,0063 га та 0,0056 га, що належать на праві власності підприємцю ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.04.2004 року та згідно вищезгаданих Державних актів на право власності на земельні ділянки, та співставлення розташування даних земельних ділянок з розташуванням нерухомого майна (будівлі) по АДРЕСА_3 встановлено, що нерухоме майно в АДРЕСА_3 розташоване на вищезгаданих ділянках та на землях Сумської міської ради (а.с. 10,11, 28, 29). Загальна площа нерухомого майна з урахуванням навісів становить 0,0402 га. площа та межі земельної ділянки під об'єктом нерухомого майна не співпадають з межами земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 (площею 0,0063 га та 0,0056 га). площа земельної ділянки, зайнятої без дозвільних документів, під об'єктом нерухомості фактично становить 0,0296 га.

Як уже зазначалося вище, замовником будівництва комплексу по обслуговуванню транспортних засобів, згідно декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації (а.с. 17-25), є ОСОБА_1 (відповідач), яка у даному випадку (як і при придбанні у власність земельної ділянки загальною площею 0,0119 га у АДРЕСА_3 для комерційного використання) діяла як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа-підприємець, оскільки на земельній ділянці для комерційного використання (та на самовільно зайнятій земельній ділянці Сумської міської ради) відповідачем будувався об'єкт для комерційного використання (для використання у підприємницькій діяльності) - комплекс по обслуговуванню транспортних засобів.

Згідно статті 331 Цивільного кодексу України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Згідно статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Сторони не подали до суду доказів державної реєстрації відповідачем чи будь-якою іншою особою права власності на комплекс по обслуговуванню транспортних засобів по АДРЕСА_3, замовником будівництва якого (саме будівництва, а не реконструкції, що підтверджується актом Інспекції ДАБК у Сумській області № 873 від 07.10.2013 року, а.с. 26, 27) є підприємець ОСОБА_1 (відповідач).

Поряд з цим, згідно статті 876 Цивільного кодексу України, власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором.

Представник відповідача не заперечує, що замовником будівництва комплексу по обслуговуванню транспортних засобів по АДРЕСА_3, розташованого частково на землі Сумської міської ради (позивача), була ОСОБА_1, але при цьому наполягає на тому, що у даному випадку вона діяла як громадянка ОСОБА_1, а не як підприємець, а тому провадження у даній господарській справі підлягає припиненню у зв'язку з відсутністю спору між позивачем та підприємцем ОСОБА_1, а спір позивача з громадянкою ОСОБА_1 має вирішуватися в суді загальною юрисдикції та не підлягає вирішенню в господарських судах України, що тягне за собою припинення провадження у справі.

Позиція представника позивача спростовується вищевикладеним. Матеріали та обставини справи свідчать про те, що як при придбані у власність земельної ділянки загальною площею 0,0119 га по АДРЕСА_3 (а.с. 12-16), так і при замовленні будівництва комплексу по обслуговуванню транспортних засобів за тією ж адресою (а.с. 17-25) ОСОБА_1 діяла як підприємець, оскільки і земельна ділянка, і об'єкт нерухомості, замовником якого була ОСОБА_1, призначені для комерційного використання (для використання у підприємницькій діяльності).

В листі № 14 від 06.01.2015 року (а.с. 10, 11) Сумського міського відділу УМВС України в Сумській області, зокрема, зазначено, що факт використання ОСОБА_1 вищезазначеної будівлі та земельної ділянки доводиться укладеним 14.10.2014 року договором оренди на приміщення за адресою: АДРЕСА_3 та протоколом допиту ОСОБА_8, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000167.

Згідно статті 83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам є землями комунальної власності, у якій перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Оскільки за адресою АДРЕСА_3 у приватній власності відповідача перебуває земельна ділянка загальною площею 0,0119 га, то частина комплексу по обслуговуванню транспортних засобів зведена на земельній ділянці площею 0,0296 га, яка є власністю територіальної громади м. Суми в особі позивача (Сумської міської ради) і відповідачеві ні у власність, ні у користування не передавалась, а відтак земельна ділянка комунальної власності площею 0,0296 га самовільно зайнята відповідачем.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Статтею 212 Земельного кодексу України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Відповідно до частин першої, другої статті 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Частиною четвертою статті 376 Цивільного кодексу України встановлено, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Згідно статті 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статей 33, 34 названого Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються учасниками судового процесу. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 цього ж Кодексу визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Зважаючи на все вищевикладене, позовні вимоги позивача у даній справі є правомірними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по судовому збору покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (40000, АДРЕСА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_5) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0296 га, яка знаходиться по АДРЕСА_3, шляхом знесення самочинно збудованої споруди - комплексу по обслуговуванню транспортних засобів.

Стягувач: Сумська міська рада (40000, м. Суми, м-н Незалежності, буд. 2, ідентифікаційний код 23823253).

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (40000, АДРЕСА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_5) на користь Сумської міської ради (40000, м. Суми, м-н Незалежності, буд. 2, ідентифікаційний код 23823253) витрати по судовому збору в сумі 1218,00 грн.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15.05.2015 року.

Суддя П.І. Левченко