номер провадження справи 8/56/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2015 Справа № 908/1424/15-г

За позовом Гуляйпільського районного споживчого товариства (70200, Запорізька область, м. Гуляйполе, вул. Леніна, 72)

до відповідача-1 Гуляйпільської міської ради (70200, Запорізька область, м. Гуляйполе, вул. Шевченка, 15)

до відповідача-2 Комунального підприємства "Гуляйпільський ринок" Гуляйпільської міської ради (70200, Запорізька область, м. Гуляйполе, вул. Базарна, 1-А)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кооперативний ринок" (70200, Запорізька область, м. Гуляйполе, вул. Базарна, 2)

про визнання права власності на нерухоме майно - незавершене будівництво - павільйон "Кисловодськ", за адресою: м. Гуляйполе, вул. Базарна, 1/вул. Ворошилова, 21; визнання права власності на нежитлову будівлю за адресою: м.Гуляйполе, вул. Базарна, 1-А; витребування із чужого незаконного володіння об'єктів нерухомості та малоцінний інвентар

Суддя І. А. Попова

Представники:

Позивача - Габуєв Г.Ю., дов. № 10 від 20.01.2015 р.

Шаповал А.М., дов. № 25 від 06.03.2015 р.

Відповідача-1 - Тоцька С.В., дов. № 95/03-07 від 06.04.2015 р.

Неміч О.Г., рішення № 1 від 17.11.2010 р.

Відповідача-2 - Тоцька С.В., дов. від 07.04.2015 р.

Третьої особи - Габуєв Г.Ю., дов. № 92 від 28.04.2015 р.

Заявлено позовні вимоги про визнання права власності на нерухоме майно - незавершене будівництво - павільйон "Кисловодськ", за адресою: м.Гуляйполе, вул. Базарна, 1/, вул. Ворошилова, 21); визнання права власності на нежитлову будівлю за адресою: м. Гуляйполе, вул. Базарна, 1-А; витребування із чужого незаконного володіння об'єктів нерухомості та малоцінний інвентар.

Розгляд справи, призначений 08.04.2015 р., відкладався до 13.05.2015 р. Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в судовому засіданні 13.05.2015 р.

Позивач підтримує вимоги з підстав, викладених у позові. В обґрунтування вимог вказує, що перевіркою фінансово-господарської діяльності товариства за 2014 р., проведеною контрольно-ревізійною комісією Гуляйпільського районного споживчого товариства встановлено, що торгівельно-складські та допоміжні будівлі і споруди центрального ринку, а також малоцінні необоротні активи, які належать позивачу, перейшли до КП "Гуляйпільський ринок" Гуляйпільської міської ради Запорізької області. Право власності на це майно зареєстровано за Гуляйпільською міською радою. Отже, споживчому товариству стало відомо про факт порушення його прав як власника об'єктів нерухомого майна - будівель і споруд, об'єкту незавершеного будівництва павільйон «Кисловодськ» та іншого мана, переліченого в актах № 1 - № 4. 20 грудня 2006 р. Гуляйпільське районне споживче товариство зареєструвало право власності на нежитлову будівлю (адмінбудівля) за адресою: м.Гуляйполе, вул. Базарна, 1-а загальною площею 79,7 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія ЯЯЯ № 341429. Це саме та будівля, яка вибула із володіння позивача та на яку 11.02.2014 р. оформлено право власності за відповідачем-1. 05 вересня 2013 р. у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право приватної власності на об'єкт нерухомого майна - незавершене будівництво, павільйон «Кисловодськ» за Гуляйпільським районним споживчим товариством (номер запису 2643297). Це саме те майно, що вибуло із володіння позивача та на яке 24.02.2014 р. зареєстровано право власності за відповідачем-1.

Щодо підтвердження прав власності на малоцінні необоротні матеріальні активи позивач зазначає, що частиною 4 ст. 139 ГК України визначено, що оборотними засобами є сировина, паливо, матеріали, малоцінні предмети та предмети, що швидко зношуються, інше майно виробничого і невиробничого призначення, що віднесено законодавством до оборотних засобів. Відповідно до акту № 1 від 01.10.2013 р. Гуляйпільська міська рада отримала малоцінні необоротні активи первісною вартістю 7925,31 грн., залишковою вартістю 3735,31 грн. згідно до датку № 1. Визначене у додатку майно належить на праві власності Гуляйпільському районному споживчому товариству, що підтверджується даними бухгалтерського обліку товариства, зокрема оборотною відомістю по рахункам сумового обліку. Майно відповідачам передавалось від ТОВ «Кооперативний ринок», оскільки Гуляйпільське районне споживче товариство передало його в оренду цьому товариству. Відповідно до акту № 2 від 01.10.2013 р. Гуляйпільська міська рада отримала основні засоби первісною вартістю 120345,77 грн., залишковою вартістю 68634 грн. 21 коп. згідно додатку № 2. Визначене у додатку № 2 майно належить на праві власності Гуляйпільському районному споживчому товариству, що підтверджується даними бухгалтерського обліку товариства, зокрема оборотною відомістю по рахунках сумового обліку. Як вбачається зі всіх актів ( № 1, 2, 3 ,4) підставою для передачі майна визначено рішення Гуляйпільської міської ради від 26.09.2013 р. № 6 «Про розгляд клопотання Гуляйпільського районного споживчого товариства. Позивач зазначає, що цьому рішенню передували наступні документи: листом від 24.09.2013р. № 312/01-12 «Про передачу майна» у зв'язку зі створенням КП «Гуляйпільський ринок» виконавчий комітет Гуляйпільської міської ради просив розглянути питання передачі майна районного споживчого товариства, яке знаходиться на території ринку у комунальну власність Гуляйпільської міської ради. Виконавчим комітетом Гуляйпільської міської ради запропоновано голові правління райспоживтовариства Новікову О.Ф. розглянути питання передачі майна районного споживчого товариства, яке знаходиться на території ринку в комунальну власність Гуляйпільської міської ради. Клопотанням від 26.09.2013 р. № 120 голова правління Гуляйпільського районного споживчого товариства висловив відсутність своїх заперечень проти передачі до комунальної власності територіальної громади м.Гуляйполе торгівельно-складських та допоміжних будівель і споруджень центрального міського ринку. У подальшому спірне майно прийнято за актами приймання майна від 01.10.2013 р. № 1, № 2, № 3, № 4, затвердженими міським головою та скріплено гербовою печаткою В усіх актах вказана підстава передачі майна: рішення Гуляйпільської міської ради від 26.09.2013 р. № 6 «Про розгляд клопотання Гуляйпільського районного споживчого товариства». Незважаючи не визнане державою право власності Гуляйпільського районного споживчого товариства на вищезазначене майно, 11.02.2014 р. Гуляйпільська міська рада, зареєструвала у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за собою право власності на незавершене будівництво, павільйон «Кисловодськ» та нежитлову будівлю, розташовану по вул. Базарна, 1-а в м.Гуляйполе. На праві господарського відання вищезазначене майно передано КП «Гуляйпільський ринок» Гуляйпільської міської ради (відповідачу-2 у справі). При цьому, підставою для реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно визначено рішення Гуляйпільської міської ради № 6 від 26.09.2013р. Дізнавшись про вибуття об'єктів права власності, постановою загальних зборів членів Гуляйпільського районного споживчого товариства від 24.12.2014 р. вирішено здійснити заходи щодо повернення майна. Гуляйпільське районне споживче товариство вважає такі дії відповідачів порушенням його права власності на майно та невизнанням цього права. Заперечуючи право власності Гуляйпільського районного споживчого товариства на майно ринку, Гуляйпільська міська рада посилається на рішення сесії № 6 від 26.09.2013 р. як на правову підставу реєстрації права власності на спірне майно. Відповідач-1 також посилається на лист Гуляйпільського районного споживчого товариства № 120 від 26.03.2013 р., яким останнє не заперечує проти передачі у власність громади міста центрального ринку. Згідно з. 2 ст. 145 ГК України зміна правового режиму майна суб'єкта господарювання здійснюється за рішенням власника (власників) майна у спосіб, передбачений цим Кодексом та прийнятими відповідно до нього іншими законами, крім випадків, якщо така зміна забороняється законом. В даному випадку, вважає позивач, рішення власника майна, тобто Гуляйпільського районного споживчого товариства про відчуження нерухомого майна, зокрема, об'єкту незавершеного будівництва павільйону «Кисловодськ», адмінбудівлі по вул. Базарна-1а, а також малоцінних нематеріальних активів не приймалось. Будь-якого правочину, що підтверджував би дарування від імені Гуляйпільського районного споживчого товариства на користь Гуляйпільської міської ради не існує. Відповідно до п. «о» п. 5.2 статуту Гуляйпільського районного споживчого товариства до компетенції загальних зборів членів споживчого товариства відноситься здійснення прав володіння, користування та розпорядження майном Споживчого товариства та можливість делегування цих повноважень іншому органу управління Споживчого товариства. До компетенції правління Споживчого товариства відноситься здійснення володіння, користування та розпорядження майном споживчого товариства, його підприємств (об'єднань) у разі делегування йому права загальними зборами членів споживчого товариства (п .п. «д» п. 6.2 Статуту). За приписами п. 6.7 Статуту голова правління споживчого товариства може одноосібно приймати рішення (розпорядження) з поточних питань діяльності споживчого товариства. Коло цих питань визначається рішенням правління. Формулювання викладене у клопотанні № 120 не може визнаватися клопотанням (або право чином) про передачу чи відчуження індивідуально-визначеного майна, про яке йдеться в актах від 01.10.2013 р. Адже, таке формулювання не дає можливості встановити конкретного наміру особи до вчинення дії із майном. Частиною 2 ст. 10 Закону України «Про споживчу кооперацію» встановлено, що майно споживчих товариств та їх спілок може бути продано, передано, здано в оренду, надано в позичку і безплатне тимчасове користування членам споживчих товариств, державним, кооперативним та іншим організаціям, трудовим колективам, окремим громадянам тільки за рішенням загальних зборів, конференцій та з'їздів відповідних спілок або уповноважених ним органів. Вилучення державою у суб'єкта господарювання його майна допускається не інакше як у випадках, на підставах і в порядку, передбачених законом (ч. 2 ст. 147 ГК України). Враховуючи наведені законодавчі підстави припинення прав власності, в даному випадку позивач вказує на відсутність правових підстав для припинення права власності Гуляйпільського районного споживчого товариства на спірне майно. Рішення Гуляйпільської міської ради від 26.09.2013 р. № 6 «Про розгляд клопотання Гуляйпільського районного споживчого товариства» порушує право власності районного споживчого товариства. Отже, зазначає позивач, нежитлова будівля за адресою вул. Базарна, 1-а, незавершене будівництво, павільйон «Кисловодськ», а також інше майно вказано в актах № 1, № 2, № 3, № 4 є приватною власністю Гуляйпільського районного споживчого товариства, яке вибуло з володіння власника із порушенням чинного законодавства, а відтак його слід витребувати з чужого володіння. Цивільним кодексом України в главі 29 встановлені цивільно-правові способи захисту права власності. Зокрема, ст. ст.. 387, 388 ЦК України надають власнику право витребувати майно із чужого незаконного володіння або від добросовісного набувача. Частиною 3 ст. 388 ЦК України передбачено, що якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Враховуючи, що власником спірного майна є позивач і воно вибуло з його володіння не з його волі, а у зв'язку із прийняттям рішення Гуляйпільської міської ради від 26.09.2013 р.№ 6 визнання права власності на спірне майно за Гуляйпільським районним споживчим товариством чи витребування майна є законним та обґрунтованим. Враховуючи, що рішення міської ради прийняте із порушенням чинного на момент його прийняття законодавства, що порушує права власника, а тому підлягає скасуванню, звернення до суду із вимогою про визнання такого рішення незаконним не вимагається (за аналогією із визнанням недійсним правочину за цих обставин). Відповідно, позивач захищає своє право шляхом віндикації. З посиланням на ст.ст. 3, 9, 10 Закону України "Про споживчу кооперацію", ст.37 Закону України "Про кооперацію", ст.ст. 20, 111, 139, 144, 145 ГК України, ст.ст. 15, 16, 321, 346, 387, 388 ч. 3, 392, 393 ЦК України позивач просить визнати право власності на нерухоме майно - незавершене будівництво - павільйон "Кисловодськ", за адресою: м. Гуляйполе, вул. Базарна, 1/вул. Ворошилова, 21; визнати право власності на нежитлову будівлю за адресою: м.Гуляйполе, вул. Базарна, 1-А; витребувати у Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району Запорізької області майно, а саме: малоцінне та швидкозношуване майно; адмінбудівлю ринку, прилавки металеві, туалет цегляний, асфальтована ринкова територія, огорожа цегляна, заасфальтована площадка (2175 кв.м.), металева огорожа (911,5 м.), заасфальтована площадка (2385 кв.м.), металева огорожа (70 м), металеві ворота, металеві літні павільйони, бетонні прилавки, холодильна камера з агрегатом; витребувати у Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району Запорізької області нерухоме майно (об'єкт незавершеного будівництва) павільйон «Кисловодськ», а саме: торгові контейнери (інв. № 81, 82, 83, 84, 85, 86, 87), навіси (інв. № 113, № 114), замощення (інв. № ІІ), ворота (інв. № 2, № 3, № 5, № 6), ворота з хвірткою (інв. № 7), забор (інв. № 4), баки для сміття.

Відповідач-1 - Гуляйпільська міська рада - не визнає позовні вимоги. У відзиві на позовну заяву зазначає, що, по-перше, немає жодних правових підстав для визнання за Гуляйпільським районним споживчим товариством права власності на будівлі ринку, оскільки вони зареєстровані за міською радою. По-друге, вимога про витребування майна у міської ради, переданого позивачем у добровільному порядку є необґрунтованою, так як воно передане згідно актів приймання-передачі, підписаних відповідною комісією та повноважним представником позивача. По-третє, питання витребування заасфальтованої площадки (2175 кв.м), металевої огорожі (70 кв.м), металевих воріт, металевих літніх павільйонів (3 шт.), бетонних прилавків (12 шт.), заасфальтованої площадки (2385 кв.м) взагалі не можуть ставитися, оскільки з цього приводу є відповідне рішення Донецького апеляційного господарського суду по справі за позовом райпо до міської ради про визнання права власності на комплекс будівель і споруд. По-четверте, право власності на спірне майно зареєстровано за міською радою, про що свідчать відповідні витяги та свідоцтво.

Відповідач-2 позовні вимоги про витребування від нього майна, прийнятого у господарське віддання від територіально громади м. Гуляйполе вважає необґрунтованими та безпідставними.

Третя особа - ТОВ «Кооперативний ринок» у відзиві на позов зазначає, що 01.03.2008р. Гуляйпільським районним споживчим товариством та ТОВ «Кооперативний ринок» укладено договір оренди нежитлового приміщення, відповідно до умов якого орендодавець - Гуляйпільське районне споживче товариство передало в тимчасове користування наступне майно: будівлю м'ясоконтрольної станції площею. 80 кв.м., приміщення підсобки площею 10 кв.м., туалет, приміщення вагової та сховище речей 20 кв.м., прилавки цегляні, асфальтовану приринкову площадку 2550 кв.м., автостоянку 1000 кв.м., павільйон автостоянки, підсобне приміщення для вугілля, огорожу цегляну, касовий апарат, асфальтовану ринкову теритіорю1000 кв.м, холодильну камеру. 01 березня 2013 р. тими є сторонами укладено договір оренди нежитлового приміщення. Умови та майно, що передано в оренду, є тими самими. Укладення цих договорів та передання визначеного у них майна обумовлено веденням господарської діяльності ТОВ «Кооперативний ринок» на території ринку в м Гуляйполе, щодо організації торгівлі та обслуговування ринку. Наприкінці 2013 року передане майно за договором від 01.03.2013 р. вибуло із володіння ТОВ «Кооперативний ринок», зокрема Гуляйпільська міська рада забрала це майно та згодом передала КП «Гуляйпільський ринок». Такі дії міської ради та комунального підприємства вчинені із грубим порушенням цивільного, господарського законодавства та умов договору оренди від 01.03.2013 р. Позовні вимоги Гуляйпільського районного споживчого товариства обґрунтовані вибуттям майна, що належить товариству, поза його волею. Дослідивши обставин заявленого позову та нормативне обґрунтування третя особа вважає, що вимоги є законними та обґрунтованими.

Заслухавши представників, дослідивши додані сторонами матеріали, суд знаходить позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

З посиланням на ст.. 387, 388, 392 ЦК України позивач просить визнати за ним право власності на об'єкти нерухомого майна та витребувати об'єкти нерухомого майна та рухоме майно (малоцінне та швидкозношуване майно) із чужого незаконного володіння. При цьому зазначає, що перелічене у позові спірне майно вибуло із його володіння не з його волі, а у зв'язку з прийняттям рішення Гуляйпільською міською радою від 26.09.2013 р. № 6.

Суд знаходить доводи позивача хибними внаслідок наступного:

Як свідчать вивчені матеріали, майнові відносини Гуляйпільського районного споживчого товариства та Гуляйпільської міської ради щодо права власності та права користування об'єктами інфраструктури міста - ринку - були неодноразово предметом судового розгляду. З огляду на предмет та підстави позову судом не вивчаються підстави набуття споживчим товариством права власності на об'єкти нерухомого майна (що є предметом даного спору), оскільки це право було відповідним чином зареєстровано у 2006 році.

Листом № 312/01-12 від 24.09.2013 р. Гуляйпільський міський голова звернувся з пропозицією до райспоживтовариства розглянути питання передачі майна Гуляйпільського районного споживчого товариства, яке знаходить на території ринку, у комунальну власність Гуляйпільської міської ради. На адресу Гуляйпільської міської ради 26.09.2013 р. (№ 120) надійшло клопотання голови правління Гуляйпільського районного споживчого товариства, в якому зазначено, що товариство не заперечує про передачу майна до комунальної власності територіальної громади м. Гуляйполе (а.с. 87). 26 вересня 2013 р. Гуляйпільська міська рада розглянула клопотання Гуляйпільського районного споживчого товариства та прийняла рішення № 6 щодо передачі до комунальної власності територіальної громади м. Гуляйполе торгівельно-складських і допоміжних будівель і споруд центрального міського ринку, керуючись ч. 5 ст. 16, ч. 2 ст. 60 , п. 18 ч. 6 ст. 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», приймаючи до уваги рішення міської ради від 15.08.2013 р. № 8 «Про створення КП «Гуляйпільський ринок» надано згоду на передачу із приватної власності Гуляйпільського районного споживчого товариства до комунальної власності територіальної громади м. Гуляйполе об'єктів нерухомого майна, а саме: нежитлова будівля (адмінбудівля ринку) за адресою: м. Гуляйполе, вул. Базарна, 1-а; об'єкт незввершеного будівництва - павільйон «Кисловодськ» за адресою: м. Гуляйполе, вул. Базарна, 1/вул. Ворошилова, 21.

Рішенням № 6 від 14.11.2013 р. Гуляйпільська міська рада затвердила акти приймання майна, що передається від Гуляйпільського районного споживчого товариства до комунальної власності територіальної громади м. Гуляйполе відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування» та Закону України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності».

Право власності територіальної громади м.Гуляйполе на об'єкти нерухомості: 1) адмінбудівля (літ. А), замощення І по вул. Базарна, 1-а; 2) незавершене будівництво - павільйон «Кисловодськ», по вул. Базарна-1-а/вул. Ворошилова, 21) зареєстровано в визначеному законодавством порядку (а.с. 110 - 115), передано в повне господарське віддання відповідачу-2 КП «Гуляйпільський ринок».

Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.. 329 ЦК України юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.

Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад (п. 3 ст. 60 Закону).

Згідно приписів ст.. 60 вказаного Закону підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб'єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом. Цією ж статтею унормовано, що сільські, селищні, міські, районні в містах (у разі їх створення) ради мають право: 1) вносити пропозиції про передачу або продаж у комунальну власність відповідних територіальних громад підприємств, установ та організацій, їх структурних підрозділів та інших об'єктів, що належать до державної та інших форм власності, якщо вони мають важливе значення для забезпечення комунально-побутових і соціально-культурних потреб територіальних громад; 2) на переважне придбання в комунальну власність приміщень, споруд, інших об'єктів, розташованих на відповідній території, якщо вони можуть бути використані для забезпечення комунально-побутових та соціально-культурних потреб територіальних громад.

Законом України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності» передбачено, що Передача у державну або комунальну власність об'єктів права інших форм власності може регулюватися положеннями цього Закону, якщо інше не передбачено законом або рішеннями відповідних місцевих рад.

Відповідно до ст.. 392 ЦК України, приписами якої позивач обґрунтовує вимоги про визнання права власності на означені об'єкти нерухомості, передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Метою використання вказаного позову є усунення невизначеності відносин власності щодо індивідуально-визначеного майна, власником якого є позивач або отримання документа, що засвідчує його право власності та був раніше втрачений.

Визнання права власності спрямовано на усунення перешкод у здійсненні власником свого права та виключення домагань на приналежне власнику майно за допомогою підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. Підставою такого позову є обставини, що підтверджують наявність у позивача права власності на майно, та ст.16 Цивільного кодексу України, яка передбачає визнання права як способу захисту цивільних прав та інтересів. Необхідною умовою задоволення позову про визнання права власності на майно є наявність у позивача доказів, що підтверджують його право власності на майно.

В даному спорі суд не вбачає такої ознаки, притаманної обраному позивачем способу захисту права, як невизначеність відносин права власності щодо індивідуально-визначеного майна, а саме будівель за адресою м. Гуляйполе, вул. Базарна, 1-а, та вул. Базарна -1/вул. Ворошилова, 21.

По-друге, позивачем не оспорені у встановленому законом порядку підстави набуттям територіальною громадою права власності на об'єкти нерухомості, а саме: за рішенням власника майна про передачу майна до комунальної власності територіальної громади. При цьому, з посиланням на ст. 393 ЦК України позивач вказує, що господарський суд не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України. Підставами для визнання акта ненормативного характеру недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Позивачем не зазначено, яке саме порушення вимог законодавства або/та компетенції допущено Гуляйпільською міської радою у зв'язку з прийняттям рішення № 6 від 26.09.2013 р. Саме посилання позивача на порушення головою правління Гуляйпільського районного споживчого товариства порядку прийняття рішення на відчуження майна товариства не є в даному випадку підставою незастосування (внаслідок недійсності) рішення органу місцевого самоврядування, оскільки зазначене питання не входить до кола питань, які підлягають дослідженню в даному судовому розгляді.

Таким чином, право власності територіальної громади м. Гуляйполе на спірні об'єкти нерухомості в силу приписів ст.. 328 ЦК вважається набутим правомірно відповідно до Законів України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності» та «Про місцеве самоврядування в Україні».

При цьому, вимоги позивача про витребування об'єктів нерухомості у Гуляйпільської міської ради з посиланням на ст.. 388 ЦК України та на судову практику (постанова ВГСУ від 14.10.20014 р. у справі № 904/9212/13) є недоречними, оскільки: 1) спірне майно - об'єкти нерухомості , не придбавалось відповідачем-1 у особи, яка на мала права його відчужувати, а придбана у власника - Гуляйпільського районного споживчого товариства; 2) спірне майно не вибувало із володіння позивача не з його волі (у будь-який спосіб, встановлений ст.. 388 ЦК України); 3) зазначеною постановою ВГС України встановлений факт, що спірне майно належало на праві власності облспоживспілці і остання не надавала згоди на припинення права власності щодо даного майна.

Таким чином, суд не вважає обґрунтованими вимоги про визнання права власності за позивачем на об'єкти нерухомого майна - об'єкт незавершеного будівництва - павільйон "Кисловодськ" за адресою: м. Гуляйполе, вул. Базарна, 1/вул. Ворошилова, 21 та нежитлову будівлю за адресою: м.Гуляйполе, вул. Базарна, 1-А та витребування цих будівель у відповідачів. Крім того, що стосується означених у позові заасфальтованих майданчиків (площадок) площею 2385 кв.м. м. та площею 2175 кв.м., металевих огорож, металевих воріт, металевих літніх павільйонів - ці об'єкти вже були предметом дослідження у справі № 8/5009/3890/11-13/5009/3890/11-30/5009/3890/11 та у позові Гуляйпільському районному споживчому товариству про визнання права власності на комплекс будівель та споруд відмовлено. Даний висновок судом у даному провадженні зроблено з урахуванням рішення № 33 від 14.11.2013 р. Гуляйпільської міської ради, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки Гуляйпільському районному споживчому товариству. (Тобто, після набрання чинності рішенням у справі № 8/5009/3890/11-13/5009/3890/11-30/5009/3890/11 змінено площі земельних ділянок внаслідок їх поділу та присвоєно інші адреси).

Що стосується вимоги про витребування у відповідача-1 малоцінного та швидкозношувального майна, суд зазначає наступне: позивач вказує, що на відновлення свого порушеного права заявляє віндикаційний позов про витребування майна із чужого незаконного володіння.

В силу ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння здійснюється шляхом подання до суду віндикаційного позову. Предметом віндикаційного позову є вимога позивача до відповідача про витребування майна з чужого незаконного володіння, яка повинна мати відповідні підстави, що тягнуть за собою визначені законом правові наслідки.

Звертаючись з такими вимогами, позивач повинен підтвердити його право власності на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном. Тобто, в першу чергу, на підтвердження наявності у позивача суб'єктивного права на витребування майна з чужого незаконного володіння останній повинен надати суду відповідні докази, що підтверджують його право на вказане майно, а також факт наявності майна у незаконному володінні відповідача та факт відсутності у відповідача правових підстав для володіння майном.

Виходячи зі змісту наведених норм, слідує, що власник вправі витребувати своє майно від особи, у якої на момент подання позову воно фактично знаходиться у незаконному володінні. При цьому об'єктом віндикаційного позову можуть бути лише індивідуально-визначені речі, тобто індивідуально визначене майно або ж майно, яке хоча і наділене родовими ознаками, проте якимось чином індивідуалізоване.

Суд зазначає, по-перше: малоцінне та швидкозношувальне майно, про яке йдеться, також передано Гуляйпільським районним споживчим товариством до комунальної власності за актом № 1 від 01.10.2013 р. на підставі рішення Гуляйпільської міської ради від 26.09.2013 р. № 6. Судом надано правову оцінку зазначеному рішенню ради та не встановлено факту незаконного володіння відповідачами на даний час спірним майном.

По-друге, згідно Переліку майна, що передається за актом № 1, жодної індивідуальної ознаки таке майно не містить, внаслідок чого не може бути предметом віндикаційного позову.

Оцінивши у сукупності зібрані у справі письмові докази, пояснення представників сторін та встановлені обставини, судом не встановлено підстав для визнання права власності та витребування майна у відповідачів, про які заявляє позивач, внаслідок чого у задоволенні позову з заявлених предмету та підстав відмовляється.

Судові витрати відносяться на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Повне рішення складено 15 травня 2015 року.

Суддя І.А. Попова