ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2015 р. Справа №917/598/15

За позовом Прокурора Оржицького району Полтавської області (вул. Радянська, 9, смт Оржиця, Оржицький район, Полтавська область, 37700) в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (вул. Олени Теліги, 8, кімн. 58-А, 59, м. Київ, 04112) в особі Полтавського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (вул. Міщенка, 2, кімн. 69, 45, м. Полтава, 36011)

до Фермерського господарства "Відродження-2008", вул.Нова 12, смт Оржиця, Оржицький район, Полтавська область, 37700

про стягнення грошових коштів.

Суддя Тимощенко О.М.

Представники сторін:

від позивача: відсутні,

від відповідача: відсутні,

від прокуратури: Конарєва А.А., службове посвідчення №032018 від 10.02.2015 року.

В судовому засіданні 19.05.2015р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення згідно статті 85 ГПК України та повідомив дату складання повного рішення.

Суть справи: розглядається позовна заява про стягнення грошових коштів в розмірі 42 488,77 грн. за договором про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству №5 від 02.12.2013 року, з яких: 40 000,00 грн. - заборгованість по наданій поворотній фінансовій підтримці (допомозі), 1 288,77 грн. - пеня, 1 200,00 грн. - сума інфляції.

09.04.2015 від відповідача до суду надійшло клопотання, в якому відповідач просить суд розглянути дану справу без його участі. Пояснень чи заперечень по суті спору суду не надано.

На виконання вимог ухвали суду від прокурора Оржицького району Полтавської області 14.04.2015 року надійшли копія наказу №1821к від 09.12.2010 року про призначення Горковенка М.В. прокурором Оржицького району та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відносно відповідача.

15.04.2015 року від Полтавського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств надійшов лист, в якому вказано, що судові рішення та судові провадження щодо даного предмету спору відсутні. На момент розгляду справи кошти на рахунок відділення від Фермерського господарства "Відродження-2008" не надійшли.

В судовому засіданні 16.04.2015 року суд розпочав слухання справи по суті.

Представник прокуратури виклав зміст позовних вимог та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі.

Представник позивача підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Суд оглянув оригінали документів, вказаних в додатку до позовної заяви, наданих в судовому засіданні представником позивача.

08.05.2015 р. за вхід. №6763 від прокурора Оржицького району Полтавської області надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення пені та інфляційних нарахувань, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 42 540,82 грн., з яких: 40 000,00 грн. - заборгованість по наданій поворотній фінансовій підтримці (допомозі), 1 300,82 грн. - пеня, 1 240,00 грн. - сума інфляції.

В судовому засіданні 19.05.2015 р. представник прокуратури підтримав подану заяву.

В постанові Пленуму ВГСУ від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вказано, що передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

З урахуванням поданої заяви про збільшення розміру позовних вимог, судом розглядаються вимоги про стягнення з відповідача 40 000,00 грн. основної заборгованості, 1 300,82 грн. пені та 1 240,00 грн. суми інфляції.

Позивач та відповідач явку уповноважених представників в судове засідання 19.05.2015 року не забезпечили (повідомлені належним чином), причин неявки суду не повідомили.

В зв'язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо, а неявка сторін не перешкоджає розгляду справи по суті, то справа розглядається без участі представників позивачів та відповідача за наявними в ній матеріалами на підставі статті 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника прокуратури, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив:

02 грудня 2013 року між Українським державним фондом підтримки фермерських господарств (надалі - Позивач) в особі Полтавського відділення та Фермерським господарством "Відродження-2008" (надалі -Відповідач) в особі голови господарства Горбань Раїси Георгіївни, укладено договір №5 про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству (надалі - Договір).

Відповідно до розділу 1 Договору, Український державний фонд підтримки фермерських господарств (в особі Полтавського відділення) зобов'язується надати фінансову підтримку (допомогу) на поворотній основі в сумі 240 000,00 грн., але не понад обсягу бюджетних асигнувань, доведених на поточний рік, а фермерське господарство зобов'язується використати її за цільовим призначенням і повернути фінансову підтримку (допомогу) у визначений даним Договором строк.

Згідно п. 3.2.1 Договору, Позивач зобов'язаний надати у безготівковому порядку зазначену в Договорі суму фінансової підтримки (допомоги) на поворотній основі на поточний рахунок фермерського господарства.

В п. 3.4.2 Договору, Відповідач зобов'язаний повернути кошти фінансової підтримки на поворотній основі до Державного бюджету України згідно з встановленим графіком (з урахуванням Змін до Договору від 10.01.2014 р., а.с. 11):

до 27 грудня 2014 року в сумі 40 000,00 грн.;

до 27 грудня 2015 року в сумі 50 000,00 грн.;

до 27 грудня 2016 року в сумі 50 000,00 грн.;

до 27 грудня 2017 року в сумі 50 000,00 грн.;

до 27 грудня 2018 року в сумі 50 000,00 грн.

На виконання умов Договору Полтавським відділенням Українського державного фонду підтримки фермерських господарств було здійснено переказ коштів поворотної фінансової підтримки в розмірі 240 000,00 грн. на розрахунковий рахунок ФГ "Відродження-2008", що підтверджено платіжним дорученням за №259 від 03.12.2013 року. Оригінал платіжного доручення оглянутий судом у засіданні, копія наявна в матеріалах справи (а.с. 13).

Як зазначає Позивач, ФГ "Відродження-2008", свої обов'язки за Договором належним чином не виконало, а саме: відповідно до п.п. 3.4.2. Договору, не було повернуто коштів фінансової підтримки на поворотній основі до 27.12.2014 року у сумі 40 000, 00 грн.

У зв'язку з простроченням терміну виконання зобов'язання по поверненню коштів фінансової підтримки (допомоги) Державному бюджету України, заборгованість Відповідача перед Позивачем станом на дату подачі позову складає 40 000,00 грн.

06.12.2015 р. Позивач звернувся до Відповідача з вимогою №4, відповідно до якої повідомив про утворення і збільшення заборгованості та просив її погасити, однак дана вимога була залишена Відповідачем без задоволення.

Згідно із статтею 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

В статті 193 ГК України зазначається, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України та статті 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідачем не спростовані обставини, на які посилається Позивач, доказів повернення коштів фінансової підтримки (допомоги) Державному бюджету України відповідно до умов Договору не надано, а відтак вимога Позивача про стягнення заборгованості у розмірі 40 000,00 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, крім всього іншого і сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення божником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 статті 550 Цивільного кодексу України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Предметом неустойки, згідно зі ст. 551 Цивільного кодексу України, може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з п. 5.2 Договору, за несвоєчасне повернення коштів фінансової підтримки (допомоги) фермерське господарство сплачує пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період прострочення.

Відповідно до наданого розрахунку (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог), Відповідачу нарахована пеня у розмірі 1 300,82 грн. за період з 27.12.2014 р. по 06.02.2015 р.

Як зазначається в статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 5.1 Договору, відповідно до чинного законодавства України у випадку прострочення терміну виконання зобов'язання по поверненню коштів фінансової підтримки (допомоги) Державному бюджету України фермерське господарство зобов'язане сплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Відповідно до наданого розрахунку (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог), Відповідачу нараховані інфляційні в сумі 1 240,00 грн. за січень 2015 року.

Перевіривши надані Позивачем розрахунки пені в сумі 1 300,82 грн. та інфляційних нарахувань в сумі 1 240,00 грн., суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідач доказів у спростування наданих Позивачем доказів і наведених у позовній заяві доводів не навів та не надав.

На підставі матеріалів справи та керуючись статтями 33, 43, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Відродження-2008" (вул. Нова 12, смт. Оржиця, Оржицький район, Полтавська область, 37700, код 35868905) на користь Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (вул. Олени Теліги, 8, кімн. 58а, м. Київ, 04112, код 20029342) в особі Полтавського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (вул. В.Міщенка, 2, кімн. 69, 45, м. Полтава, 36000) 40 000,00 грн. заборгованості по наданій поворотній фінансовій підтримці (допомозі), 1 300,82 грн. пені та 1 240,00 грн. інфляційних нарахувань на р/р 0777 ГУДКСУ у Полтавській області, код 37959255, МФО 831019.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 20.05.2015 р.

Суддя Тимощенко О.М.

Примітка: Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня прийняття рішення, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією