РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2015Справа №910/6947/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Надра України"

до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

про стягнення 116 235,10 грн.

Суддя: Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Пономаренко А.Є. - представник за довіреністю № 95 від 30.10.14

від відповідачів не з'явились

В судовому засіданні 13.05.2015 в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду м. Києва передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія «Надра України» про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» заборгованості за виконані роботи у розмірі 116 235,10 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач, зазначив, що 19.12.2013 р. між сторонами було укладено договір про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування № 7/3012-Р-98М/13, за умовами якого позивач як виконавець зобов'язався виконати для відповідача як замовника, а замовник - прийняти й оплатити роботи з проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування з метою видобування корисних копалин на Великобубнівському родовищі відповідно до умов даного договору. Протоколом узгодження договірної ціни на 2013 рік від 19.12.2013 р. встановлено вартість робіт у розмірі 93 912,80 грн. За доводами позивача ПАТ «Надра України» виконало зобов'язання за договором, виконавши роботи, що підтверджується підписаним сторонами та скріплений їх печатками актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Н- 0000046 від 14.01.2014 р. Проте, відповідач в порушення умов договору не здійснив оплату виконаних робіт позивачем, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 116 235,10 грн, з якої 93 912,80 грн - основна сума боргу, 11 101,65 грн - інфляційні нарахування; 903,11 грн - 3% річних та 10 317,54 грн - пеня. Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.03.2015 за даною позовною заявою порушено провадження у справі № 910/6947/15-г та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 15.04.2015 р.

У судове засідання 22.10.2014 з'явився представник позивача, однак вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 080, з якого вбачається, що відповідач отримав ухвалу суду 26.03.2015.

Ухвалою суду від 22.10.2015 розгляд справи було відкладено на 13.05.2015.

У судове засідання 13.05.2015 з'явився представник позивача, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання вдруге не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 207, з якого вбачається, що відповідач отримав ухвалу суду 23.04.2015. Клопотання про відкладення від відповідача не надходило.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

19 грудня 2013 між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Надра України» (надалі - виконавець, позивач) та Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» (надалі - замовник, відповідач) було укладено договір про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування № 7/3012-Р-98М/13 (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору виконавець зобов'язується виконати для замовника, а замовник зобов'язується прийняти й оплатити роботи з проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування (далі - роботи) з метою видобування корисних копалин на Голубівському родовищі відповідно до умов цього договору.

Обсяг робіт, етапи (під етапи) та строки їх використання наведені в Календарному плані (додаток 1), який є невід'ємною частиною цього договору та складається виконавцем щорічно (п. 1.2. договору).

Згідно з п. 1.3. договору моніторинг та наукове супроводження здійснюється згідно з пунктом 26 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615, Угодою про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин на Голубівському родовищі від 07.08.2012 р. №2142, що є додатком до спеціального дозволу на користування надрами Голубівського родовища від 23.02.2000 №2142, та Положення про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 96 від 11.03.2013, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України № 500/23032 від 27.03.2013.

Виконавця визнано Держгеонадрами України переможцем конкурсу, який має право проводити протягом року моніторинг та наукове супроводження надрокористування (п. 1.4. договору).

За доводами позивача ПАТ «Надра України» виконало зобов'язання за договором, виконавши роботи, що підтверджується підписаним сторонами та скріплений їх печатками актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Н-0000046 від 14.01.2014 р. Проте, відповідач в порушення умов договору не здійснив оплату виконаних робіт позивачем, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 93 912,80 грн

Отже, спір у справі виник в зв'язку з тим, що позивач вважає, що відповідач в порушення умов договору не було у повному обсязі сплачено вартість виконаних робіт за договором.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з п. 1.2. договору обсяг робіт, етапи (підетапи) та строки їх виконання наведені в календарному плані (додаток 1), який є невід'ємною частиною цього договору та складається виконавцем щорічно.

Відповідно до п. 3.1. договору строки виконання робіт або їх етапів (підетапів) визначаються календарним планом.

Як вбачається з календарного плану на 2013 рік (Голубівське родовище), який є додатком № 1 до договору визначено наступні роботи (найменування етапу): Вивчення вихідних матеріалів від замовника. Аналіз програми робіт замовника, складання календарного плану з моніторингу та наукового супроводження надрокористування. Підготовка та укладання договору з проведення моніторингу та наукового супроводження виконання Надрокористувачем особливих умов надрокористування. Вивчення умов спеціального дозволу та угоди про користування надрами. Ознайомлення з геологічною характеристикою родовища та програмою робіт на Голоубівскьому родовищі. Загальна оцінка відповідності робіт умовам дозволу та угоди про умови користування надрами. Підготовка річного звіту для замовника та для Держгеонадр України (У разі потреби надання рекомендацій з обґрунтуванням необхідності внесення змін до програми робіт на ділянці надр). Строк виконання даного етапу встановлено - грудень 2013 року, вартість складає - 93 912,80 грн.

Відповідно до п. 5.1. договору вартість робіт за цим договором визначається протоколами узгодження договірної ціни у додатках до цього договору, які є його невід'ємними частинами.

Додатком № 2 до договору сторонами затверджено протокол узгодження договірної ціни на 2013 рік, та досягнуто домовленості про ціну робіт за проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування з метою видобування корисних копалин на Голубівському родовищі на 2013 рік, у розмірі 93 912,80 грн.

Пунктом 4.1. договору визначено, що по завершенню кожного етапу (підетапу) виконавець надає замовнику підписаний ним акт здавання-приймання виконаних робіт в 2-х примірниках та звіт у письмовій формі.

Відповідно до п. 4.2. договору замовник протягом 5 робочих днів з дня одержання звіту та акту здавання-приймання виконаних робіт, якщо вони відповідають умовам договору, зобов'язаний направити виконавцю підписаний та належним чином оформлений акт здавання-приймання виконаних робіт.

За доводами позивача, що підтверджується матеріалами справи на підставі акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Н-00000046 від 14.01.2014, який підписаний та скріплений печатками обох сторін, виконавцем проведені за договором № 7/3012-Р-98М/13 від 19.12.2013 роботи з проведення моніторингу (Голубівське родовище), загальна вартість яких становить 93 912,80 грн.

Відповідно до п. 5.2. договору замовник перераховує виконавцю попередню оплату у розмірі 100% від вартості робіт за відповідним етапом (підетапом). Перерахування попередньої оплати здійснюється на підставі рахунку-фактури виконавця протягом 10 (десяти) банківських днів з дати отримання рахунку-фактури.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Пункт 1 статті 902 Цивільного кодексу України встановлює, що виконавець повинен надати послугу особисто.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України передбачений обов'язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи листом № 1783/2/01/13 від 03.11.2014 позивачем на адресу відповідача було направлено в тому числі рахунок-фактуру № Н-00000739 від 31.10.2014 про сплату робіт за договором № 7/3012-Р-98М/13 від 19.12.2013 у сумі 93 912,80 грн. Даний рахунок отримано відповідачем 06.11.2014, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 477.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, враховуючи приписи п 5.2. договору виконання грошового зобов'язання відповідача по сплаті за надані позивачем послуги за договором на момент розгляду справи настав.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно статті 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки, факт надання послуг позивачем відповідачу підтверджується матеріалами справи, встановлений строк остаточного розрахунку сплинув, а доказів оплати таких послуг у повному обсязі суду не надано, позовна вимога про стягнення з відповідача основного боргу підлягає задоволенню у розмірі 93 912,80 грн.

Крім іншого, позивач просить суд стягнути з відповідача 11 101,65 грн - інфляційні нарахування; 903,11 грн - 3% річних та 10 317,54 грн - пені.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений договором строк свого обов'язку по сплаті коштів за договором не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Частиною першою ст. 229 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Стаття 611 чинного Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Згідно ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 6.2. договору у разі несвоєчасного перерахування попередньої оплати замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення виконання своїх зобов'язань з оплати.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, враховуючи факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання щодо сплати за отримані послуги суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 903,11 грн та 10 317,54 грн за розрахунком позивача, з яким погоджується суд.

Судом здійснено перерахунок розміру інфляційних втрат, що підлягає стягненню з відповідача, у зв'язку з чим суд зазначає наступне. Судом встановлено, що розмір інфляційних втрат становить суму більшу, ніж заявлено позивачем. Оскільки, з урахуванням норм п. 2 ч. 1 ст. 83 ГПК України, суду не надано право виходити за межі позовних вимог без відповідного клопотання позивача, то до стягнення підлягають суми у розмірі, заявленому позивачем 11 101,65 грн - інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Матеріалами справи підтверджується та відповідачем не спростовано, що замовник в порушення покладеного на нього законом та договором обов'язку по оплаті наданих послуг не виконав, станом на час прийняття судового рішення заборгованість не погашено, внаслідок чого позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (04053, м. Київ, пров. Несторівський, буд. 3-5, ідентифікаційний код 00135390) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» (03680, м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 54, ідентифікаційний код 31169745) 93 912 (дев'яносто три тисячі дев'ятсот дванадцять) грн 80 коп. - основного боргу, 903 (дев'ятсот три) грн 11 коп. - 3 % річних, 11 101 (одинадцять тисяч сто одну) грн. 65коп. - інфляційних нарахувань, 10 317 (десять тисяч триста сімнадцять) грн. 54 коп. - пені та 2 324 (дві тисячі триста двадцять чотири) грн 70 коп. - витрат по сплаті судового збору.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.05.2015 р.

Суддя Пукшин Л.Г.