ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"30" квітня 2015 р.Справа № 921/109/15-г/11
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Сидорук А.М. розглянувши заяву дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" № 06-2/649 від 21 квітня 2015 року про відстрочку виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 17 березня 2015 року

за позовом: Приватного підприємства "Шляхрембуд-Управління", вул. Промислова, 2, с. Дзвиняч, Заліщицький район, Тернопільська область

до відповідача: Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", вул. О. Кульчицької, 8, м. Тернопіль, Тернопільська область

про стягнення заборгованості в сумі 118 580 грн. 90 коп.

За участю представників сторін:

Заявника: Борова Л.В. - представник

Стягувача: Авдеєнко В.В. - представник

Суть справи: Рішенням господарського суду Тернопільської області від 17 березня 2015 року у справі № 921/109/15-г/11, позовні вимоги приватного підприємства "Шляхрембуд-Управління" задоволено та вирішено стягнути з дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на користь приватного підприємства "Шляхрембуд-Управління" - 118 580 грн. 90 коп. - основного боргу та 2 371 грн. 62 коп. в повернення сплаченого судового збору.

30 березня 2015 року господарським судом Тернопільської області видано накази про примусове виконання даного рішення.

21 квітня 2015 року на адресу господарського суду Тернопільської області від дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" надійшла заява № 06-2/649 від 21 квітня 2015 року про відстрочку виконання судового рішення від 17 березня 2015 року по справі № 921/109/15-г/11 на шість місяців. В обґрунтування поданої заяви, заявник зазначає, що постановою від 02.03.2014 р. зведеного виконавчого провадження № 41005775 було накладено арешт на кошти ДП "Тернопільський облавтодор" в межах 413 017 грн. 15 коп., що знаходяться на рахунках в банках. Блокування рахунків спричиняє відсутність можливості в підприємства здійснювати свою господарську діяльність, що в свою чергу позбавляє можливості заробити кошти і як наслідок унеможливлює погашення заборгованості перед кредиторами.

Ухвалою господарського суду від 21.04.2015р. судове засідання по розгляду заяви ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про відстрочку виконання рішення господарського суду від 17.03.2015р. призначено на 30 квітня 2015р. на 09 год. 40 хв.

Представник заявника подану ним заяву підтримав та просить суд відстрочити виконання рішення господарського суду Тернопільської області терміном на шість місяців.

Представник стягувача ПП "Шляхрембуд-Управління" відзив на заяву про відстрочку виконання рішення не надав, разом з тим в судовому засіданні заперечив проти її задоволення та пояснив суду, що договори поставки та купівлі-продажу між сторонами були укладені ще в 2013 році та з цього часу відповідачем не виконані в повному обсязі взяті на нього договірні зобов'язання, а відтак підстави для відстрочки виконання судового рішення відсутні.

Розглянувши заяву ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про відстрочку виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 17.03.2015р., заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Згідно зі ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку, розстрочку виконання судового рішення в судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Зазначена стаття не обмежує право господарського суду певними обставинами, при наявності яких господарський суд може відстрочити виконання прийнятого ним рішення, проте визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення.

Обставини справи у їх сукупності дають підстави для висновку про те, що відповідач фактично обґрунтовує необхідність надання відстрочки виконання судового рішення посиланням на те, що в країні склалась важка економічна ситуація, значна частина бюджету спрямована на обороноздатність держави, а тому дорожня галузь систематично недофінансовується.

В своїй заяві заявник посилається на той факт, що постановою від 02.03.2014р. зведеного виконавчого провадження № 41005775 було накладено арешт на кошти ДП "Тернопільський обавтодор" в межах 4130017,15 грн., що знаходяться на рахунках в банках. Відповідно, стягнення даної суми за рішенням суду через виконавчу службу унеможливить погашення заборгованості в найближчий час та зробить підприємство неплатоспроможним. На підтвердження необхідності надання відстрочки виконання судового рішення боржником надано суду Постанову державного виконавця від 02 березня 2015 року про арешт коштів боржника.

Надаючи оцінку поясненням відповідача в сукупності з викладеними доводами у заяві про відстрочку виконання рішення, суд зазначає наступне:

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв'язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст.43 ГПК України, і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Згідно з пунктом 7.1.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Відповідно до пункту 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Посилання відповідача на важкий фінансовий стан, відсутність грошових коштів, не є винятковими обставинами в розумінні ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, за наявності яких можливе надання відстрочки виконання рішення.

Крім того, важке фінансове становище утворилось внаслідок власної господарської діяльності боржника, а не в силу якихось об'єктивних обставин, щоб унеможливило виконання договірних зобов'язань та рішення суду.

Стаття 42 Господарського кодексу України визначає підприємництво як самостійну, ініціативну, систематичну, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

При цьому, здійснення підприємницької діяльності на власний ризик означає покладення на підприємця тягаря несприятливих наслідків такої діяльності.

Частина 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Надаючи господарському суду в обґрунтування поданої заяви про відстрочку виконання судового рішення Постанову державного виконавця про арешт коштів боржника, ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" не надало жодних документів про майновий стан підприємства.

Відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів у обсязі, достатньому для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з обороту або обмежуваного в обороті) незалежно від того, хто фактично використовує це майно.

Посилаючись на тяжке матеріальне становище, блокування державним виконавцем рахунків, які належать підприємству, заявник не зазначає яким чином та за рахунок чого заборгованість в розмірі 118580,90 грн. за рішенням господарського суду Тернопільської області від 17.03.2015р. буде погашена при умові відстрочки виконання судового рішення на шість місяців.

Отже, для надання відстрочки виконання рішення необхідна наявність обставин, які роблять неможливим виконання рішення.

З аналізу процесуальних норм, які регулюють питання можливості надання відстрочки та розстрочки виконання рішення суду випливає, що законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочку виконання судового рішення в судовому порядку не лише з тяжким фінансовим становищем, але й з об'єктивними, непереборними, тобто виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, договори купівлі-продажу та поставки були укладені між сторонами в 2013 році, відповідач на виконання укладених договорів одержав від позивача товар в 2013 році; за одержаний товар розрахувався частково в сумі 125 856 грн. 00 коп.; на дату звернення з позовом до господарського суду заборгованість відповідача перед позивачем становила - 118 580 грн. 90 коп.

Тобто, укладаючи відповідні господарські правочини в 2013 році, сторони взяли на себе певні зобов'язання по виконанню умов договорів, які відповідають їх реальним намірам та економічним інтересам.

Однак не виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань за укладеними договорами призвело до створення заборгованості, яка в умовах інфляції погіршує фінансовий стан позивача, а також може призвести до негативних наслідків для нього.

Заявником в обґрунтування заяви про відстрочку виконання судового рішення не подано доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на погашення існуючого боргу

Відповідно до ст.ст. 33,43 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно зі ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 33,43,77,86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1.В задоволенні заяви дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" № 06-2/649 від 21 квітня 2015 року про відстрочку виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 17 березня 2015 року у справі № 921/109/15-г/11, - відмовити.

2. Ухвала може бути оскаржена у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

3. Ухвалу направити сторонам у справі.

Суддя А.М. Сидорук