ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2015 р.Справа № 922/2031/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання П'ятак А.С.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "АЙ-СІ-БІ", м. Старобільськ
до Луганської обласної дитячої кліничної лікарні, м. Лисичанськ Луганської області
про стягнення коштів
за участю :

позивача - Сало Ю.І. - за дов.;

відповідача - не з"явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "АЙ-СІ-БІ" звернувся до господарського суду з позовною заявою, згідно якої просить суд стягнути з відповідача, Луганської обласної дитячої кліничної лікарні заборгованість в розмірі 393519,33 грн., яка складається з суми основного боргу в розмірі 290223,60 грн., пені в розмірі 40456,36 грн., 3% річних в розмірі 4794,65 грн. та суму інфляційних витрат в розмірі 58044,72 грн. Також просить суд стягнути з відповідача суму судового збору в розмірі 7870,00 грн. та оплати на послуги адвоката в розмірі 3000,00 грн.

Позивач в судове засідання з"явився, підтримує свої позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з"явився, відзив на позов не надав. Причини неявки суду не відомі, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, яке повернулося до суду.

Справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив, що 09.04.2014 р. між ТОВ "АЙ-СІ-БІ" (підрядником) та Луганською обласною дитячою кліничною лікарнею (замовником) було укладено договір підряду № 129, згідно п. 1.1. якого замовник доручає, а підрядник зобов"язується на власний ризик виконати відповідно до умов роботи на "Поточний ремонт корпусу № 3 ЛОДКЛ за адресою: м. Луганськ, вул. Совєтская, 68".

Між сторонами було погоджено договірну ціну поточного ремонту корпусу № 3 ЛОДКЛ за адресою: м. Луганськ, вул. Совєтская, 68.

Відповідно до п. 3.1. договору, позивач зобов"язується якісно та в строки, встановлені графіком виконати роботи по поточному ремонту, а відповідач зобов"язується прийняти ці роботи та сплатити їх вартість.

Згідно п. 4.1. договору, здача-приймання результату робіт здійснюється сторонами за актом виконаних робіт за формою КБ-2 та КБ-3 протягом 3-х днів з моменту повідомлення замовника про готовність предмету договору до приймання.

Як зазначає позивач на виконання договору ним частково виконано роботи на суму 290223,60 грн., а відповідач прийняв їх та сторони підписали:

- 31.07.2014 р. довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень 2014 р. на суму 290223,60 грн. за формою № КБ-3;

- 31.07.2014 р. акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2014 р. на суму 290223,60 грн. за формою № КБ-2.

До актів форм № КБ-2 та КБ-3 за липень 2014 р. сторонами було складено відомість ресурсів та розрахунок загальновиробничих витрат.

Відповідно до п. 2.1. договору, остаточний розрахунок здійснюється протягом 30 календарних днів після підписання актів приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2 та КБ-3. Позивач вказує на те, що борг у розмірі 290223,60 грн. відповідач повинен був сплатити за липень 2014 р. не пізніше 31.08.2014 р., але не сплатив.

Згідно ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ст.854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Так, ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як вищезазначено відповідно до п. 2.1. договору остаточний розрахунок за договором здійснюється протягом 30 календарних днів після підписання актів приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2 та КБ-3.

Однак надані позивачем до справи довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за липень 2014 р. за формою № КБ-3 та акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2014 р. за формою № КБ-2 не містять дати їх підписання, а тому, враховуючи, окрім того, відсутність письмових вимог про сплату заборгованості в порядку ч.2 ст.530 ЦК України, встановити порушення грошового зобов"язання з боку відповідача за наявними у справі доказами не є можливим.

Єдиним доказом підписання актів за формою КБ-2, КБ-3 саме у липні 2014 року позивач зазначає лише письмові пояснення директора підприємства позивача, які відповідно до вимог законодавства та умов укладеного між сторонами договору не є підставою для здійснення розрахунків за договором підряду..

Відповідно до ст.32 ГПК України дказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем не надано до справи оформлені у відповідності до вимог чинного законодавства акти за формою КБ-2, КБ-3, які відповідно до договору є єдиною підставою для проведення розрахунків за виконані підрядні роботи.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про те, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено суду порушення відповідачем на момент звернення із позовом зобов"язання в частині проведення розрахунків за договором підряду № 129 від 09.04.2014 р..

Таким чином позов заявлено безпідставно та необгрунтовано, а тому в частині стягнення основного боргу слід відмовити.

Окрім того, заявлені до стягнення пеня в розмірі 40456,36 грн., 3% річних в розмірі 4794,65 грн. та сума інфляційних витрат в розмірі 58044,72 грн. є похідними від суми основного боргу, а тому враховуючи висновки суду щодо відсутності правових підстав для стягнення основного боргу решта заявлених майнових вимог також не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по сплаті судового збору та витрати на послуги адвоката залишаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 12, 22, 33, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Повне рішення складено 05.05.2015 р.

Суддя С.А. Прохоров

справа № 922/2031/15