Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

"12" травня 2015 року Справа № 927/581/15

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергозберігаючі технології 2010", провул. Лабораторний, 1, к. 242, м. Київ, 01133

Відповідач: Комунальне шляхо-будівельне підприємство, вул. Любченка 1, м. Чернігів, 14000

про стягнення 212226,77 грн.

Суддя Бобров Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: Мінченко В.М., довіреність № 13 від 15.04.2015

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергозберігаючі технології 2010" подано позов до Комунального шляхо-будівельного підприємства про стягнення 212226,77 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач у позовній заяві посилається, зокрема, на те, що відповідач, в порушення умов договору № 224 від 02.06.2014, укладеного між сторонами, свої зобов'язання не виконав, своєчасно та в повному обсязі оплату виконаних позивачем робіт не здійснив, в зв'язку з чим у відповідача утворилась перед позивачем заборгованість в сумі 160108,00 грн. Позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача 160108,00 грн основного боргу, 18344,43 грн пені, 32484,70 грн інфляційних втрат та 1289,64 грн 3 % річних, всього - 212226,77 грн.

До початку судового засідання, призначеного на 12.05.2015, представником позивача подано письмову заяву про уточнення позовних вимог, в якій він зазначив, що відповідачем здійснено часткове погашення основної заборгованості в розмірі 50108,00 грн та, станом на 08.05.2015, залишок основної заборгованості становить 110000,00 грн. В підтвердження сплати відповідачем 50108,00 грн основної заборгованості до клопотання додано копії платіжних доручень № 237 від 29.04.2015, № 253 від 05.05.2015

Представник позивача в заяві про уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідача 162118,77 грн заборгованості, в тому числі 110000,00 грн основного боргу, 18344,43 грн пені, 32484,70 грн інфляційних втрат та 1289,64 грн 3 % річних.

Розглянувши заяву про уточнення позовних вимог, суд вважає, що дана заява фактично є заявою про зменшення розміру позовних вимог. Суд прийняв зменшення розміру позовних вимог, оскільки ці дії не суперечать законодавству та не порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Представник позивача присутній в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві, з урахуванням зменшення розміру позовних вимог.

Відповідач відзиву на позов або письмових пояснень щодо суті спору суду не надав, повноважного представника в судове засіданні не направив. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило. Про дату, час та місце судового засідання відповідача було повідомлено належним чином.

Суд вважає, що нез'явлення представника відповідача та відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергозберігаючі технології 2010» (Підрядник) та Комунальним шляхо-будівельним підприємством (Замовник) укладено договір № 224 від 02.06.2014 (далі - Договір).

Згідно п.1.1, п.1.2 Договору Замовник доручає, а Підрядник зобов'язується виконати власними і залученими силами і засобами такі види робіт: гідродинамічне очищення мереж зливової каналізації міста Чернігова. Замовник зобов'язується своєчасно прийняти та оплатити роботи, зазначені в п.1.1 цього Договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору загальна сума Договору складає 690108,00 грн.

За надання послуг з виконання робіт згідно п.1.1 Договору Замовником сплачується Підряднику сума, яка буде обумовлена актами виконаних робіт (п.3.1 Договору).

Виконання робіт Підрядником та прийняття їх результатів Замовником оформлюється актами виконаних робіт за формою КБ-2 та КБ-3 (п. 3.2 Договору).

Пунктом 3.3 Договору сторони дійшли згоди, що оплата здійснюється протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання обома сторонами актів виконаних робіт в безготівковій формі шляхом перерахування Замовником грошових коштів на поточний рахунок Підрядника, але не пізніше 31 грудня 2014 року.

Відповідно до п. 12.1 Договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2014 року, а в частині виконання взятих на себе зобов'язань - до повного їх виконання сторонами.

Договір не розривався, недійсним в судовому порядку не визнавався.

Як свідчать матеріали справи, позивач виконав свої зобов'язання за Договором на загальну вартість 690108,00 грн, що підтверджується актом здачі-приймання робіт (КБ-2в) за серпень 2014 року, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2014 року, копії яких знаходяться в матеріалах справи (а.с. 11-21).

Однак, відповідач, в порушення умов Договору, за виконані позивачем роботи своєчасно та в повному обсязі не розрахувався. Впродовж жовтня 2014 року - січня 2015 року відповідачем здійснено часткову оплату за виконані роботи у розмірі 530000,00 грн (платіжні доручення № 758 від 27.10.2014, № 765 від 28.10.2014, № 775 від 30.10.2014, № 790 від 03.11.2014, №878 від 01.12.2014, № 4 від 13.01.2015. Тобто, на день порушення провадження у справі у відповідача обліковувалась заборгованість в сумі 160108,00 грн.

Крім того, згідно заяви представника позивача про уточнення позовних вимог, відповідачем було здійснено часткове погашення основної заборгованості в розмірі 50108,00 грн, що підтверджується копіями платіжних доручень № 237 від 29.04.2015, № 253 від 05.05.2015, доданих до матеріалів справи.

Таким чином, станом на 08.05.2015, залишок суми основної заборгованості становить 110000,00 грн.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що надані позивачем письмові докази доводять ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Відповідач доказів своєчасної оплати виконаних позивачем робіт, як і доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини, суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 110000,00 грн підлягають задоволенню в повній сумі.

Також позивачем в позовній заяві заявлено до стягнення 18344,43 грн пені за період з 01.01.2015 по 08.04.2015.

Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання.

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено ч. 3 ст. 549 ЦК України, ч. 6 ст. 231 ГК України, ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996р. та ч. 6 ст. 232 ГК України.

Відповідно до п. 6.4 Договору у разі несвоєчасної оплати Замовником вартості виконаних Підрядником робіт Замовник сплачує Підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення терміну сплати від суми не перерахованих коштів.

Відповідно до поданого розрахунку, позивачем нараховано відповідачу та пред'явлено до стягнення 18344,43 грн пені за прострочення платежу за період з 01.01.2015 по 08.04.2015.

Беручи до уваги, що матеріалами справи підтверджено затримку виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань, суд доходить висновку про правомірність вимог позивача щодо стягнення пені. Вимога є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 32484,70 грн інфляційних втрат та 1289,64 грн 3 % річних за період з 01.01.2015 по 08.04.2015.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розглянувши розрахунок позивача, враховуючи, що сума основного боргу не була своєчасно сплачена відповідачем, суд вважає, що позивачем правомірно нараховано відповідачу та пред'явлено до стягнення 32484,70 грн інфляційних втрат та 1289,64 грн 3 % річних.

За таких обставин, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального шляхо-будівельного підприємства (вул. Любченка, 1, м. Чернігів, 14031, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергозберігаючі технології 2010» (провул. Лабораторний, 1, к. 242, м. Київ, 01133; р/р 8 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805, ) 162118,77 грн (сто шістдесят дві тисячі сто вісімнадцять грн 77 коп.) заборгованості, в тому числі 110000,00 грн основного боргу, 18344,43 грн пені, 32484,70 грн інфляційних втрат та 1289,64 грн 3 % річних; 4244,55 грн (чотири тисячі двісті сорок чотири грн 55 коп.) на відшкодування витрат по сплаті позивачем судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 12.05.2015, на підставі ст. 85 ГПК України, оголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 12.05.2015.

Суддя Ю.М. Бобров

.