ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2015 р. Справа № 921/1373/14-г/8

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді М.І.Хабіб

суддів В.М.Гриців

О.В.Зварич

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", вих. № 39-1/330-6 від 06.03.2015

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 20.02.2015

у справі № 921/1373/14-г/8

за позовом: публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ ( далі - банк);

до відповідача 1: товариства з обмеженою відповідальністю "Козівський цукровий завод", смт. Козова Тернопільської області;

до відповідача 2: товариства з обмеженою відповідальністю "Збаражський цукровий завод", м. Збараж Тернопільської області;

до відповідача 3: товариства з обмеженою відповідальністю "Боршівський цукровий завод ", м. Борщів Тернопільської області;

до відповідача 4: товариства з обмеженою відповідальністю "Ланівецький цукровий завод", м. Ланівці Тернопільської області;

до відповідача 5: товариства з обмеженою відповідальністю "Хоросківський цукровий завод", м. Хоростків Тернопільської області;

до відповідача 6: товариства з обмеженою відповідальністю "Бучацкий цукровий завод", м. Бучач Тернопільської області;

до відповідача 7: товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг", с.Васильківці Тернопільської області

про солідарне стягнення заборгованості в сумі 34 290 148,57 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 22.09.14 становить 460 658 416, 48 грн та пені в сумі 339 621,14 грн.

За участю представників:

позивача: Атаманюк Т.О.- представник (довіреність в матеріалах справи);

відповідачів 1-7 - не з'явилися (належно повідомлені).

Апеляційну скаргу прийнято до провадження 27.03.2015 колегією суддів у складі: головуючого -судді Хабіб М.І., суддів Зварич О.В, Юрченка Я.О., справу призначено до розгляду на 21.04.2015.

У зв'язку з перебуванням у відпустці судді Юрченка Я.О. розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 21.04.15 до складу судової колегії замість судді Юрченка Я.О. введено суддю Гриців В.М.

ВСТАНОВИВ:

Банк звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідачів 1-7 про стягнення з кожного з відповідачів 1-6 солідарно з відповідачем 7 заборгованості за кредитним договором № 20-3530/2-1 від 19.12.2011. Позовні вимоги обгрунтовані невиконанням відповідачами 1-6 умов кредитного договору та невиконанням поручителем ( відповідачем -7) вимоги банку про погашення заборгованості відповідачів 1-6( позичальників) за кредитним договором.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 20.02.15 у справі № 921/1373/14-г/8 (суддя Гирила І.М.) позов задоволено частково.

Присуджено до стягнення з ТзОВ "Козівзький цукровий завод" на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" заборгованість за кредитним договором №20-3530/2-1 від 19.12.2011 в розмірі 4 663 423 дол. США 35 центів, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США=13,434133 грн) станом на 22.09.2014 р. становить 62 649 049 грн 52 коп. та 23 330 грн. 95 коп., з яких:

- 4 555 964 дол. США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США=13,434133 грн) станом на 22.09.2014 р. становить 61 205 426 грн. 32 коп. заборгованість за кредитом;

- 107 459 дол. США 35 центів, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США=13,434133 грн) станом на 22.09.2014 р. становить 1 443 623 грн 20 коп. заборгованість за відсотками;

- 23 330 грн 95 коп. пеня.

Присуджено до стягнення з ТзОВ "Збаражський цукровий завод" на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" заборгованість за кредитним договором №20-3530/2-1 від 19.12.2011 в розмірі 8 917 151 дол. США 09 центів, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США=13,434133 грн) станом на 22.09.2014 р. становить 119 794 173 грн 72 коп. та 44 612 грн. 16 коп., з яких:

- 8 711 673 дол. США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США=13,434133 грн) станом на 22.09.2014 р. становить 117 033 773 грн. 74 коп. заборгованість за кредитом;

- 205 478 дол. США 09 центів, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США=13,434133 грн) станом на 22.09.2014 р. становить 2 760 419 грн 99 коп. заборгованість за відсотками;

- 44 612 грн 16 коп. пеня.

Присуджено до стягнення з ТзОВ "Боршівський цукровий завод" на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" заборгованість за кредитним договором №20-3530/2-1 від 19.12.2011 в розмірі 3 476 586 дол. США 04 центів, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США=13,434133 грн) станом на 22.09.2014 р. становить 46 704 919 грн 25 коп. та 17 393 грн. 19 коп., з яких:

- 3 396 475 дол. США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США=13,434133 грн) станом на 22.09.2014 р. становить 45 628 696 грн. 88 коп. заборгованість за кредитом;

- 80 111 дол. США 04 центів, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США=13,434133 грн) станом на 22.09.2014 р. становить 1 076 222 грн 36 коп. заборгованість за відсотками;

- 17 393 грн 19 коп. пеня.

Присуджено до стягнення з ТзОВ "Ланівецький цукровий завод" на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" заборгованість за кредитним договором №20-3530/2-1 від 19.12.2011 в розмірі 3 406 649 дол. США 50 центів, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США=13,434133 грн) станом на 22.09.2014 р. становить 45 765 382 грн 47 коп. та 17 043 грн. 37 коп., з яких:

- 3 328 150 дол. США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США=13,434133 грн) станом на 22.09.2014 р. становить 44 710 809 грн. 74 коп. заборгованість за кредитом;

- 78 499 дол. США 50 центів, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США=13,434133 грн) станом на 22.09.2014 р. становить 1 054 572 грн 72 коп. заборгованість за відсотками;

- 17 043 грн 37 коп. пеня.

Присуджено до стягнення з ТзОВ "Хоросківський цукровий завод" на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" заборгованість за кредитним договором №20-3530/2-1 від 19.12.2011 в розмірі 9 527 145 дол. США 20 центів, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США=13,434133 грн) станом на 22.09.2014 р. становить 127 988 935 грн 73 коп. та 47 663 грн. 92 коп., з яких:

- 9 307 611 дол. США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США=13,434133 грн) станом на 22.09.2014 становить 125 039 684 грн. 09 коп. заборгованість за кредитом;

- 219 534 дол. США 20 центів, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США=13,434133 грн) станом на 22.09.2014 становить 2 949 251 грн 51 коп. заборгованість за відсотками;

- 47 663 грн 92 коп. пеня.

Присуджено до стягнення з ТзОВ "Бучацкий цукровий завод" на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" заборгованість за кредитним договором №20-3530/2-1 від 19.12.2011 в розмірі 4 299 193 дол. США 40 центів, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США=13,434133 грн) станом на 22.09.2014 становить 57 755 935 грн 93 коп. та 21 508 грн. 71 коп., з яких:

- 4 200 127 дол. США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США=13,434133 грн) станом на 22.09.2014 р. становить 56 425 064 грн. 73 коп. заборгованість за кредитом;

- 99 066 дол. США 40 центів, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США=13,434133 грн) станом на 22.09.2014 становить 1 330 871 грн 19 коп. заборгованість за відсотками;

- 21 508 грн 71 коп. пеня.

Присуджено до стягнення з ТзОВ "Козівзький цукровий завод" на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 12 175 грн. 77 коп. в повернення судового збору.

Присуджено до стягнення з ТзОВ "Збаражський цукровий завод" на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 12 175 грн. 77 коп. в повернення судового збору.

Присуджено до стягнення з ТзОВ "Боршівський цукровий завод" на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 12 175 грн. 77 коп. в повернення судового збору.

Присуджено до стягнення з ТзОВ "Ланівецький цукровий завод" на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 12 175 грн. 77 коп. в повернення судового збору.

Присуджено до стягнення з ТзОВ "Хоросківський цукровий завод" на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 12 175 грн. 77 коп. в повернення судового збору.

Присуджено до стягнення з ТзОВ "Бучацкий цукровий завод" на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 12 175 грн. 77 коп. в повернення судового збору.

В задоволенні решти позову відмовлено.

При частковому задоволенні позову місцевий господарський виходив з того, що до кредитного договору, укладеного банком з відповідачами 1-6, без згоди поручителя - відповідача -7 були внесені 11.07.2012, 15.10.2012 та 24.04.2013 зміни, які призвели до зміни зобов'язання, забезпеченого порукою, та, відповідно, до збільшення обсягу відповідальності поручителя - відповідача -7 , що має наслідком припинення поруки відповідно до вимог ч.1 ст.559 ЦК України, тому відсутні підстави для покладення відповідальності на поручителя -віповідача-7 та солідарного стягнення заборгованості.

Крім того, при розгляді справи суд першої інстанції встановив відсутність прострочення сплати процентів за період з 05.03.2014 по 26.06.2014 , та перевіривши розрахунки сум пені, заявленої до стягнення за прострочення сплати процентів, дійшов висновку про безпідставність нарахування пені на суму 168 068,84грн за вказаний період за прострочення сплати процентів.

В решті суд визнав позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Позивач не погодився з прийнятим рішенням в частині відмови в позові до поручителя - відповідача -7 (ТзОВ «Мрія Агрохолдинг»)та покладення на нього солідарної відповідальності разом з боржниками - відповідачами 1-6, подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що суд не взяв до уваги положення пункту 5.4 договору поруки № 20-3604/3-3 від 22.12.2011, відповідно до якого договір поруки діє до повного погашення зобов'язання за кредитним договором , в забезпечення якого надано поруку, а також договорів про внесення змін нього. Відтак стверджує, що при підписанні договору поруки поручитель погодив встановлення в майбутньому процентної ставки за кредитним договором на підставі додаткових угод, тому встановлення додатковими угоди процентної ставки не є збільшенням обсягу відповідальності поручителя в розмінні ст. 559 ЦК України.

Щодо відмови судом першої інстанції у стягненні пені на загальну суму 168 068,84грн, позивач в цій частині погоджується з рішенням суду першої інстанції, тому в апеляційній скарзі просить рішення суду першої скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задоволити частково, стягнувши з кожного з відповідачів 1-6 солідарно з відповідачем -7 заборгованість в тих сумах, які задоволив суд першої інстанції оскаржуваним рішенням.

В судовому зсіданні представник скаржника підтримав доводи та вимоги, викладені в апеляційній скарзі.

Відповідачі 1-7 явки повноважних представників у судові засідання не забезпечили, причини неявки не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджено матеріалами справи, 19.12 2011 ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" ( далі - банк) та ТзОВ "ДИВОСВІТ-КЛ" - позичальник -1 (змінило найменування на ТзОВ "Козівзький цукровий завод"), ТзОВ "КРИСТАЛ-2000" -позичальник-2 (змінило найменування на ТзОВ "Збаражський цукровий завод"), ТзОВ "Купаж" - позичальник-3 (змінило найменування на ТзОВ "Боршівський цукровий завод"), ТзОВ "Родючий край" -позичальник-4 (змінило найменування на ТзОВ "Ланівецький цукровий завод"), ТзОВ "Насіннєвий елеватор "СІД СТОРЕДЖ" - позичальник-5 (змінило найменування на ТзОВ "Хоросківський цукровий завод"),ТзОВ "ТРЕЙДМАРКЕТ-М" - позичальник-6 (змінило найменування на ТзОВ "Бучацкий цукровий завод") укладено Кредитний договір про відкриття мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії №20-3530/2-1 (далі - Кредитний договір).

За умовами Кредитного договору (п.1.2, п.2.1) банк зобов'язується надати позичальнику (позичальник 1 та/або позичальник 2 та/або позичальник 3 та/або позичальник 4 та/або позичальник 5 та/або позичальник 6) кредит шляхом відкриття невідновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 33 500 000,00 доларів США (ліміт кредитної лінії), на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, встановлені цим договором. При цьому сторони визначили графік зменшення ліміту кредитної лінії, зокрема, 31.01.2015 ліміт кредитної лінії має становити 29 732 000,00 дол. США, 28.02.2015. - 25 964 000,00 дол. США, 31.03.2015 - 22 196 000 дол. США, 30.04.2015 - 18 428 000,00 дол. США, 31.05.2015 - 14 660 000,00 дол. США, 30.06.2015 - 10 892 000,00 дол. США, 31.01.2016 - 8 169 000,00 дол. США, 28.02.2016 - 5 446 000,00 дол. США, 31.03.2016 - 2 723 000,00 дол. США, 29.04.2016 - 0,00 дол. США.

Кредит надається з цільовим призначенням - на придбання інвестиційних сертифікатів (п. 2.3 р. 2 Кредитного договору).

Згідно з п. 2.2 Кредитного договору кінцевий термін повернення ліміту кредитної лінії - 29 квітня 2016 року. У разі несвоєчасного погашення суми, що перевищує ліміт кредитної лінії, датою остаточного повернення всіх коштів за кредитною лінією є п'ятий робочий день з дня, у якому сталось таке перевищення.

Кредит надається шляхом перерахування коштів з відповідного позичкового рахунку позичальника , відкритого банком в ПАТ "Промінвестбанк", на поточний рахунок позичальника на підставі заяви позичальника у відповідності із цільовим призначенням кредиту. Після надання позичальнику кредитних коштів на суму, що визначена п.2.1 Кредитного договору, подальше кредитування не здійснюється( п.3.1 договору).

Пунктом 3.2 встановлено, що проценти за користування кредитом нараховуються банком та сплачуються позичальником, виходячи із встановленої банком та позичальником змінюваної процентної ставки в розмірі LIBOR трьох місячний плюс 10 (десять) процентів річних.

У випадку порушення позичальниками строків погашення кредиту, встановлених пунктами 2.1, 2.2 договору, з наступного дня нараховуються проценти на прострочений кредит чи його частину в розмірі 18%.

Позичальник зобов'язаний сплачувати проценти у валюті кредиту щомісячно не пізніше 5 числа місяця наступного за місяцем, в якому вони нараховані. Проценти за грудень місяць сплачуються позичальником не пізніше останнього банківського дня цього ж місяця.

Сторони встановили черговість погашення позичальником заборгованості та право банку самостійно зараховувати кошти направлені позичальником на погашення заборгованості, згідно встановленої черговості( п. 3.5 договору)

Згідно з п. 6.1 р. 6 Кредитного договору він набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін.

Цей договір діє до повного повернення позичальником отриманих сум кредитних коштів, сплати у повному обсязі процентів за користування ним та повного виконання позичальником будь-яких інших грошових зобов'язань, прийнятих ним на себе згідно умов цього Договору (п. 6.8 р. 6 Кредитного договору).

Всі зміни та доповнення до нього вносяться за згодою сторін у письмовій формі та є невід'ємними частинами цього договору (п.6.9 договору).

.

24.01.2012 позичальниками та банком укладено Договір про внесення змін №20-0090/2-1 до Кредитного договору , відповідно до якого преамбулу Кредитного договору викладено у новій редакції, зокрема, у зв'язку із зміною найменувань позичальників, а також змінено рахунки, з яких та, відповідно, на які позичальникам надається кредит та рахунки для сплати процентів.

01.02.2012 сторони уклали Договір №20-0223/2-1 про внесення змін до Кредитного договору, яким встановлено, що при належному виконанні позичальником зобов'язань за цим договором максимальний розмір процентної ставки становить 15% річних.

20.04.2012 сторони уклали Договір №20-1348/2-1 про внесення змін до Кредитного договору яким змінили рахунки позичальників для зарахування коштів для сплати процентів та рахунки для договірного списання коштів. Крім того, змінили редакцію п. 3.12.2., п. 4.2.3.2 та виключили п. 4.3.9 Кредитного договору.

Відповідно до Договору №20-2073/2-1 від 11.07.2012 про внесення змін до Кредитного договору сторони виклали п. 4.3.4 Кредитного договору у новій редакції, у якій, зокрема, встановили термін оформлення позичальниками договорів оренди земельних ділянок, на яких розташовані будівлі та споруди останніх, до 31 грудня 2012 р. та передбачили, що у разі невиконання даних вимог банк має право збільшити процентну ставку за користування кредитом на 3 процентні пункти з 1-го числа місяця, наступного за місяцем, у якому виявлено таке невиконання.

18.09.2012 сторони уклали Договір №20-3309/2-1 про внесення змін до Кредитного договору, в якому , зокрема, виклали в новій редакції пункти 2.2 ,3.2, 3.5, 4.2.1, 4.2.2, 5.3 Кредитного договору

15.10.2012 позичальниками та банком укладено Договір № 20-3534/2-1про внесення змін до Кредитного договору, яким змінено редакцію п.3.2 Кредитного договору, зокрема, визначено обов'язок позичальника-4 сплатити комісійну винагороду у розмірі 10 000 грн упродовж 3-х робочих днів з дати укладення цього договору.

Договором №20-1354/2-1 від 24.04.2013 про внесення змін до Кредитного договору змінено редакцію п.4.3.4 Кредитного договору в частині права банку вимагати від позичальників дострокового повернення заборгованості, зокрема у випадку невиконання позичальником (позичальниками 1-6), зобов'язань передбачених Кредитним договором та/або Кредитним договором про відкриття мультивалютної не відновлювальної кредитної лінії №20-0591/2-1 від 06 березня 2013 р.; не оформлення позичальниками договорів оренди земельних ділянок, на яких розташовані будівлі та споруди останніх, до 01 жовтня 2013 р. та передбачили, що у разі невиконання даних вимог банк має право збільшити процентну ставку за користування кредитом на 1 процентний пункт з 1-го числа місяця, наступного за місяцем, у якому виявлено таке невиконання.

Договором №20-1693/2-1 від 26.06.2014 про внесення змін до Кредитного договору сторони змінили редакцію п. 3.2 р. 3 Кредитного договору , а також встановили, що проценти, нараховані Банком по 31.05.2014 (включно), термін сплати яких настав, сплачуються позичальником до 01.07.2014 (включно).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, на виконання умов Кредитного договору у відповідності до заяв позичальників банк надав позичальникам кредитні кошти в таких розмірах:

- Товариству з обмеженою відповідальністю "Дивосвіт-КЛ" (ТзОВ "Козівзький цукровий завод") - 4 555 964,00 доларів США, що підтверджується наявними в матеріалах справи заявою позичальника №23/12-01/Т від 23.12.2011 р., меморіальним валютним ордером №8 від 23.12.2011 р., виписками по особовому рахунку позичальника за період з 19.12.2011р. по 21.09.2014р.;

- Товариству з обмеженою відповідальністю "Кристал-2000" (ТзОВ "Збаражський цукровий завод") - 8 711 673,00 доларів США, що підтверджується наявними в матеріалах справи заявою позичальника №23/12-01/Т від 23.12.2011 р., меморіальним валютним ордером №1 від 23.12.2011 р., виписками по особовому рахунку позичальника за період з 19.12.2011 р. по 21.09.2014р.;

- Товариству з обмеженою відповідальністю "Купаж" (ТзОВ "Боршівський цукровий завод") - 3 396 475,000 доларів США, що підтверджується наявними в матеріалах справи заявою позичальника №23/12-01/Т від 23.12.2011р., меморіальним валютним ордером №7 від 23.12.2011 р., виписками по особовому рахунку позичальника за період з 19.12.2011 р. по 21.09.2014р.;

- Товариству з обмеженою відповідальністю "Родючий край" (ТзОВ "Ланівецький цукровий завод") - 3 328 150,00 доларів США, що підтверджується наявними в матеріалах справи заявою позичальника №23/12-01/Т від 23.12.2011 р., меморіальним валютним ордером №6 від 23.12.2011 р., виписками по особовому рахунку позичальника за період з 19.12.2011 р. по 21.09.2014р.;

- Товариству з обмеженою відповідальністю "Насіннєвий елеватор "СІД СТОРЕДЖ" (ТзОВ "Хоросківський цукровий завод") - 9 307 611,00 доларів США, що підтверджується наявними в матеріалах справи заявою позичальника №23/12-01/Т від 23.12.2011 р., меморіальним валютним ордером №1 від 23.12.2011 р., виписками по особовому рахунку позичальника за період з 19.12.2011р. по 21.09.2014р.;

- Товариству з обмеженою відповідальністю "Трейдмаркет-М" (ТзОВ "Бучацкий цукровий завод") - 4 200 127,00 доларів США, що підтверджується наявними в матеріалах справи заявою позичальника №23/12-01/Т від 23.12.2011 р., меморіальним валютним ордером №2 від 23.12.2011 р., виписками по особовому рахунку позичальника за період з 19.12.2011р. по 21.09.2014р.

Виконання зобов'язань позичальників за Кредитним договором №20-3530/2-1 від 19.12.2011 забезпечене договором поруки №20-3604/3-3 від 22.12.2011, укладеним ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (кредитор) та ТзОВ "Мрія АгроХолдинг"( поручитель), за умовами якого поручитель зобов'язується на засадах солідарного боржника відповідати перед кредитором у випадку невиконання та/або прострочення виконання позичальниками зобов'язань за Кредитним договором по сплаті : 1) заборгованості по наданому кредиту в розмірі 33 500 000 дол. США 00 центів; 2) нарахованих за користування кредитними коштами процентів виходячи із встановленої кредитором процентної ставки у розмірі 3- місячний Libor + 10% процентів річних, процентів за неправомірне користування кредитними коштами у розмірі 18% річних; при настанні умов, передбачених Кредитним договором, процентів у розмірі та у порядку, передбаченому Кредитним договором, комісійних винагород, передбачених Кредитним договором; 3) неустойки (штрафу, пені); 4) збитків завданих кредиторові, понесених останнім внаслідок невиконання позичальниками умов Кредитного договору у розмірі і у випадках, передбачених Кредитним договором зобов'язується виконати зобов'язання по сплаті вказаних вище і несплачених позичальниками сум кредитору (п. 2.1 р. 2 Договору поруки).

Згідно з п. 2.2 р. 2 Договору поруки у випадку невиконання або прострочення виконання Позичальником зобов'язань, що випливають із Кредитного договору, поручитель відповідає перед Кредитором як солідарний боржник в тому ж обсязі, що і позичальник.

Відповідно до п. 2.3 р. 2 Договору поруки поручитель знайомий з умовами Кредитного договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії №20-3530/2-1 від 19 грудня 2011 р.

В розділі 3 Договору поруки сторони погодили порядок пред'явлення кредитором вимоги до поручителя та порядок проведення розрахунків.

Договором поруки встановлено, що у питаннях, що не передбачені цим Договором, Сторони керуються чинним законодавством України( п.5.1). Всі зміни і доповнення до цього договору приймаються за взаємною згодою сторін і укладаються в простій письмовій формі шляхом укладення договорів про внесення змін і доповнень, які є невід'ємною частиною цього Договору ( п.5.2). Строк дії договору - з моменту підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін до повного погашення зобов'язання за Кредитним договором, в забезпечення якого надано поруку, а також договорів про внесення змін до нього ( п.5.4). Збільшення обсягу відповідальності Поручителя та перевод на іншого боржника боргу за цим Договором відбувається виключно за взаємною згодою сторін цього Договору ( п.5.6).

26.01.2012 банком та поручителем укладено Договір про внесення змін №20-0133/3-3 до Договору поруки №20-3604/3-3 від 22.12.2011 р., яким змінено п. 1.2 Договору поруки в частині найменування позичальників.

21.03.2012 банком та поручителем укладено Договір про внесення змін №20-0920/3-3 до Договору поруки №20-3604/3-3 від 22.12.2011 р., відповідно до умов якого погоджено, що максимальний розмір процентної ставки при належному виконанні позичальником зобов'язань за Кредитним договором становить 15% річних.

Умовами наведених вище Договорів про внесення змін передбачено, що останні є невід'ємною частиною Договору поруки та набувають чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками, діють на термін дії Договору.

Позичальники взяті на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом виконували неналежним чином, у зв'язку з чим 12.09.2014 банк звернувся до них з вимогами за вих. №30-02/368 від 11.09.2014 р., №30-02/420 від 11.09.2014 р., №30-02/355 від 11.09.2014 р., №30-02/343 від 11.09.2014 р., №30-02/386 від 11.09.2014 р., №30-02/398 від 11.09.2014 про усунення порушень, в яких повідомив позичальників про розмір заборгованості і пені та вимагав на підставі п. 4.3.4 кредитного договору упродовж 10 днів з моменту отримання вимоги сплатити всю заборгованість за договором та пеню (належним чином засвідчені копії вимог та докази їх надіслання - описи вкладення у цінний лист від 12.09.2014 р. та фіскальні чеки №9063 від 12.09.2014 р., №9031 від 12.09.2014р., №9015 від 12.09.2014р., №9005 від 12.09.2014 р., №9012 від 12.09.2014 р.№9009 від 12.09.2014 р. знаходяться в матеріалах справи).

Банк також звернувся до поручителя ( відповідача-7) з вимогою № 30-02/392 від 11.09.2014 про сплату заборгованості позичальників за Кредитним договором та пені( опис вкладення у цінний лист та фіскальний чек від 12.09.2014 в матеріалах справи).

Як вбачається з матеріалів справи, позичальники та поручитель не виконали вимог банку, у зв'язку з чим банк звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з кожного з позичальників та поручителя заборгованості та пені.

Згідно з розрахунками банку станом на 22.09.2014 заборгованість за Кредитним договором становить 34 290 148,57 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ 460 658 416,48грн, крім того пеня -339 621,14грн, з якої заборгованість кожного з позичальників становить:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Козівзький цукровий завод"- 4 555 964,00 доларів США - строкова заборгованість по кредиту, 27 188,51 дол. США - проценти за період з 01.09.2014 р. по 21.09.2014 р. ( термін сплати яких не настав), 80 270,84 дол. США - прострочені проценти, 52 689,22 грн пеня за простроченими процентами;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Збаражський цукровий завод"- 8 711 673,00 доларів США - строкова заборгованість по кредиту, 51 988,43 дол. США - проценти за період з 01.09.2014 р. по 21.09.2014 р. (термін сплати яких не настав), 153 489,66 дол. США - прострочені проценти, 77 411,36 грн. - пеня за простроченими процентами;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Боршівський цукровий завод"- 3 396 475,00 доларів США - строкова заборгованість по кредиту, 20 269,06 дол. США - проценти за період з 01.09.2014 р. по 21.09.2014 р. (термін сплати яких не настав), 59 841,98 дол. США - прострочені проценти, 29 952,48грн пеня за простроченими процентами;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Ланівецький цукровий завод"- 3 328 150,00 доларів США - строкова заборгованість по кредиту, 19 861,32 дол. США - проценти за період з 01.09.2014 р. по 21.09.2014 р. (термін сплати яких не настав), 58 638,18 дол. США - прострочені проценти , 31 911,12грн. пеня за простроченими процентами ;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Хоросківський цукровий завод" - 9 307 611,00 доларів США - строкова заборгованість по кредиту, 55 544,80 дол. США - проценти за період з 01.09.2014 р. по 21.09.2014 р. (термін сплати яких не настав), 163 989,40 дол. США - прострочені проценти; 95 828,32 грн пеня за простроченими процентами;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Бучацкий цукровий завод" - 4 200 127,00 доларів США - строкова заборгованість по кредиту, 25 064,99 дол. США - проценти за період з 01.09.2014 р. по 21.09.2014 р. (термін сплати яких не настав), 74 001,41 дол. США - прострочені проценти, 51 828,64 грн пеня за простроченими процентами.

Дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, між позивачем та відповідачами 1-6 виникли правовідносини у зв'язку з укладенням кредитного договору.

В силу ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави( статті 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики ( частина 1 ст. 1048 ЦК).

Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено частиною 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст.610,611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов кредитного договору банк надав позичальникам - відповідачам 1-6 кредитні кошти, за користування якими вони мали сплачувати щомісячно( не пізніше 5 числа місяця , наступного за місяцем, в якому вони нараховані) проценти за користування кредитом. Кредитні кошти підлягали поверненню до 29.04.2016 згідно з графіком шляхом зменшення ліміту кредитної лінії.

Відповідачі 1-6 свої зобов'язання виконували неналежним чином, у зв'язку з чим банк звернувся до них з вимогами про дострокове повернення всієї суми кредиту, процентів за користування кредитом та пені. Однак відповідачі 1-6 вимог банку не виконали. Банк також звернувся до поручителя ( відповідача-7)про погашення заборгованості за кредитним договором.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи правомірність розрахунків, проведених банком, щодо заявлених до стягнення сум заборгованості відповідачів 1-6 за кредитом та процентів за користування кредитом.

Перевіривши розрахунки пені, заявленої до стягнення на загальну суму 339 621,14 грн за простроченими процентами, яка нарахована за період з 05.03.2014по 21.09.2014, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погодився позивач ( банк), про безпідставність нарахування пені за період з 05.03.2014 по 26.06.2014 на суму 168 068,84грн за прострочення сплати процентів з огляду на наступне.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п.3.2. Кредитного договору, в редакції Договору №20-1693/2-1 від 26.06.2014 про внесення змін до Кредитного договору, проценти, нараховані банком по 31.05.2014 ( включно), термін сплати яких настав, сплачуються позичальниками до 01.07.2014.

Таким чином, апеляційний суд вважає правомірним висновок суду першої інстанції про безпідставність нарахування пені за простроченими процентами за період з 05.03.2014 по 26.06.2014 на загальну суму 168 068,84грн, оскільки сторони змінили умови договору та встановили, що проценти, наховані банком по 31.05.2014 ( включно), сплачуються до 01.07.2014, тому до настання цього строку відсутні підстави для нарахування пені за їх несплату.

Правовідносини між банком та відповідачем -7 виникли у зв'язку з укладенням договору поруки.

Згідно з ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1 ст. 554 ЦК України).

Таким чином, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (ч. 1-2 ст. 553 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (ч. 1 ст. 653 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, здійснені без згоди поручителя, які призводять до збільшення обсягу відповідальності останнього, зокрема: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Закон пов'язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Як вбачається із матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, що Договором про внесення змін №20-2073/2-1 від 11.07.2012 до Кредитного договору сторони змінили п.4.3.4 Кредитного договору та передбачили право банку збільшити процентну ставку за користування кредитом на 3 процентні пункти за невиконання певних умов; Договором про внесення змін №20-3534/2-1 від 15.10.2012 п. 3.2 Кредитного договору доповнено умовою про обов'язок позичальника - 4 за внесення змін в умови кредитування сплатити комісійну винагороду у розмірі 10 000 гривень; Договором про внесення змін №20-1354/2-1 від 24.04.2013 сторони передбачили право банку збільшити процентну ставку за користування кредитом на 1 процентний пункт за невиконання умов, визначених п. 4.3.4 Кредитного договору.

Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що вказані вище зміни до Кредитного договору , які внесені без згоди поручителя, призвели до зміни зобов'язання, забезпеченого порукою, та, відповідно, до збільшення обсягу відповідальності поручителя, відтак мають наслідком в силу закону припинення поруки.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду України, прийнятих за наслідками перегляду судових рішень касаційної інстанції з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах та у постанові пленуму Вищого господарського суду України № 1 від 24.11.2014 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів».

Скаржник не заперечує, що названі вище зміни до Кредитного договору призвели до зміни зобов'язання, забезпеченого порукою, та до збільшення обсягу відповідальності поручителя, однак заперечує висновок суду першої інстанції про припинення поруки, посилаючись на пункт 5.4 договору поруки (строк дії договору поруки - з моменту підписання та до повного погашення зобов'язання за кредитним договором , в забезпечення якого надано поруку, а також договорів про внесення змін нього).

Апеляційний суд відхиляє доводи скаржника та вважає його посилання на пункт 5.4 договору поруки безпідставними та необґрунтованими, оскільки відповідно до пункту 5.6 договору поруки збільшення обсягу відповідальності поручителя за цим договором відбувається виключно за взаємною згодою сторін цього договору, а за умовами п.5.2 договору поруки всі зміни і доповнення до цього договору приймаються за взаємною згодою сторін і укладаються в простій письмовій формі шляхом укладення договорів про внесення змін і доповнень, які є невід'ємною частиною цього договору.

Жодних доказів, які підтверджують згоду поручителя на внесення змін до Кредитного договору, що призвели до збільшення обсягу відповідальності поручителя, скаржник суду не подав.

Отже скаржник не спростував належними та допустимими доказами висновок суду першої інстанції про припинення поруки, відтак не довів правомірність своєї вимоги щодо стягнення з поручителя (відповідача-7) солідарно з кожним із позичальників( відповідачів 1-6) заборгованості за Кредитним договором та пені.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу вимог ст.ст. 33,34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що скаржником не доведено, доказів не подано наявності підстав, передбачених ст. 104 ГПК України, для скасування чи зміни рішення та для задоволення апеляційної скарги.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.43, 49, 91, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 20.02.2015 у справі № 921/1373/14-г/8 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Постанова підписана 18.05.2015

Головуюча-суддя М.І. Хабіб

судді В.М.Гриців

О.В. Зварич