РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2015Справа №910/21810/13
За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельта-Сучасні Технології"

до Товариства з обмеженою відповідальністю Інженерний центр "Енергомаш"

про стягнення 506 041,24 грн.

Колегія суддів: Ярмак О.М. (головуючий)

Грєхова О. А.

Підченко Ю.О.

Представники:

Від позивача: Лихопьок Д.В. за дов.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

У листопаді 2013р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельта-Сучасні Технології" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Інженерний центр "Енергомаш" про стягнення 293 636, 12 грн. основного боргу, 206 226, 69 грн. пені, 678, 43 грн. 3 % річних за договором постачання № 261112 від 26.11.2012р., 10120, 83 грн. судового збору та оплати послуг адвоката у розмірі 7 000, 00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.01.2014р. у справі №910/21810/13, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2014р. позовні вимоги задоволено, стягнуто з ТОВ "Інженерний центр "Енергомаш" 293 636 грн. 12 коп. - основного боргу, 21 290 грн. 63 коп. - пені, 8 060 грн. 91 коп. - 3 % річних, 6 459 грн. 75 коп. - витрат по сплаті судового збору та 3 500 грн. 00 коп. - витрат на оплату послуг адвоката.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.06.2014р. рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2014р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2014р. у справі №910/21810/13 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

За результатом автоматичного розподілу справ Господарського суду міста Києва, справу № 910/21810/13 передано для розгляду судді Ярмак О.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2014р. суддею Ярмак О.М. справу № 910/21810/13 прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні.

19.08.2014р. позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій він просить стягнути з відповідача 293636,12 грн. основного боргу - заборгованості по договору № 261112 від 26.11.2012р., 206 070,84 грн. пені, 13 008,48 грн. річних, 35 275,21 грн. інфляційних втрат, та 16 500,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката. Заява прийнята судом до розгляду.

У судовому засіданні 19.08.2014р. представник відповідача подав клопотання про приначення експертизи по справі, на вирішення експерта просив поставити питання: Чи впливає відсутність приводу обертання підіймального ролику для доведенні заготовки до лінії різу на працездатність стрічкопиляльного верстату МЕВА steel 1250 DG? Чи впливає вихід з ладу підшипника ковзання переміщення столу по напрямних рами на працездатність стрічкопиляльного верстату МЕВА steel 1250 DG? Чи впливає неможливість встановити з пульту управління куту повороту столу на задану величину на працездатність стрічкопиляльного верстату МЕВА steel 1250 DG та якість виготовляємої на ньому продукції? Чи впливають зазори зварки корпусних деталей стрічкопиляльного верстату МЕВА steel 1250 DG на працездатність стрічкопиляльного верстату МЕВА steel 1250 DG та якість виготовляємої на ньому продукції? Чи проводилась окраска стрічкопиляльного верстату МЕВА steel 1250 DG в промислових умовах заводу-виробника? Чи дозволяється введення в обіг та експлуатація в Україні обладнання - трічкопиляльного верстату МЕВА steel 1250 DG, поставленого TOB "Дельта - сучасні технології" в існуючій комплектації, за наявними недоліками? Витрати на проведення експертизи просить покласти на відповідача.

У судовому засіданні 26.08.2014р. представник позивача подав заяву про призначення експертизи, на вирішення експерта просить поставити питання: Чи відповідає поставлене Товариством з обмеженою відповідальності "ДЕЛЬТА-СУЧАСНІ ТЕХНОЛОГІЇ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНЖЕНЕРНИЙ ЦЕНТР "ЕНЕРГ0МАШ" обладнання, а саме стрічкопиляльний верстат моделі МЕВА steel 1250 DG, технічним умовам обладнання, замовленого ТОВ "ІНЖЕНЕРНИЙ ЦЕНТР "ЕНЕРГОМАШ", на підставі Договору №261112 від 26.11.2012 року з урахуванням додаткової угоди № 1 від 01.02.2013 року та специфікації №1.

У судовому засіданні 19.08.2014р., 26.08.2014р. оголошувались перерви на підставі ст. 77 ГПК України.

02.09.2014р. через канцелярію суду представник позивача подав документи для долучення до матеріалів справи та додаткові пояснення щодо заявленого клопотання про призначення експертизи.

Ухвалою суду від 02.09.2014р. призначено судову експертизу по справі № 910/21810/13, проведення якої доручено Київському науково - дослідному інституту судових експертиз, провадження у справі зупинено до закінчення проведення експертизи.

13.11.2014р. до суду були повернені матеріали справи без виконання екпертизи, оскільки поставлені питання виходять за межі компетенції експертів Інституту.

Ухвалою суду від 17.11.2014р. поновлено провадження у справі та призначено колегіальний розгляд справи № 910/21810/13.

Розпорядженням Заступника Голови Господарського суду міста Києва від 17.11.2014р. визначено колегію суддів для розгляду справи у складі: Головуючий суддя Ярмак О.М., суддя Грєхова О.А., суддя Підченко Ю.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2014р. справу № 910/21810/13 прийнято до провадження у визначеному колегіальному складі суду та призначено до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2014р. за заявами сторін призначено судову експертизу у справі, проведення якої доручено Харківському науково - дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України та зупинено провадження у справі.

21.01.2015р. до суду від Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України надійшли матеріали справи № 910/21810/13 з клопотанням експерта про надання вихідних даних, необхідних для проведення експертизи та проведення оплати за екпертизу на підставі наданого рахунку.

Ухвалою суду від 26.01.2015р. поновлено провадження у справі № 910/21810/13, розгляд справи призначено на 10.02.2015р.

26.01.2015р. та 10.02.2015р. через канцелярію суду позивач подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи та клопотання про зобов'язання судового експерта повідомити позивача про час та дату огляду (відбору зразків лакофарбового покриття) експертом об'єкта дослідження для забезпечення присутності уповноваженого представника ТОВ "ДЕЛЬТА-СУЧАСШ ТЕХНОЛОГІЇ" при такому огляді, яке судом задоволено.

10.02.2015р. до суду позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт в межах суми боргу на грошові кошти, як знаходяться на банківських рахунках ТОВ "Інженерний центр "ЕНЕРГОМАШ" (), що будуть виявлені в межах виконавчого провадження, та на належне йому рухоме і нерухоме майно.

Відповідач витребуваних документів, у т.ч. пояснення щодо оплати за експертизу, не надав.

Ухвалою суду від 10.02.2015р. розгляд справи відкладено на 17.02.2015р. відповідно до ст. 77 ГПК України.

Ухвалою суду від 17.02.2015р. зупинено провадження у справі № 910/21810/13, матеріали справи направлені для проведення експертизи.

02.03.2015р. до суду від Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України надійшов лист з повідомлення, що експертиза знімається з провадження без виконання у зв'язку з неоплатою вартості робіт по проведенню судової експертизи № 97/119.

16.03.2015р. до суду від Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України надійшли матеріали справи № 910/21810/13 з клопотанням експерта про надання вихідних даних, необхідних для проведення експертизи та проведення оплати за екпертизу на підставі наданого рахунку.

Ухвалою суду від 17.03.2015р. поновлено провадження у справі № 910/21810/13, розгляд справи призначено на 31.03.2015р.

31.03.15 р. до початку судового засідання представником позивача подано пояснення по справі.

У зв'язку з перебуванням судді Підченка Ю.О. на лікарняному, судове засідання, призначене на 31.03.2015 р. о 12 год. 25 хв., не відбулося.

03.04.2015 р. позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача 293 636,12 грн. основного боргу - заборгованості по договору № 261112 від 26.11.2012р., 206 070,84 грн. пені, 18 583,55 грн. 3% річних, 104 428,10 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 06.04.2015р. розгляд справи призначено на 07.04.2015р.

Розглянувши в судовому засіданні заяву про збільшення розміру позовних вимог, яка надійшла від позивача через канцелярію суду 03.04.2015 р., суд дійшов висновку про її відповідність вимогам ст. 22 ГПК України. Заява прийнята судом до розгляду.

Ухвалою суду від 07.04.2015р. у зв'язку з неявкою відповідача, розгляд справи відкладено на 28.04.2015р.

28.04.2015р. через канцелярію суду представник позивача подав заяву про відшкодування судових витрат, в якій просить понесені судові витрати по справі, які складаються з витрат на оплату судового збору у сумі 12 454,38 грн. та оплату послуг правової допомоги у сумі 31 500,00 грн. покласти на відповідача; відмовляється від поданої заяви про забезпечення позову та просить повернути сплачений за її розгляд судовий збір.

Відповідач свого представника у засідання суду 28.04.2015р. не направив, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

26.11.2012 р. між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) було укладено договір № 261112, за умовами якого продавець зобов'язався виконати поставку металообробного обладнання, зазначеного у Специфікації (додатках) до договору, провести його пусконалагоджувальні роботи, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити обладнання та роботи у відповідності з умовами даного договору.

Пунктом 2.3 договору в редакції Додаткової угоди № 1 від 01.02.2013р. встановлено, що ціна обладнання, вказаного у Специфікації до договору, в гривнах складає 1 422 118, 66 грн., в тому числі ПДВ 20 % - 237 019, 78 грн.

Відповідно до п. 2.4. договору №261112 від 26.11.2012 р. оплата за обладнання здійснюється покупцем в повному об'ємі в гривнях та вказана в п. 2.3. договору. Оплата за обладнання проводиться покупцем п'ятьма частинами шляхом банківського переводу грошових коштів по вказаним в договорі реквізитам, на підставі виставлених рахунків продавця в наступному порядку:

а) перша частина оплати складає 500 000 грн. 00 коп. та сплачується покупцем на розрахунковий рахунок продавця у вигляді попередньої оплати за обладнання. Оплата проводиться покупцем протягом трьох днів після підписання Договору, але не пізніше 29.11.2012 р.;

б) друга частина оплати складає 475 213 грн. 21 коп. та сплачується покупцем на розрахунковий рахунок продавця у вигляді попередньої оплати за обладнання. Оплата проводиться покупцем не пізніше 31.01.2013 р.;

в) третя частина оплати складає 153 269 грн. 33 коп. та сплачується покупцем на розрахунковий рахунок продавця у вигляді попередньої оплати за обладнання. Оплата проводиться покупцем протягом трьох днів з дати надходження обладнання на митний термінал по місцю знаходження продавця;

г) четверта частина оплати складає 146 818 грн. 06 коп. та сплачується покупцем на розрахунковий рахунок продавця у вигляді попередньої оплати за поставлене продавцем обладнання. Оплата проводиться покупцем протягом тридцяти днів з дати відвантаження обладнання продавцем на адресу покупця, яка зазначена в документах на відвантаження обладнання;

д) п'ята частина оплати складає 146 818 грн. 06 коп. та оплачується покупцем на розрахунковий рахунок продавця у вигляді доплати за поставлене продавцем обладнання та виконання шеф-монтажних і пусконалагоджувальних робіт. Оплата проводиться покупцем протягом десяти днів з дати виконання продавцем робіт по договору та підписання сторонами акта виконаних робіт.

Згідно п. 9.1 договору, договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами та діє до його повного виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору відповідач перерахував позивачу в якості передоплати грошові кошти на загальну суму 1 128 482 грн. 54 коп., що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких надані суду.

У Специфікації № 1 від 26.11.2012 р. в редакції додаткової угоди № 1 від 01.02.2013 р. встановлено, що обладнанням мав виступити стрічкопиляльний верстат моделі МЕВА steel 1250 DG.

Судом встановлено, що позивач на виконання умов договірних відносин за накладною № 21 від 01.02.2013 р. поставив відповідачу стрічкопиляльний верстат моделі МЕВА steel 1250 DG у комплекті на суму 1 422 118, 66 грн., факт поставки в подальшому підтверджений підписаним сторонами Актом приймання-передачі від 04.02.2013 р. та 09.02.2013 р. позивач провів пусконалагоджувальні роботи вказаного обладнання, про що сторони підписали Акт виконаних робіт від 09.02.2013 р. з приміткою зауважень про те, що в мережі низький тиск повітря, у зв'язку з чим потрібно встановити окремий компресор, який забезпечить необхідний тиск.

Листом від 25.02.2013 р. за № 65 позивач звернувся до відповідача з проханням провести доплату за обладнання в сумі 146 818, 06 грн. та направив рахунок № 100 від 18.02.2013 р. на вказану суму.

Листом від 11.03.2013 р. за № 82 позивач направив відповідачу рахунки для оплати боргу за договором № 146 від 11.03.2013 р. та № 100 від 18.02.2013 р.

Відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконав та не сплатив четверту та п'яту частини оплати вартості отриманого обладнання.

Згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача по договору становить 293 636 грн. 12 коп. основного боргу - вартості обладнання, що залишилась неоплаченою.

Надавши належну правову кваліфікацію відносинам сторін, дослідивши правові норми, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір № 261112 від 26.11.2012р. є змішаним договором, що містить ознаки договору поставки та договору підряду.

Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Виходячи з умов п.2.4 договору сторони обумовили здійснення оплати за обладнання п'ятьма частинами шляхом банківського переводу грошових коштів по вказаним в договорі реквізитам, на підставі виставлених рахунків продавця.

З пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що заявлена до стягнення сума 293636,12 грн. є доплатою вартості обладнання (четверта та п'ята частини), яка не була здійснена покупцем після відвантаження йому стрічкопиляльного верстату моделі МЕВА steel 1250 DG та здійснення пусконалагоджувальних робіт, як це передбачено вищевказаними умовами договору.

Ухвалою суду від 02.09.2014р. на виконання вимог постанови Вищого господарського суду України від 17.06.2014р. у даній справі за клопотання відповідача, з метою визначення відповідності якісних характеристик поставленого обладнання технічним вимогам заводу-виробника та умовам договору призначено судову експертизу, на вирішення якої були поставлені питання: 1) Чи відповідає поставлений ТОВ "ДЕЛЬТА-СУЧАСНІ ТЕХНОЛОГІЇ" на користь ТОВ "ІНЖЕНЕРНИЙ ЦЕНТР "ЕНЕРГ0МАШ" за накладною № 2 від 01.02.2013р. стрічкопиляльний верстат моделі МЕВА steel 1250 DG у комплекті, замовленому ТОВ "ІНЖЕНЕРНИЙ ЦЕНТР "ЕНЕРГ0МАШ" обладнанню за договором № 261112 від 26.11.2012р. з урахуванням додаткової угоди № 1 від 01.02.2013р. до договору № 261112 від 26.11.2012р.? 2) Чи відповідає поставлевлений ТОВ "ДЕЛЬТА-СУЧАСНІ ТЕХНОЛОГІЇ" стрічкопиляльний верстат моделі МЕВА steel 1250 DG у комплекті, технічним вимогам (стандартам) заводу-виготовлювача обладнання і умовам договору № 261112 від 26.11.2012р. з урахуванням додаткової угоди № 1 від 01.02.2013р. до договору договором № 261112 ? 3) Чи проводилась окраска стрічкопиляльного верстату МЕВА steel 1250 DG в промислових умовах заводу-виробника? Зобов'язано відповідача здійснити попередню оплату експертизи.

02.03.2015р. експертною установою було знято експертизу з провадження без виконання у зв'язку з неоплатою відповідачем вартості робіт по проведенню судової експертизи № 97/119.

Частинами 1, 2 статті 43 ГПК України визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору субпідряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Положеннями ст. 672 ЦК України передбачено, що якщо продавець передав покупцеві частину товару, асортимент якого відповідає умовам договору купівлі-продажу, і частину товару з порушенням асортименту, покупець має право на свій вибір: 1) прийняти частину товару, що відповідає умовам договору, і відмовитися від решти товару; 2) відмовитися від усього товару; 3) вимагати заміни частини товару, що не відповідає асортименту, товаром в асортименті, який встановлено договором; 4) прийняти весь товар.

Також, відповідно до ст. 678 ЦК покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

При цьому, згідно з ч. 5 ст. 268 ГК України у разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми.

Актом приймання-передачі від 04.02.2013р. підписаним сторонами, відповідач підтвердив, що прийняв спірне обладнання, пропорційного зменшення його ціни, у зв'язку з певними на його думку недоліками, при цьому не має претензій по зовнішньому вигляду до обладнання, що поставляється згідно з договором № 261112 від 26.12.2012 р., а також до його комплектації та кількості.

В Акті виконаних робіт від 09.02.2013 р. було висловлені зауваження покупця, які в подальшому продавцем внесені в Акт технічного огляду обладнання, при цьому, відповідач в тому числі прийняв виконані позивачем роботи по пусконаладці спірного обладнання.

Таким чином, судом при новому розгляді справи було досліджено фактичні обставини справи, та встановлено факт належного виконання позивачем свого обов'язку перед відповідачем за договором №261112 від 26.11.2012р., що є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Доказів оплати відповідачем суми 293 636,12 грн. основного боргу, в тому числі в установлені строки, суду не надано.

Пунктом 7.2 договору, сторони визначили, що за порушення строків оплат по договору (за виключенням оплати по п. а) п. 2.4.) більше 10 днів, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який сплачується пеня, від ціни обладнання за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив до стягнення 206 070,84 грн. пені за період з 04.03.2013 р. по 04.09.2013 р. на суму 1 422 118,66 грн. та за період з 20.02.2013 р. по 20.08.2013 р. по акту виконаних робіт від 09.02.2013 р. на суму 146 818, 06 грн., яка після перевірки обґрунтованості нарахування, задовольняється судом частково за період з 04.03.2013р. по 04.09.2013р. в сумі 103 327,64 грн., з урахуванням п.7.2 договору та вимог ч.6 ст. 232 ГК України, виходячи з ціни обладнання 1 422 118,66 грн.

Також на підставі ч.2 ст.625 ЦК України позивачем нараховано 18 583,55 грн. 3 % річних за період з 04.03.2013 р. по 07.04.2015 р. за накладною № 21 від 01.02.2013 р. на суму поточної заборгованості та за період з 20.02.2013 р. по 07.04.2015 р. за актом виконаних робіт від 09.02.2013 р. на суму 146 818, 06 грн. боргу, 104 428,10 грн. інфляційних втрат за період з січня 2014р. по лютий 2015р. включно, розрахунок яких за обраним позивачем об'єктом нарахування є вірним.

Відповідач всупереч ст.33 ГПК України не надав належних доказів та не довів наявності підстав для звільнення його від зобов'язання провести остаточні розрахунки за отримане обладнання та проведені роботи по договору.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення 293 636,12 грн. основного боргу, 103 327,64 грн. пені, 18 583,55 грн. 3 % річних, 104 428,10 грн. інфляційних втрат. В решті позову відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору, покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також відповідачем заявлено клопотання про покладення на позивача витрат по оплаті послуг адвоката у розмірі 31 500,00 грн. відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Так, відповідно до п. 6.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 16.01.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК. Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

За змістом частини третьої статті 48 та частини п'ятої статті 49 ГПК у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

В якості доказів понесення вказаних витрат представником позивача надано копії договору про надання правової допомоги № 11-1/23 від 25.10.2013 р., укладеного між позивачем та Адвокатським бюро «Лихопьок Д.П.» разом з додатками, Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 0954 від 14.09.2000 р., Калькуляції винагороди, Акти про надання послуг, платіжні доручення про оплату послуг по договору № 11-1/23 від 25.10.2013р. за період представлення інтересів позивача у господарських судах, що підтверджує фактичну оплату гонорару 31 500,00 грн.

Враховуючи викладене, вимоги про стягнення з відповідача 31 500,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката з урахуванням ціни позову, категорії спору, рівня його складності, тривалості розгляду справи, є співрозмірними та підлягають задоволенню повністю.

Розглянувши клопотання позивача про відмову від заяви про забезпечення позову та повернення сплаченого судового збору за її розгляд, суд приймає відмову заявника від заяви про забезпечення позову, в якій він просив накласти арешт в межах суми боргу на грошові кошти, як знаходяться на банківських рахунках ТОВ "Інженерний центр "ЕНЕРГОМАШ" (), що будуть виявлені в межах виконавчого провадження, та на належне йому рухоме і нерухоме майно.

При цьому, судом встановлено, що за розгляд заяви про забезпечення позову по справі № 910/21810/13 позивачем - ТОВ "Дельта-Сучасні Технології" на підставі платіжного доручення № 456 від 06.02.2015р., оригінал якого знаходиться у матеріалах справи, сплачено судовий збір у розмірі 1827,00 грн.

Частиною 2 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір", Постановою Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013р. врегульовано питання повернення сплачених сум судового збору з відповідних підстав.

Оскільки заявник відмовився від розгляду поданої заяви, враховуючи положення ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд прийшов до висновку, що сплачений заявником судовий збір у розмірі 1827,00 грн., який перерахований Товариством з обмеженою відповідальністю "Дельта-Сучасні Технології" за платіжним дорученням № 456 від 06.02.2015р. на суму 1827,00 грн. (оригінал у матеріалах справи № 910/21810/13) за розгляд заяви про забезпечення позову, яка судом не розглядалась, підлягає поверненню платнику з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

1.1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Інженерний центр "Енергомаш" (02002, м.Київ, вул.Луначарського, будинок 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта-Сучасні Технології" (49027, м.Дніпропетровськ, вул.Ворошилова, будинок 12, ) 293 636 (двісті дев'яносто три тисячі шістсот тридцять шість) грн. 12 коп. основного боргу, 103 327 (сто три тисячі триста двадцять сім) грн. 64 коп. пені, 18 583 (вісімнадцять тисяч п'ятсот вісімдесят три) грн. 55 коп. 3 % річних та 104 428 (сто чотири тисячі чотириста двадцять вісім) грн. 10 коп. інфляційних втрат, 10 399 (десять тисяч триста дев'яносто дев'ять) грн. 51 коп. судового збору, 31 500 (тридцять одну тисячу п'ятсот) грн. 00 коп. витрат на оплату послуг адвоката.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

1.2 В решті позову відмовити.

2. На підставі даного рішення повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Дельта-Сучасні Технології" (49027, м.Дніпропетровськ, вул.Ворошилова, будинок 12, ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп., сплачений на підставі платіжного доручення № 456 від 06.02.2015р. на суму 1827,00 грн., оригінал якого знаходяться у матеріалах справи № 910/21810/13.

Колегія суддів О.М.Ярмак (головуючий)

О.А. Грєхова

Ю.О.Підченко

Повне рішення складено 18.05.2015р.