РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2015Справа №910/6854/15-г
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК»
до про 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Прайм Кепітал Груп»; 2. Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» застосування наслідків недійсності нікчемного правочину

Представники:

від Позивача: Смелянський Р.І. (представник за довіреністю);

від Відповідача - 1: Мустя С.О. (представник за довіреністю);

від Відповідача - 2: Агафонов А.В. (представник за довіреністю);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК» (надалі також - «Позивач») звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Прайм Кепітал Груп» (надалі також - «Відповідач - 1») та Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» (надалі також - «Відповідач - 2») про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 11.07.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Діамантбанк» (Кредитодавець) та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК» (Позичальник) було укладено Кредитний договір №1007/14-1, відповідно до умов якого Кредитодавець надав Позичальнику міжбанківський кредит у національній валюті у сумі 101 300 000 грн. 00 коп., а Позичальник зобов»язався отримати Кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити Плату за кредит та повернути Кредит в повному обсязі в порядку та у терміни (строки), встановлені цим Договором. Договором про внесення змін до Кредитного договору від 11.08.2014 року п.2.1 викладено в наступній редакції: «Кредитодавець надав Позичальнику міжбанківський кредит у національній валюті у сумі 78 475 868 грн. 00 коп., а Позичальник зобов»язався отримати Кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити Плату за кредит та повернути Кредит в повному обсязі в порядку та у терміни (строки), встановлені цим Договором». В якості забезпечення виконання зобов»язань за Кредитним договором 11.07.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Діамантбанк» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК» було укладено Договір іпотеки №1007/14-1-4, предметом якого є нежилі приміщення (в літері А), розташовані за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 11, загальною площею 1 625,1 кв.м., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капіносом А.Є. за реєстровим №1794.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в АТ "КБ "Експобанк" під час перевірки договорів встановлено нікчемність Договору іпотеки № 1007/14-1-4 від 11.07.2014 року. В подальшому право вимоги на Кредитний договір та Договір іпотеки № 1007/14-1-4 від 11.07.2014р. було відступлено ТОВ "Факторингова компанія "Прайм Кепітал Груп". Як зазначає Позивач, нікчемність спірного договору іпотеки випливає з того, що вказаний договір було укладено на умовах, гірших за звичайні, оскільки умовами договору іпотеки передбачалося відчуження на підставі позасудового застереження. Таке відчуження відбулось шляхом прийняття у власність предметів іпотеки за цінами, значно нижчими від звичайної ринкової вартості, тобто більш ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі об»єкти. Крім того, Позивач вважає, що за спірним договором іпотеки АТ "КБ "Експобанк" відмовився від власних майнових вимог як на об'єкт іпотеки в цілому, так і на різницю від суми узгодженої та реальною вартістю предмету іпотеки.

Крім того, внаслідок укладення оспорюваного правочину, виконання грошових зобов'язань як на загальну вартість предметів іпотеки, так і на різницю від суми отриманого погашення за кредитним договором за рахунок предмету іпотеки та реальною вартістю предмету іпотеки, який було відчужено, перед іншими кредиторами стало неможливим. Також, внаслідок укладання вказаного договору іпотеки ПАТ "Діамантбанк" отримав додаткове майно на різницю від розміру погашеного боргу за кредитним договором за рахунок предмету іпотеки та реальною вартістю предмету іпотеки, яке було відчужено, що є перевагою (пільгою), яку АТ "КБ "Експобанк" надав ПАТ "Діамантбанк" та яка прямо не встановлена ані законодавством, ані внутрішніми документами банку. Таким чином, умови договору іпотеки передбачають надання іпотекодержателю переваги (пільги) щодо задоволення вимог іпотекодержателя під час дії тимчасової адміністрації, порівняно з іншим кредиторами АТ "КБ "Експобанк", але діяв мораторій на задоволення їх вимог. Вказана перевага заборонена діючим законодавством, та не передбачена внутрішніми документами АТ "КБ "Експобанк".

Враховуючи викладене, просить Суд застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину - Договору іпотеки №1007/14-1-4 від 11.07.2014 р., укладеного між Публічним акціонерним товариством «Діамантбанк» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капіносом А.Є. за реєстровим №1794, та відступленого за Договором відступлення прав вимоги від 23.09.2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Діамантбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Прайм Кепітал Груп», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капіносом А.Є. за реєстровим №2363; визнати відсутнім право власності у Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Прайм Кепітал Груп» на нежилі приміщення (в літері А), розташовані за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 11, загальною площею 1 625,1 кв.м.; зобов»язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Прайм Кепітал Груп» повернути Публічному акціонерному товариству «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК» у власність нежилі приміщення; визнати за Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК» право власності на нежилі приміщення (в літері А), розташовані за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 11, загальною площею 1 625,1 кв.м.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.03.2015 р. порушено провадження у справі № 910/6854/15-г, судове засідання призначено на 08.04.2015 р.

02.04.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача-2 надійшов Відзив на позовну заяву, в якому просить Суд відмовити у задоволенні позовних вимог та документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 23.03.2015 року.

07.04.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 23.03.2015 року, а також письмові пояснення та додаткові обґрунтування позовних вимог.

08.04.2015 року в судове засідання з'явились представники сторін.

Представник відповідача-1 вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 23.03.2015 року не виконав.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) Позивача надати письмові пояснення чи заперечення з посиланням на належні докази з урахуванням Відзиву Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк".

2) Відповідачів надати письмові пояснення чи заперечення з посиланням на належні докази з урахуванням письмових пояснень та додаткового обґрунтування позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "ЕКСПОБАНК" від 07.04.215 року.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.04.2015 р. відкладено розгляд справи на 22.04.2015 р., у зв'язку з невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

20.04.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача - 2 надійшли додаткові письмові пояснення по справі.

21.04.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло Клопотання про застосування пунктів 1) та 2) статті 83 ГПК України, а саме вийти за межі позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК» та визнати недійсним нікчемний Кредитний договір №1007/14-1 від 11.07.2014 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК» та Публічним акціонерним товариством «Діамантбанк».

21.04.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло додаткове письмове нормативно - правове обґрунтування позовних вимог.

21.04.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли письмові заперечення проти доводів відповідачів, викладених у відзивах

22.04.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача - 1 надійшов відзив на позовну заяву, яким просив Суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

22.04.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла Заява про долучення до матеріалів справи письмових документів, яка Судом розглянута та задоволена.

В судовому засіданні 22 квітня 2015 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив Суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В судовому засіданні представники Відповідачів проти задоволення позовних вимог заперечили з підстав, викладених в відзивах на позовну заяву.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 22 квітня 2015 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.07.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Діамантбанк» (Кредитодавець) та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК» (Позичальник) було укладено Кредитний договір №1007/14-1, відповідно до умов якого Кредитодавець надав Позичальнику міжбанківський кредит у національній валюті у сумі 101 300 000 грн. 00 коп., а Позичальник зобов»язався отримати Кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити Плату за кредит та повернути Кредит в повному обсязі в порядку та у терміни (строки), встановлені цим Договором.

Згідно з п.2.2 Договору кредит надається позичальнику терміном до 11.08.2014 року (включно).

За користування Кредитом Позичальник зобов'язується сплачувати Кредитодавцю фіксовану процентну ставку, розмір якої встановлено на рівні 28% річних. (п.4.1 Договору)

У п.13.1 Договору передбачено, що цей Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення печатками Сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Кредитного договору №1007/14-1 від 11.07.2014 року Відповідач - 2 належним чином виконав свої зобов»язання за Договором, надавши Позивачу кредитні кошти в розмірі 101 300 000 грн. 00 коп. та 08 серпня 2014 року ПАТ "КБ "Експобанк" здійснило часткове повернення кредитних коштів за Кредитним договором - в сумі 22 824 132 грн. 00 коп., що підтверджується випискою з кореспондентського рахунку Кредитодавця за період з 10.07.2014 р. по 11.03.2015 р. та випискою з особового рахунку Відповідача - 2 за період 11.07.2014 р. по 15.09.2014 р.

Зазначена сума грошових коштів була перерахована на кореспондентський рахунок ПАТ "КБ "Експобанк" № 4, відкритий у ПАТ "Діамантбанк" згідно Договору № 05-L2013/980 про відкриття та ведення кореспондентського рахунку банка-резидента України в гривнях від 21.08.2013 р. Як вбачається з письмових пояснень ПАТ "Діамантбанк" від 20.04.2015 р., наведений в п. 1 Кредитного договору номер кореспондентського рахунку 0) вказаний в результаті описки та не належить ПАТ "КБ "Експобанк", в той час як на виконання Договору про відкриття та ведення кореспондентського рахунку для ПАТ "КБ "Експобанк" відкрито саме рахунок № 4, на який грошові кошти і були перераховані.

Договором про внесення змін до Кредитного договору від 11.08.2014 року п.2.1 викладено в наступній редакції: «Кредитодавець надав Позичальнику міжбанківський кредит у національній валюті у сумі 78 475 868 грн. 00 коп., а Позичальник зобов»язався отримати Кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити Плату за кредит та повернути Кредит в повному обсязі в порядку та у терміни (строки), встановлені цим Договором». Крім того, Сторони продовжили термін надання кредиту до 08 вересня 2014 року.

В якості забезпечення виконання зобов»язань за Кредитним договором 11.07.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Діамантбанк» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК» було укладено Договір іпотеки №1007/14-1-4, предметом якого є нежилі приміщення (в літері А), розташовані за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 11, загальною площею 1 625,1 кв.м., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капіносом А.Є. за реєстровим №1794.

Відповідно до до п.1.1 Договору іпотеки Іпотекодавець з метою забезпечення виконання зобов»язання, що випливає з Кредитного договору №1007/14-1, цим передає в іпотеку, а Іпотекодержатель приймає у іпотеку Предмет іпотеки.

Згідно з п.1.4 Договору іпотеки згідно зі звітом про оцінку майна, виготовленим станом на 13 червня 2014 року суб»єктом оціночної діяльності ТОВ «Консалтингова група «Феодал», ринкова вартість Предмету іпотеки становить 21 542 343 грн. 00 коп. Узгоджена Сторонами вартість Предмета іпотеки становить 21 542 343 грн. 00 коп.

10.09.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Діамантбанк" (Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Прайм Кепітал Груп" (Новий кредитор) було укладено Договір про відступлення права вимоги №1/10092014, відповідно до умов якого Первісний кредитор відступає Новому кредитору своє право за кредитним договором № 1007/14-1 від 11.07.2014 р. з усіма додатковими угодами та додатками до нього, що є його невід'ємною частиною, укладеним між Первісним кредитором та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "ЕКСПОБАНК". В силу цього Договору до Нового кредитора також переходять права та обов»язки Первісного кредитора за договорами забезпечення, укладеними в забезпечення зобов»язань за Основним договором, в тому числі Договір іпотеки від 11.07.2014 р. №1007/14-1-4, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капіносом А.Є. та зареєстрованого в реєстрі за №1794, що укладений між ПАТ «Діамантбанк» та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "ЕКСПОБАНК".

23.09.2014 року між публічним акціонерним товариством "Діамантбанк" (Первісний іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Прайм Кепітал Груп" (Новий іпотекодержатель) було укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки від № 1007/14-1-4 від 11.07.2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капіносом А.Є, за реєстровим № 1794, відповідно до умов якого Первісний іпотеко держатель відступає Новому іпотекодержателю своє право вимоги за Договором іпотеки, з усіма додатковими угодами та змінами до нього, що є його невід»ємними частинами, укладеними між Первісним іпотеко держателем та Боржником, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капіносом А.Є та зареєстровано в реєстрі за № 2363.

Відповідно до Акту заміни Первісного іпотекодержателя у зобов'язання (відступлення права вимоги) від 23.09.2014 року Первісний іпотекодержатель передав, а Новий іпотекодержатель отримав всю документацію, передання якої передбачене договором. Новий іпотекодержатель сплатив, а Первісний іпотекодержатель отримав грошові кошти в повному обсязі згідно договору, 23.09.2014 року право вимоги у повному обсязі перейшло від Первісного іпотекодержателя до Нового іпотекодержателя згідно з умовами договору іпотеки.

Іпотечним повідомленням (вимога) вих. № 011014/2 від 01.10.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Прайм Кепітал Груп" звернулось з вимогою до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" виконати умови Кредитного договору № 1007/14-1 від 11.07.2014 року належним чином, та попередило що у випадку не виконання вимог, викладених у цьому іпотечному повідомлені, товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Прайм Кепітал Груп" після спливу тридцятиденного строку з моменту надіслання цього іпотечного повідомлення, здійснить звернення стягнення на предмет іпотеки, у порядку встановленому іпотечним договором та чинним законодавством України.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № листопада 2014 року ТОВ "Факторингова компанія "Прайм Кепітал Груп" набуло право власності на нежилі приміщення (в літ. А), розташовані за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 11, на підставі договору іпотеки №1007/14-1-4 від 11.07.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капінос А.Є., зареєстрований в реєстрі за № 1794 та Договору про відступлення права вимоги від 23.09.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капінос А.Є., зареєстрованих в реєстрі за № 2363.

10.02.2015 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «КБ «ЕКСПОБАНК» Волощук І.Г. було направлено на адресу Відповідача -2 повідомлення №1101/810 про нікчемність договорів іпотеки від 11.07.2014 року, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капінос А.Є., зареєстрованих в реєстрі за № 1792, № 1794; Договорів про внесення змін №2 від 21.08.2014 р. до Договорів іпотеки з вимогою протягом одного дня з моменту отримання повідомлення повернути всі отримані оригінали документів та негайно здійснити всі необхідні дії для припинення іпотеки та повернення у власність Позивача нерухомого майна, що було передано в іпотеку, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком.

Крім того, 10.02.2015 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «КБ «ЕКСПОБАНК» Волощук І.Г. було направлено на адресу Відповідача - 1 повідомлення № 1101/809 про нікчемність договорів іпотеки від 11.07.2014 року, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капінос А.Є., зареєстрованих в реєстрі за № 1792, № 1794; Договорів про внесення змін №2 від 21.08.2014 р. до Договорів іпотеки, Договорів відступлення прав вимоги від 23.09.2014 року, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капінос А.Є., зареєстрованих в реєстрі за № 2358, №2363 з вимогою протягом одного дня з моменту отримання повідомлення повернути всі отримані оригінали документів та негайно здійснити всі необхідні дії для припинення іпотеки та повернення у власність Позивача нерухомого майна, що було передано в іпотеку, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач посилається на те, що Договір іпотеки є нікчемним та просить Суд застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину - Договору іпотеки №1007/14-1-4 від 11.07.2014 р., укладеного між Публічним акціонерним товариством «Діамантбанк» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капіносом А.Є. за реєстровим №1794, та відступленого за Договором відступлення прав вимоги від 23.09.2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Діамантбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Прайм Кепітал Груп», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капіносом А.Є. за реєстровим №2363; визнати відсутнім право власності у Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Прайм Кепітал Груп» на нежилі приміщення (в літері А), розташовані за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 11, загальною площею 1 625,1 кв.м.; зобов»язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Прайм Кепітал Груп» повернути Публічному акціонерному товариству «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК» у власність нежилі приміщення; визнати за Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК» право власності на нежилі приміщення (в літері А), розташовані за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 11, загальною площею 1 625,1 кв.м.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК» не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 статті 215 Цивільного кодексу України визначено, що нікчемним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом.

Відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За приписами п. 8 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" неплатоспроможний банк - це банк, щодо якого Національний банк України прийняв рішення про віднесення до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Частиною 1 статті 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачено, що НБУ зобов'язаний прийняти рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних у разі: 1) неприведення банком своєї діяльності у відповідність із вимогами законодавства, у тому числі нормативно-правових актів НБУ, після віднесення його до категорії проблемних, але не пізніше ніж через 180 днів з дня визнання його проблемним; 2) зменшення розміру регулятивного капіталу або нормативів капіталу банку до однієї третини від мінімального рівня, встановленого законом та/або нормативно-правовими актами НБУ; 3) невиконання банком протягом 10 робочих днів поспіль 10 і більше відсотків своїх зобов'язань перед вкладниками та іншими кредиторами.

Частиною 1 статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено підстави ліквідації банку, зокрема зазначено, що банк може бути ліквідований: 1) за рішенням власників банку; 2) у разі відкликання НБУ банківської ліцензії з власної ініціативи або за пропозицією ФГВФО. Так, НБУ має право відкликати банківську ліцензію з власної ініціативи у разі, якщо: 1) виявлено, що документи, надані для отримання банківської ліцензії, містять недостовірну інформацію; 2) банк не виконав жодної банківської операції протягом року з дня отримання банківської ліцензії.

Як вбачається з матеріалів справи, Постановою Правління Національного банку України № 597 від 24.09.2014 року Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "ЕКСПОБАНК" віднесено до категорії неплатоспроможних.

25.09.2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято Рішення № 97 про запровадження тимчасової адміністрації строком на три місяці з 25 вересня 2014 року по 25 грудня 2014 року та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ "КБ " ЕКСПОБАНК ".

Постановою Правління Національного банку України № 41 від 22.01.2015 року АТ "КБ " ЕКСПОБАНК " відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації.

Зазначена інформація відображена на офіційному сайті ФГВФО (http://www.fg.gov.ua) та НБУ (http://www.bank.gov.ua), тому в розумінні статті 35 Господарського процесуального Кодексу України є загальновідомою і не потребує доказуванню.

Частинами 1, 2, 4, 5 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів, вчинених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Уповноважена особа Фонду: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням. У разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Відповідно до ч.3 статті статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.02.2015 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «КБ «ЕКСПОБАНК» Волощук І.Г. було направлено на адресу Відповідача -2 повідомлення №1101/810 про нікчемність договорів іпотеки від 11.07.2014 року, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капінос А.Є., зареєстрованих в реєстрі за № 1792, № 1794; Договорів про внесення змін №2 від 21.08.2014 р. до Договорів іпотеки з вимогою протягом одного дня з моменту отримання повідомлення повернути всі отримані оригінали документів та негайно здійснити всі необхідні дії для припинення іпотеки та повернення у власність Позивача нерухомого майна, що було передано в іпотеку, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком.

Крім того, 10.02.2015 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «КБ «ЕКСПОБАНК» Волощук І.Г. було направлено на адресу Відповідача - 1 повідомлення № 1101/809 про нікчемність договорів іпотеки від 11.07.2014 року, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капінос А.Є., зареєстрованих в реєстрі за № 1792, № 1794; Договорів про внесення змін №2 від 21.08.2014 р. до Договорів іпотеки, Договорів відступлення прав вимоги від 23.09.2014 року, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капінос А.Є., зареєстрованих в реєстрі за № 2358, №2363 з вимогою протягом одного дня з моменту отримання повідомлення повернути всі отримані оригінали документів та негайно здійснити всі необхідні дії для припинення іпотеки та повернення у власність Позивача нерухомого майна, що було передано в іпотеку, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком.

Пунктом 2.5.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" №11 від 29.05.2013р. визначено, що за змістом частини другої статті 215 Цивільного кодексу України нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, є недійсним незалежно від наявності чи відсутності відповідного рішення суду. Однак це не виключає можливості подання та задоволення позову про визнання нікчемного правочину (господарського договору) недійсним.

Спори про визнання нікчемних правочинів недійсними підлягають вирішенню господарськими судами у загальному порядку. З'ясувавши, що оспорюваний правочин є нікчемним, господарський суд зазначає в резолютивній частині рішення про його недійсність або, за відсутності підстав для такого визнання, відмовляє в задоволенні позову.

Враховуючи положення ст.ст. 207, 215 Цивільного кодексу України, господарський суд зазначає, що нікчемний правочин є таким, якщо його недійсність встановлена законом, і останній є недійсним незалежно від наявності чи відсутності відповідного рішення суду.

За приписом статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб'єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Пунктом 2.1. Постанови №11 від 29.05.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" визначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Відповідно до статей 215 та 216 Цивільного кодексу України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

За змістом п.2.9 Постанови №11 від 29.05.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Позивач звернувся до суду з позовом про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, при цьому нікчемність договорів Позивач обґрунтовує тим, що:

- вартість переданого в іпотеку за договорами іпотеки майна є значно нижчою від звичайних цін, та відрізняється більш ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі об'єкти нерухомого майна;

- договори іпотеки укладені на умовах, гірших за звичайні з огляду на наявність в умовах договорів іпотеки згадки про можливість звернення стягнення на підставі позасудового застереження;

- на підставі договорів іпотеки ПАТ "КБ "Експобанк" відмовилося від власних майнових прав;

- грошові кошти за кредитним договором були перераховані на користь ПАТ "КБ "Експобанк" всупереч встановленої Національним банком України заборони використовувати ПАТ "КБ "Експобанк" для розрахунків у національній валюті прямі кореспондентські рахунки;

- умови договору іпотеки передбачають окрему пільгу (перевагу) іпотекодержателю під час дії тимчасової адміністрації;

- мало місце штучного виведення активів ПАТ "КБ "Експобанк".

Крім того, Позивач зазначає про те, що умови п.7.1 договору іпотеки щодо можливості іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, коли йому стане відомо про запровадження тимчасової адміністрації, суперечать нормам ч.5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відповідно до якої під час тимчасової адміністрації, серед іншого, не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Позивач зазначає, що вартість предмету іпотеки, зазначена сторонами в Договорі іпотеки від 11.07.2014 р. становить 21 542 343 грн. 00 коп., проте за оцінкою, замовленою Позивачем в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Експертна компанія "Професіонал" від 14.01.2015 року станом на 11.07.2014 року вартість предмету іпотеки складає 37 119 580 грн. 00 коп., тобто вважає, що при укладенні договору іпотеки, майно було передано в іпотеку за ціною, більш ніж на 20 відсотків нижчою від ринкової ціни, що, у відповідності до п. 3. ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", є підставою для нікчемності договорів іпотеки, оскільки за ними було відчужено майно за цінами значно нижчими від звичайних.

Судом розглянуті та відхилені вказані доводи Позивача з огляду на викладене.

Так, як вбачається з умов Кредитного договору № 1007/14-1 від 11.07.2014 року, Договору про внесення змін № 1 від 11.08.2014 року, Позивач зобов»язався повернути кредит в розмірі 78 475 868 грн. 00 коп., а також сплачувати відсотки за користування кредитом на рівні 28%.

Проте, за Договором іпотеки № 1007/14-1-4 від 11.07.2014 року та Договорами про внесення змін до Договору іпотеки були забезпечені зобов»язання Позивача щодо повернення грошових коштів за Кредитним договором в розмірі 78 475 868 грн. 00 коп., сплати відсотків за користування кредитів, сплати неустойки у розмірі і випадках, передбачених кредитним договором та відшкодування збитків, завданих порушенням обов'язків за кредитним договором.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору.

Стосовно тверджень Позивача щодо заниження ціни іпотеки більш ніж на 20 відсотків від звичайної ціни, Суд зазначає, що згідно з п.1.4 Договору іпотеки згідно зі звітом про оцінку майна, виготовленим станом на 13 червня 2014 року суб»єктом оціночної діяльності ТОВ «Консалтингова група «Феодал», ринкова вартість Предмету іпотеки становить 21 542 343 грн. 00 коп. Узгоджена Сторонами вартість Предмета іпотеки становить 21 542 343 грн. 00 коп. Вказана ціна носить лише довідковий характер та не є ціною, за якою предмет іпотеки може відчужуватися та переходити у власність Іпотекодержателя за договором про задоволення вимог Іпотекодержателя.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Отже ціна, на яку посилається позивач, жодним чином не стосується відчуження майна АТ "КБ "Експобанк". Перехід права власності відбувався за ціною, визначеною незалежним експертом на момент набуття предмету іпотеки у власність.

Відповідно до ч. 6 статті 5 Закону України "Про іпотеку" вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб'єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором.

Таким чином, дії щодо двостороннього погодження вартості предмету іпотеки між сторонами договору іпотеки (ПАТ "Діамантбанк" та ПАТ "КБ "ЕКСПОБАНК") відбулися у повній відповідності до положень спеціального закону.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 32296745, наданої Позивачем, набуття ТОВ "ФК "Прайм Кепітал Груп" нерухомого майна у власність відбулося 03.11.2014 р.

Враховуючи, що відповідно до ч. 3 ст. 37 ЗУ "Про іпотеку" іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, значення для прав та законних інтересів сторін та правові наслідки має саме оцінка предметів іпотеки на дату набуття їх у власність відповідачем-1 - тобто на 03.11.2014 р., а не на дату укладення договорів іпотеки 21.08.2014 р., на яку посилається Позивач.

Крім того, Судом розглянуті та відхилені доводи Позивача щодо відмови ПАТ "КБ "ЕКСПОБАНК" від власних майнових прав з огляду на таке.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

З аналізу наведеного визначення "іпотеки" вбачається, що підписуючи договір іпотеки ПАТ "КБ "ЕКСПОБАНК" жодним чином не відмовлялося від належних йому майнових прав, які лише були передані в якості забезпечення ПАТ "Діамантбанк", тобто були передані як гарантія можливого повернення грошових кредитних коштів в разі порушення зобов'язань за кредитним договором з боку ПАТ "КБ "ЕСПОБАНК".

Подальше ж звернення стягнення на іпотечне майно Новим іпотекодержателем на підставі Договорів про відступлення прав вимоги відбулось не в результаті добровільної відмови ПАТ "КБ "ЕКСПОБАНК" від належних йому майнових прав, а у зв'язку з порушенням ПАТ "КБ "Експобанк" своїх зобов'язань за основним зобов'язанням, про що останнього було попереджено Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Прайм Кепітал Груп" в Іпотечному повідомленні (вимога) вих. № 011014/2 від 01.10.2014 року, яке залишено без виконання.

Крім того, Суд звертає увагу Позивача, що в разі незгоди ПАТ "КБ «ЕКСПОБАНК» з вартістю набутого у власність ТОВ "Факторингова компанія "Прайм Кепітал Груп" іпотечного майна, останній не позбавлений права оскаржити такі дії в судовому порядку та відповідно до ч.3 ст. 37 Закону України "Про іпотеку" компенсувати собі різницю вартості іпотечного майна до розміру заборгованості за кредитним договором.

Статтею 7 Договору іпотеки № 1007/14-1-4 від 11.07.2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Діамантбанк» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК», передбачено застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя за рахунок предмету іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобов'язань за основним договором. При цьому, пунктом 7.6 Договору іпотеки передбачено право Іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом, зокрема прийняття предмету іпотеки у власність в порядку, визначеному статті 37 Закону України "Про іпотеку".

Частиною 3 ст. 37 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Таким чином, умови договору іпотеки повністю кореспондуються з приписами ч. 3 ст. 37 Закону України "Про іпотеку" та жодним чином не порушують права ПАТ "КБ "ЕКСПОБАНК".

Також Позивач зазначає, що за даними реєстру речових прав на нерухоме майно 03.11.2014 року ТОВ "ФК "Прайм Кепітал Груп" прийняло у власність предмети іпотеки на підставі договорів іпотеки, тобто було надано перевагу (пільгу) Іпотекодержателю щодо задоволення вимог під час дії тимчасової адміністрації.

Пункт 7.6 Договору іпотеки № 1007/14-1-4 від 11.07.2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Діамантбанк» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК», містить застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, яке надає право Іпотекодержателю звернути стягнення на Предмет іпотеки на підставі цього Договору. Вказаний договір був підписаний сторонами та нотаріально посвідчений 11.07.2014 року, тобто до запровадження тимчасової адміністрації в АТ "КБ "ЕКСПОБАНК", яке відбулося 25.09.2014 р.

Крім того, Позивач посилаючись на те, що Договір іпотеки передбачає пільги (переваги) іпотекодержателю під час дії тимчасової адміністрації в порушення п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", не наводить жодних конкретних положень договору, які передбачали б надання іпотекодержателю зазначених переваг (пільг).

Стосовно посилання ПАТ "КБ "ЕКСПОБАНК" на те, що грошові кошти за кредитним договором були перераховані на його користь всупереч встановленої Національним банком України заборони використовувати ПАТ "КБ "ЕКСПОБАНК" для розрахунків у національній валюті кореспондентські рахунки, Суд зазначає наступне.

Частиною 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" містить вичерпний перелік підстав нікчемності правочинів.

З вказаного випливає, що у випадку коли тимчасовий адміністратор/ліквідатор неплатоспроможного банку вважає правочин нікчемним та бажає визнати його нікчемним або застосувати наслідки нікчемності цього правочину в судовому порядку, він повинен чітко навести посилання на конкретні приписи ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та обґрунтувати в чому саме полягає нікчемність конкретного договору.

В даному випадку, посилання ліквідатора ПАТ "КБ "ЕКСПОБАНК" на встановлену Національним банком України заборону застосовувати при проведенні розрахунків у національній валюті прямі кореспондентські рахунки взагалі не має жодного відношення до правомірності оспорюваних в судовому порядку договорів іпотеки.

За своєю правовою природою договір іпотеки є похідними від основного договору - кредитного. Станом на дату розгляду справи кредитний договір № 1007/14-1 від 11.07.2014 року є правомірним в силу презумпції правомірності правочину, недійсним в цілому або в будь-якій частині не визнаний, а відтак і застосування в даних кредитних правовідносинах кореспондентського рахунку ПАТ "КБ "ЕКСПОБАНК" № 4 в ПАТ "Діамантбанк" вважається правомірним до тих пір, поки зворотне не буде визнане судом або прямо встановлено законом.

Отримавши кредитні кошти в сумі 101 300 000 грн. 00 коп. Позивач мав право, як власник рахунку, на власний розсуд у будь-який спосіб розпоряджатися цими коштами. Сам же факт перерахування грошових коштів на кореспондентський рахунок ПАТ "КБ "ЕКСПОБАНК" № 4 ніяким чином не порушує права останнього, оскільки така операція була проведена на виконання ПАТ "Діамантбанк" умов Кредитного договору № 1007/14-1 від 11.07.2014 року.

Більш того, Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановивши вичерпний перелік підстав нікчемності правочинів, не містить наведеної ліквідатором ПАТ "КБ "Експобанк" підстави нікчемності, як встановлення заборони використовувати певні види рахунків при проведенні банківських операцій.

Таким чином, оскільки при укладанні договорів іпотеки було дотримано всіх вимог, встановлених чинним законодавством України, жодна з підстав нікчемності правочину, передбачена ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" за цими договорами не настала.

В обґрунтування штучного виведення активів ПАТ "КБ "ЕКСПОБАНК", Позивач зазначає, що в день видачі кредитних коштів (11.07.2014р.) в сумі 101 300 000 грн. 00 коп., з рахунку ПАТ "КБ "ЕКСПОБАНК" були перераховані грошові кошти в сумі 330 870 000 грн. 00 коп. на рахунок ПАТ "Діамантбанк" в якості виконання зобов'язань по іншим правовідносинам.

Суд зазначає, що операції між ПАТ "КБ "ЕКСПОБАНК" та ПАТ "Діамантбанк" стосовно перерахування грошових коштів за іншими правовідносинами не стосуються кредитних правовідносин, які виникли між сторонами на підставі Кредитного договору № 1007/14-1 від 11.07.2014р., та не є предметом розгляду даної справи, оскільки випливають з інших правовідносин сторін.

Щодо недійсності договору іпотеки з підстав невідповідності п.7.1 Договору положенням Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Суд зазначає наступне.

Пункт 7.1 Договору іпотеки № 1007/14-1-4 від 11.07.2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Діамантбанк» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК», містить вказівку на те, що Іпотекодержатель набуває права отримати задоволення вимог за рахунок предмету іпотеки у випадку введення тимчасової адміністрації в іпотекодавця.

Як вбачається з умов Договору іпотеки, він не встановлює порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в разі введення тимчасової адміністрації в банку Іпотекодавця, а лише містить вказівку на те, що іпотекодержатель "набуває права" звернути стягнення. Сам же порядок звернення стягнення на заставне майно банку, в якому введено тимчасову адміністрацію, встановлений та конкретизується Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", майно банку, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для позачергового задоволення вимог заставодержателя. Заставодержатель має право за погодженням з уповноваженою особою Фонду звернути стягнення на заставлене майно у порядку, встановленому чинним законодавством або договором застави, та отримати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна. У разі якщо обсяг коштів від реалізації заставленого майна недостатній для задоволення вимог заставодержателя, незадоволені вимоги підлягають задоволенню в порядку черговості, встановленої цим Законом.

Виходячи з п. 3 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", з дня призначення уповноваженої особи Фонду строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав.

Таким чином, вказівка в п. 7.1 договору іпотеки, на яку посилається ПАТ "КБ "ЕКСПОБАНК", безпосередньо узгоджується з п. 3 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", оскільки саме у зв'язку з введенням тимчасової адміністрації в іпотекодавця, іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки.

Крім того, умовами п. 7.7 Договору іпотеки передбачено, що Іпотекодержатель має право на свій розсуд вибрати умови та порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, визначених цим договором та чинним законодавством України.

Суд зазначає, що Іпотечним повідомленням (вимога) вих. № 011014/2 від 01.10.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Прайм Кепітал Груп" повідомило Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Експобанк" про порушення іпотекодавцем умов кредитного договору в частині повноти та своєчасності сплати кредиту та відсотків по ньому. Таким чином, Відповідачем-1 було здійснено звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом прийняття предмету іпотеки у власність не у зв'язку з введенням у позивача тимчасової адміністрації, а у зв'язку з порушенням ПАТ "КБ "ЕКСПОБАНК" умов кредитного договору № 1007/14-1 від 11.07.2014 року.

Таким чином, посилання Позивача на невідповідність п. 7.1 Договору іпотеки вимогам п. 2 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є необґрунтованими.

Згідно із статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

За приписами статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин, приймаючи до уваги положення Цивільного кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання договору недійсним повинно бути доведено наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними.

Крім того, виходячи зі змісту статей 15, 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб'єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що Позивач не обгрунтував та не довів Суду належними та допустимими доказами в порядку статей 33, 34,36 Господарського процесуального кодексу України наявності підстав нікчемності правочинів, а тому Клопотання Позивача про застосування пунктів 1) та 2) статті 83 ГПК України, а саме вийти за межі позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК» та визнати недійсним нікчемний Кредитний договір №1007/14-1 від 11.07.2014 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК» та Публічним акціонерним товариством «Діамантбанк», не підлягає задоволенню.

За таких підстав, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину - Договору іпотеки №1007/14-1-4 від 11.07.2014 р., укладеного між Публічним акціонерним товариством «Діамантбанк» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капіносом А.Є. за реєстровим №1794, та Договору про відступлення прав вимоги від 23.09.2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Діамантбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Прайм Кепітал Груп», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капіносом А.Є. за реєстровим №2363 задоволенню не підлягають.

Оскільки вимоги Позивача щодо визнання відсутнім права власності у Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Прайм Кепітал Груп» на нежилі приміщення (в літері А), розташовані за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 11, загальною площею 1 625,1 кв.м.; зобов»язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Прайм Кепітал Груп» повернути Публічному акціонерному товариству «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК» у власність нежилі приміщення та визнання за Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК» права власності на нежилі приміщення (в літері А), розташовані за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 11, загальною площею 1 625,1 кв.м. є похідними від вимог про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, вони також не підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" визначені пільгові категорії щодо сплати судового збору, в т.ч. повноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Судовий збір, від сплати якого Позивач у встановленому законом порядку звільнений, з нього не стягується та у зв'язку з відмовою у позові на відповідачів не покладається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ЕКСПОБАНК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Прайм Кепітал Груп» та Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину - відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 27 квітня 2015 року.

Суддя О.В. Чинчин