ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2015 р.Справа № 916/899/15-г

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Князєвої К.Р.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: не з'явився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Арда-Трейдинг" до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення 39 588,77 грн. -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Арда-Трейдинг" (далі по тексту - ТОВ „Арда-Трейдинг") звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2) про стягнення заборгованості в загальному розмірі 39 588,77 грн., яка складається із суми основного боргу в розмірі 30 608,64 грн., трьох відсотків річних в сумі 459,44 грн., збитків від інфляції в сумі 4 418,50 грн. та пені в сумі 4 102,19 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов'язань за договором поставки № 2107-ОДЕ від 28.08.2014р. щодо здійснення своєчасної та в повному обсязі оплати вартості придбаної продукції.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце проведення судових засідань, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень суду під розписку, проте ОСОБА_2 не скористався правом на участь свого представника в судовому процесі. Оскільки відповідачем не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними в ній матеріалами згідно зі ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне.

28.08.2014р. між ОСОБА_2 (Покупець) та ТОВ „Арда-Трейдинг" (Продавець) було укладено договір поставки № 2107-ОДЕ, у відповідності до п. 2.1 якого Постачальник зобов'язався передавати у власність Покупця, а Покупець зобов'язався приймати та оплачувати на умовах і в порядку, визначених цим договором, товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у накладних, які є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Виходячи з положень п.п. 2.3, 5.7 договору поставки № 2107-ОДЕ від 28.08.2014р. право власності на товар, а також ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) товару переходить від Постачальника до Покупця з моменту фактичної передачі товару, що засвідчується підписанням уповноваженими представниками сторін накладної. Підписання Покупцем товарної (товарно-трансопртної) накладної свідчить про те, що Покупець згоден з ціною на товар, вказаною в накладній, перевірив кількість, асортимент, тару поставленої партії товару та погоджується на прийняття всього товару як належно поставленого згідно цього договору з дотриманням строків його постачання.

Відповідно до положень ст.ст. 662, 664 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору поставки № 2107-ОДЕ від 28.08.2014р. позивачем було передано у власність ОСОБА_2 товар вартістю 30 608,64 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними № 14738 від 28.02.2014р., № 11286 від 30.07.2014р., № 11287 від 30.07.2014р. та № 3983 від 13.08.2014р., які належним чином оформлені як первинні бухгалтерські документи.

Згідно з п. 4.2 договору поставки № 2107-ОДЕ від 28.08.2014р. Покупець зобов'язаний оплачувати кожну партію переданого Постачальником товару не пізніше 30 днів з дати її поставки. Постачальник має право в односторонньому порядку змінити строк оплати, попередньо повідомивши Покупця за 7 (сім) календарних днів.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази оплати вартості придбаного товару, суд доходить висновку, що відповідач в порушення прийнятих на себе грошових зобов'язань не здійснив оплати вартості товару, придбаного у ТОВ „Арда-Трейдинг" згідно з умовами договору поставки № 2107-ОДЕ від 28.08.2014р. В результаті викладеного, на момент розгляду даної справи за відповідачем рахується прострочена заборгованість перед ТОВ „Арда-Трейдинг" в сумі 30 608,64 грн.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 629, 692 ЦК України господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ „Арда-Трейдинг" в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за придбаний товар в сумі 30 608,64 грн.

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З посиланням на положення ст. 625 ЦК України позивачем було нараховано відповідачу до сплати три відсотки річних в сумі 459,44 грн. за порушення останнім власних грошових зобов'язань у спірних правовідносинах. Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок трьох відсотків річних, господарський суд дійшов висновку про його правильність та обґрунтованість, у зв'язку з чим, позовні вимоги в частині стягнення із ОСОБА_2 трьох відсотків річних в сумі 459,44 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, з посиланням на положення ст. 625 ЦК України позивачем також було нараховано відповідачу до сплати збитки від інфляції в сумі 4 418,50 грн. за порушення останнім власних грошових зобов'язань, перевіривши розрахунок яких, господарський суд доходить висновку про його правильність та обґрунтованість, у зв'язку з чим, із ОСОБА_2 слід стягнути збитки від інфляції в сумі 4 418,50 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки -грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов'язання. Так, згідно ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996р. №543/96-ВР (з наступними змінами та доповненнями) платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

При здійсненні нарахування пені слід мати на увазі приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно з якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Положеннями п. 6.6 договору поставки № 2107-ОДЕ від 28.08.2014р. передбачено, що у випадку порушення Покупцем строків, визначених п. 4.2 договору, Покупець оплачує Постачальникові неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення. Сторони домовились про те, що нарахування неустойки за порушення Покупцем строків, визначених в п. 4.2 договору, нараховується та сплачується за весь період невиконання або неналежного виконання Покупцем своїх зобов'язань. Нарахування неустойки припиняється в день повного розрахунку за поставлений товар.

З посиланням на п. 6.6 договору поставки № 2107-ОДЕ від 28.08.2014р. позивачем було нараховано відповідачу до сплати пеню в сумі 4 102,19 грн. за порушення останнім власних грошових зобов'язань. Проаналізувавши здійснений позивачем перевіривши розрахунок пені, господарський суд дійшов висновку про його правильність та обґрунтованість, у зв'язку з чим, позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 4 102,19 грн. підлягають задоволенню.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладене, факт існування заборгованості ОСОБА_2 перед ТОВ „Арда-Трейдинг" в загальній сумі 39 588,77 грн., яка складається з суми основного боргу в розмірі 30 608,64 грн., трьох відсотків річних в сумі 459,44 грн., збитків від інфляції в сумі 4 418,50 грн. та пені в сумі 4 102,19 грн., витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи. Доказів, спростовуючих викладене, відповідачем суду надано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо необхідності задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі шляхом присудження до стягнення із ОСОБА_2 на користь ТОВ „Арда-Трейдинг" суми основного боргу в розмірі 30 608,64 грн., трьох відсотків річних в сумі 459,44 грн., збитків від інфляції в сумі 4 418,50 грн. та пені в сумі 4 102,19 грн. відповідно до ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 549, 610 - 612, 615, 617, 625, 629, 662, 664, 692, 712 ЦК України, ст.ст. 193, 232 ГК України, ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996р. №543/96-ВР (з наступними змінами та доповненнями).

Судові витрати зі сплати судового збору суд у повному обсязі покладає на відповідача згідно зі ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 /67562, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Арда-Трейдинг" /52500, Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Миру, 29, кв. 28; поштова адреса: 49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова, 1; / суму основного боргу в розмірі 30 608 грн. 64 коп. /тридцять тисяч шістсот вісім грн. 64 коп./, три відсотки річних в сумі 459 грн. 44 коп. /чотириста п'ятдесят дев'ять грн. 44 коп./, збитки від інфляції в сумі 4 418 грн. 50 коп. /чотири тисячі чотириста вісімнадцять грн. 50 коп./, пеню в сумі 4 102 грн. 19 коп. /чотири тисячі сто дві грн. 19 коп./, судовий збір в сумі 1 827 грн. 00 коп. /одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00 коп./. Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення підписано 13.05.2014р.

Суддя С.П. Желєзна