УХВАЛА

про повернення позовної заяви

13 травня 2015 року Справа № 913/125/15

Провадження №5в/913/125/15

За позовом

Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк», м. Київ

до 1- го відповідача Публічного акціонерного товариства «Луганськ-Нива», м. Луганськ

2-го відповідача Публічного акціонерного товариства «Луганськмлин», м. Луганськ

про стягнення 41539965 грн. 47 коп.

Суддя господарського суду Луганської області Вінніков С.В.

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за генеральною угодою від 27.02.2013 № 6113N1 та укладеними в її рамках кредитними договорами від 06.11.2013 № 61113K6, від 06.11.2013 № 6113V1, від 09.04.2014 № 6114К1 в сумі 492713,16 євро (еквівалентно 11677292 грн. 53 коп.), що складається з простроченої заборгованості за кредитом - 472500 євро, заборгованості за процентами за користування кредитом - 19164,60 євро, 3% річних - 1048,56 євро, та в сумі 29862672 грн. 94 коп., що складається з: простроченої заборгованості за кредитом - 20750122 грн. 44 коп., заборгованості за процентами за користування кредитом - 3270510 грн. 62 коп., простроченої комісії за управління кредитом - 85544 грн. 71 коп., комісії за користування овердрафтом - 54 грн. 43 коп., 3% річних - 309125 грн. 39 коп., інфляційних втрат - 5447318 грн. 35 коп.

До позовної заяви, одержаної господарським судом Луганської області 13.05.2015, не подано доказів сплати судового збору у встановленому законодавством розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Недотримання зазначених вимог щодо додання до позовної заяви документів, що підтверджують сплату судового збору є підставою для повернення поданої позовної заяви без розгляду у відповідності з п. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Розмір судового збору визначений Законом України «Про судовий збір».

За змістом ст.3 Закону України «Про судовий збір» одним з об'єктів справляння судового збору є позовна заява.

Відповідно до п.п.1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (який набрав чинності з 01.11.2011) від 08.07.2011 № 3674-VІ за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 2% ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів. А за вимогами немайнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно із ч. 1 ст. 4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» на 01.01.2015 мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1218 грн. 00 коп.

Так, позивачем було подано клопотання про відстрочення сплати судового збору.

В силу ст. 45 Господарського процесуального кодексу України позовні заяви i заяви про оскарження рішень, ухвал, постанов господарського суду оплачуються судовим збором, крім випадків, встановлених законодавством.

Поряд з цим, об'єкти справляння судового збору, його розмір, пільги щодо сплати судового збору визначені нормами Закону України «Про судовий збір».

Пільги щодо сплати судового збору визначені ст. 5 вказаного Закону.

Крім того, стаття 8 Закону України «Про судовий збір» визначає повноваження господарського суду щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, враховуючи майновий стан сторони.

Аналіз правового змісту зазначеної норми свідчить про те, що відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин. При цьому, єдиною підставою від відстрочення сплати судового збору законодавець визначив майновий стан сторони. Відсутність такого мотивування у відповідному клопотанні є підставою для відхилення такого клопотання. Отже, позивач у такому клопотанні має наводити конкретні обставини, які мають виключний характер і свідчать про наявність об'єктивних підстав для відстрочення сплати судового збору.

Разом з тим, заявнику слід враховувати, що за змістом положень Господарського процесуального кодексу наявність відповідної обставини має бути доведена належними та допустимими доказами. Таким чином, звертаючись з клопотанням, сторона повинна надати докази на підтвердження викладених у ньому обставин, оскільки їх відсутність не дає підстав для його задоволення, а за відсутності доказів сплати судового збору заява підлягає поверненню згідно із приписами Господарського процесуального кодексу України.

Звертаючись з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, позивач повинен довести, що його матеріальне становище зміниться протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду спору і він зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі до винесення господарським судом судового рішення по справі.

В обґрунтування заяви про відстрочення сплати судового збору ним зазначено, що він є державним банком, який проводить свої витрати на підставі затвердженого Правлінням банку бюджету. Проте, фінансування на сплату судового збору не передбачено у бюджеті банку.

У пункті 5 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 05.07.2012 № 01-06/869/2012 вказано, що особа, яка заявляє відповідне клопотання (що може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або в окремому документі), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

З наведеного вбачається, що законом не передбачено можливості відстрочення судом сплати судового збору з огляду на інші обставини, ніж викладені у ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Таким чином, відсутні обставини, що дійсно могли б свідчити про тяжкий майновий стан підприємства заявника, який робить неможливим сплату судового збору при подані заяви.

Виходячи з вищевикладеного позивачем не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому розмірі, у зв'язку з чим та згідно п.4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України дану позовну заяву та додані до неї матеріали слід повернути без розгляду.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача, що у відповідності до п.5 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 (з наступними змінами) «Про Закон України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» у разі подання заяви (в т.ч. позовної) або скарги, стосовно якої ГПК передбачено обов'язкове надсилання її копії і копій доданих до неї документів іншим учасникам судового процесу, що знаходяться на території проведення АТО і на адресу яких у зв'язку з цим неможливо надіслати відповідні копії, до господарського суду має бути подано документ, яким підтверджується неможливість надсилання копії заяви і доданих до неї документів іншому учасникові судового процесу, що знаходиться на території проведення АТО. Форму відповідного документа законодавчо не визначено. Отже, ним може бути будь-який документ, виданий (надісланий) адресатові підприємством зв'язку за підписом керівника (заступника керівника, іншої уповноваженої особи) такого підприємства, що свідчив би про неможливість пересилання поштової кореспонденції на територію проведення АТО.

Наразі до позовних матеріалів позивачем не додано документа, виданого підприємством зв'язку за підписом керівника (заступника керівника, іншої уповноваженої особи) такого підприємства, що свідчив би про неможливість пересилання поштової кореспонденції на територію проведення АТО.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем об'єднано позовні вимоги по стягненню заборгованості за чотирма окремими договорами, що призведе до суттєвого утруднення правильного і своєчасного вирішення господарського спору.

Таким чином, розгляд заявлених у позові вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін, належній, ретельній оцінці доказів, що має ґрунтуватися на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, що призведе до суттєвого утруднення, правильного і своєчасного вирішення господарського спору. Тому, позивач має звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів з позовними заявами окремо по кожному договору окремо.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ст.63 Господарського процесуального кодексу України дану позовну заяву і додані до неї документи слід повернути без розгляду.

Керуючись п. 4 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Повернути заяву та додані до неї документи заявнику без розгляду.

2.Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

Додаток (тільки позивачу): - на "419" аркушах.

Суддя С.В.Вінніков

Надрук. 4 прим.

1-до справи

2-позивачу за адресою 03150, м. Київ, вул. Тельмана, 5 рекомендованим листом з додатком

3,4-відповідачам в м. Луганськ не направляється у зв'язку з тим, відповідно до листа УДППЗ «Укрпошта» від 16.03.2015 №511-30-100 пересилання пошти до вказаного населеного пункту тимчасово не здійснюється