РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2015Справа №910/638/15-г

За позовом Заступника прокурора Голосіївського району м. Києва в інтересах держави в особі Інституту фізіології рослин та генетики НАН України

До Публічного акціонерного товариства "КОМПАНІЯ "РАЙЗ"

Про стягнення 718 684, 59 грн. та виселення

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від прокуратури Чистякова Н.О. - посвідчення № 031458

Від позивача Фесюн Т.В. - представник

Від відповідача не з?явився

Суть спору:

Заступник прокурора Голосіївського району м. Києва звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою в інтересах держави в особі Інституту фізіології рослин та генетики НАН України до Публічного акціонерного товариства "КОМПАНІЯ "РАЙЗ" про стягнення 718 684, 59 грн. та виселення.

Ухвалою суду від 17.01.2015 за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 910/638/15-г та призначено розгляд справи на 11.02.2015.

11.02.2015 відділом діловодства суду отримано від прокуратури отримано додаткові матеріали по справі.

11.02.2015 розгляд справи не відбувся, у зв'язку із перебуванням судді Прокопенко Л.В. на лікарняному.

Ухвалою від 16.02.2015 розгляд справи призначено на 10.03.2015.

В судове засідання 10.03.2015 прокурор з'явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та надав усні пояснення.

В судове засідання 10.03.2015 представники позивача та відповідача не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою суду від 10.03.2015 відкладено розгляд справи на 14.04.2015.

В судове засідання 14.04.2015 представник прокуратури з'явився, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 14.04.2015 представник позивача з'явився, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 14.04.2015 представник відповідача повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, вмотивованих заяв та клопотань до суду не направив.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 14.04.2015 р. відповідно до ст. 85 ГПК України судомо проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про прокуратуру", на прокуратуру України покладено функції представництва інтересів держави в суді.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про прокуратуру", органи прокуратури України вживають заходів до усунення порушень закону, від кого б вони не виходили, поновлення порушених прав і притягнення у встановленому законом порядку до відповідальності осіб, які допустили ці порушення.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про прокуратуру", визначено що при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор має право звертатись до суду з заявами про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

Статтею 121 Конституції України на органи прокуратури України покладено функції представництва інтересів громадян та держави в судах.

Відповідно до ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру", представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва у суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний чи матеріальний стан, похилий вік або з інших поважних причин самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження, а інтересів держави - наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. Прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом.

На підставі зазначених положень, Заступник прокурора Голосіївського району м. Києва звернувся до суду в інтересах держави в особі Інституту фізіології рослин та генетики НАН України про стягнення 718 684,59 грн. та виселення.

На підставі дозволу Управління справами НАН України (лист №16/709- 2 і-167 від 30 вересня 2011 року) між Інститутом фізіології рослин і генетики Національної академії наук України , як орендодавцем та Публічним акціонерним товариством «Компанія «РАИЗ» як орендарем, було укладено договір оренди нерухомого майна, що знаходиться на балансі Інституту фізіології рослин і генетики НАН України, на підставі якого сторонами складено акт прийому-передачі майна від 01.01.12.

Відповідно до умов п. 1.1 Договору оренди, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме державне майно: частину приміщень лабораторного корпусу І-ІІІ поверхів площею 2 238,07 кв.м, розміщене за адресою: вул. Академіка Заболотного, 152, що перебуває на балансі Інституту фізіології рослин і генетики НАН України, вартість якого визначена відповідно до Звіту про незалежну оцінку майна від 31 жовтня 2011 року і становить 8 783 714 (вісім мільйонів сімсот вісімдесят три тисячі сімсот чотирнадцять) грн. Майно передається в оренду з метою використання під офісні приміщення.

Частину приміщень технічних поверху лабораторного корпусу (далі - Майно) площею 120,30 кв.м, розміщене за адресою: вул. Академіка Заболотного, 152, що перебуває на балансі Інституту фізіології рослин і генетики НАН України, вартість якого визначена відповідно до Звіту про незалежну оцінку майна від 31 жовтня 2011 року і становить 246 625 грн. Майно передається в оренду з метою використання під складські приміщення (приміщення архіву).

Частину приміщень виробничого корпусу площею 795,21 кв. м, розміщене за адресою: вул. Академіка Заболотного, 152, що перебуває на балансі Інституту фізіології рослин і генетики НАН України, вартість якого визначена відповідно до Звіту про незалежну оцінку майна від 31 жовтня 2011 року і становить 2 169 441 грн. Майно передається в оренду з метою використання під складські приміщення.

Частину бетонового майданчика площею 500,00 кв. м, розміщене за адресою: вул. Академіка Заболотного, 152, що перебуває на балансі Інституту фізіології рослин і генетики НАН України, вартість якого визначена відповідно до Звіту про незалежну оцінку майна від 31 жовтня 2011 року і становить 252 113 грн. Майно передається в оренду з метою використання під стоянку сільгосптехніки та службового автотранспорту.

Відповідно до п. 2.1 Договору оренди Орендар вступає в строкове платне користування майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передачі Майна.

У відповідності до положень п. 3.1 Договору оренди орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 № 786 зі змінами, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, по якому є інформація про індекс інфляції):

за частину приміщень лабораторного корпусу І-ІІІ поверхів - на 31 жовтня 2011 року 58,87 грн. за 1 кв.м, а за всю орендовану площу 131 755,18 грн. та ПДВ 26 351,04 грн., а всього 158 106,22 грн.;

за частину приміщень технічного поверху лабораторного корпусу - на 31 жовтня 2011 року 25,63 грн. за 1 кв.м, а за всю орендовану площу 3 083,29 грн. та ПДВ 616,66 грн., а всього 3 699,95 грн.;

за частину приміщень виробничого корпусу - на 31 жовтня 2011 року 34.10 грн. за 1 кв.м, а за всю орендовану площу 27 116,66 та ПДВ 5 423,33 грн., а всього 32 539,99 грн.

за частину бетонованого майданчика - на 31 жовтня 2011 року 5,04 грн. за 1 кв. м, а за всю орендовану площу 2 520,00 грн. та ПДВ 504,00 грн., а всього З 024,00 грн.

Згідно п. 3.3 Договору оренди орендна плата перераховується Орендарем відповідно до вимог чинного законодавства за весь час фактичного користування приміщенням щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

У разі припинення (розірвання) Договору оренди Орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє Орендаря від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції, Балансоутримувачу (п. 3.11 Договору оренди).

Цей Договір укладено строком на два роки та діяв з 01 січня 2012 року до 31 грудня 2013 року включно (п. 10.1 Договору оренди).

Разом з тим пунктом 10.4 Договору оренди визначено, що строк дії даного договору не може бути продовжено автоматично. Так, фактичне використання майна після закінчення дії договору не є продовженням Договору на новий строк. Продовженням терміну дії Договору відповідно до ст. 3 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу», оформлюється в порядку встановленому в НАН України, на підставі відповідного дозволу Бюро Президії НАН України.

Майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі. Обов'язок щодо складання акту приймання-передачі про повернення майна покладається на Орендаря (п.10.10 Договору оренди).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Стаття 175 ч. 1 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦКУ з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином тоді як відповідач свої зобов'язання щодо оплати послуг не виконав, у зв'язку з чим у нього. виникла заборгованість у розмірі 691 120,61 грн.

Крім суми основної заборгованості позивач просить стягнути пеню в розмірі 27563,98 грн.

Відповідно до п. 3.6 Договору оренди, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується на користь Балансоутримувача відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Стаття 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» визначає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Здійснивши розрахунок пені, суд приходить до висновку що він відповідає матеріалам справи є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню в розмірі 27 563,98 грн.

Статтею 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» регулюються правові наслідки припинення або розірвання договору оренди.

Зокрема, у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини.

Пунктом 10.9 Договору оренди визначено, що у разі припинення або розірвання Договору орендоване майно повертається протягом трьох робочих днів Орендарем Орендодавцю. У разі, якщо Орендар затримав повернення орендованого майна, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження.

Майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання акта приймання-передачі (п. 10.11 Договору оренди).

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Оскільки в силу вимог п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються, зокрема, органи прокуратури - при здійсненні представництва інтересів громадян або держави в суді, то на підставі ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів та стягуються в доход Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, ст. ст. 82 - 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Компанія "РАЙЗ" (03115, м. Київ, просп. Перемоги, 121-в, ) на користь Інституту фізіології рослин та генетики НАН України ( 03022, м. Київ, вул.. Васильківська, 31/17, ) основну заборгованість в розмірі 691 120 (шістсот дев'яносто одну тисячу сто двадцять) грн. пеню в розмірі 27 563 (двадцять сім тисяч п'ятсот шістдесят три) грн. 98 коп.

3. Виселити Публічне акціонерне товариство "Компанія "РАЙЗ" (03115, м. Київ, просп. Перемоги, 121-в, ) із займаного приміщення, що перебуває на балансі Інституту фізіології рослин і генетики Національної академії наук України, а саме: приміщень лабораторного корпусу І-ІІІ поверхів площею 2 238,07 кв. м, що розміщені за адресою: вул.. Академіка Заболотного, 152, приміщень технічних поверху лабораторного корпусу площею 120,30 кв. м, розміщених за адресою: вул.. Академіка Заболотного, 152; приміщень виробничого корпусу площею 795,21 кв. м, розміщених за адресою: вул.. Академіка Заболотного, 152; бетонового майданчика площею 500,00 кв. м., вул.. Академіка Заболотного,152.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Компанія "РАЙЗ" (03115, м. Київ, просп. Перемоги, 121-в, ) в доход спеціального фонду Державного бюджету України 15 591 (п'ятнадцять тисяч п'ятсот дев'яносто одну) грн.. 69 коп - витрат по сплаті судового збору.

5. Після вступу рішення в законну силу видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20.04.2015.

Суддя Прокопенко Л.В.