ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2015 р. Справа № 908/4413/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В. І., суддя Терещенко О.І. , суддя Россолов В.В.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - Денисенко В.М., за довіреністю від 22.11.2014р. №22/11/14;

1-го відповідача - не з'явився;

2-го відповідача - не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Запоріжжя, м. Запоріжжя (вх. №1583З/1-18)

на рішення господарського суду Запорізької області від 16.12.2014р.

у справі № 908/4413/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ - маркет", смт. Ювілейне

до 1-го відповідача Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Запоріжжя, м. Запоріжжя

до 2-го відповідача Інспекції з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області, м. Запоріжжя

про стягнення 3334,05 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 16.12.2014р. у справі №908/4413/14 (суддя Смірнов О.Г.) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ - маркет" до Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Запоріжжя та до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області задоволено; стягнуто з Державного бюджету України (територіальний орган Казначейства за місцезнаходженням органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятого рішення якого заподіяно шкоду: Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Запоріжжя Запорізької області на користь- Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ - маркет" грошові кошти в сумі 3334 (три тисячі триста тридцять чотири) грн. 05 коп. в якості шкоди, заподіяної внаслідок прийняття незаконного рішення Інспекції з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області, постанови № 000109 від 31.03.2014 року про стягнення штрафу, сплаченого до Державного бюджету, витрати зі плати судового збору в сумі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Оскаржуване рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що рішення органу виконавчої влади у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів визнано незаконним адміністративним судом та цим рішенням спричинено шкоду позивачу у вигляді вимушеної сплати суми штрафу на користь держави, шкода має бути відшкодовувана державою через органи казначейської служби, тобто Управлінням Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Запоріжжя.

Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Запоріжжя з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить зупинити виконання рішення господарського суду Запорізької області від 16.12.2014р. у справі №908/4413/14; скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 16.12.2014р. у справі №908/4413/14.

В обґрунтування своєї правової позиції апелянт зазначає, що до повноважень управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі міста Запоріжжя не належить виконання судових рішень щодо проведення списання коштів державного бюджету по справам про відшкодування шкоди, завданої органами державної влади, оскільки у територіальних органах Державної казначейської служби України рахунки щодо відшкодування вищевказаної шкоди не відкриваються і відповідно видатки на зазначені цілі не передбачено.

Автоматизованою системою документообігу Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу (справу) призначено для розгляду судді-доповідачу Терещенко О.І.

Розпорядженням секретаря першої судової палати Харківського апеляційного господарського суду, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І., суддя Россолов В.В.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 10.03.2015р. (колегія суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І., суддя Россолов В.В.), з урахуванням ухвали про виправлення описки від 25.03.2015р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 21.04.2015р. о 09:15 год.

23.03.2015р. на адресу суду від апелянта надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, у зв'язку з тим, що в кошторисі на утримання Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Запоріжжя видатки на відрядження не передбачені. (вх.№4757).

16.04.2015р. від позивача надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення (вх.№6238). В обґрунтування вказаних заперечень зазначає, що Державне казначейство України здійснює свої повноваження через територіальні органи, а тому Державна казначейська служба України у Жовтневому районі є територіальним органом Державної казначейської служби, що знаходиться за місцезнаходженням органу державної виконавчої влади, внаслідок незаконно прийнятого рішення якого заподіяно шкоду і до якого стягувачем мають подаватися документи про списання відповідних сум. (вх.№6238).

Представник позивача в судовому засіданні 21.04.2015р. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з підстав наведених у запереченнях на апеляційну скаргу.

Представники 1-го та 2-го відповідачів у судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень №627, №635, проте не скористались своїм правом на участь у судовому засіданні.

Враховуючи належне повідомлення 1-го та 2-го відповідачів про час та місце засідання суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами без участі належно повідомлених представників 1-го та 2-го відповідачів, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні представника позивача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом, Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області за наслідками проведеної 31.03.2014 року перевірки стану дотримання законодавства про захист прав споживачів у ТОВ "АТБ - маркет" була встановлена відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію щодо тридцяти семи партій товару, у зв'язку з чим керуючись ст.ст. 23, 26 Закону України "Про захист прав споживачів" та Положенням про порядок накладання та стягнення штрафів за порушення законодавства про захист прав споживачів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 № 1177, винесена постанова про накладання стягнень № 000109 та застосовано до ТОВ "АТБ - маркет" штраф у розмірі 3334,05 грн.

Позивач, з метою захисту свого порушеного права звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області про скасування постанови про накладення стягнення, передбаченого статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» №000109 від 31.03.2014р. на суму 3334,05 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.06.2014р. у справі №804/7261/14 позов ТОВ «АТБ-Маркет» задоволено, постанову про накладення штрафних санкцій у сумі 3334,05 грн. скасовано.

Зазначена вище постанова набрала законної сили 19.08.2014р., що підтверджується штампом Дніпропетровського окружного адміністративного суду (а.с.19).

Проте, під час розгляду розгляду справи в Дніпропетровському окружному адміністративному суді, Інспекція з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області звернулась до Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції з заявою про примусове стягнення штрафу.

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції ВП №43905743 від 08.07.2014р. відкрито виконавче провадження про стягнення штрафу у розмірі 3334,05 грн., боржнику встановлений строк для добровільного виконання - до 15.07.2014р.

22.07.2014р. позивач добровільно виконав постанову державного виконавця та перерахував на рахунок Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Запоріжжя обумовлений в постанові Інспекції з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області штраф у сумі 3334,05 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 22.07.2014р. №122224. (а.с.21).

Зазначене вище стало підставою для звернення позивача до господарського суду у Запорізької області з позовом, в якому останній просив стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «АТБ-Маркет» 3334,05 грн. у якості відшкодування шкоди, завданої протиправним рішенням Інспекції з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області.

16.12.2014р. господарським судом Запорізької області прийнято оскаржуване рішення, з підстав наведених вище.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Предметом спору у даній справі є правовідносини, які пов'язані з відшкодуванням шкоди, завданої юридичній особі незаконним рішенням органу державної влади.

Стаття 56 Конституція України гарантує кожному право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійснені ними своїх повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1173 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Дана стаття є спеціальною, тобто в ній передбачені особливості, які відрізняють її від загальних правил деліктної відповідальності. До таких особливостей можна віднести:

а) суб'єктний склад завдавачів шкоди. Суб'єктами завдання шкоди є органи державної влади, яка відповідно до ст. 6 Конституції України здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; органи влади Автономної республіки Крим та органи місцевого самоврядування, якими відповідно до положень ст. 140 Конституції України є сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

б) завдання шкоди при здійсненні владно-адміністративних повноважень органів державної влади, органів влади Автономної республіки Крим та органів місцевого самоврядування. Такі діяння можуть мати різноманітні види та форми. Ними можуть бути різні накази, розпорядження, вказівки або інші владні приписи (причому немає значення, зроблені вони в усній чи в письмовій формі), які підлягають обов'язковому виконанню фізичними та юридичними особами, яким вони адресовані.

в) завдання шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю. Незаконними діяннями органів державної влади, органів влади Автономної республіки Крим, органів місцевого самоврядування є діяння, які суперечать приписам законів та інших нормативних актів або здійснені поза межами компетенції вищезазначених органів. Незаконність рішення, дії чи бездіяльності завдавача шкоди повинна бути доведена.

Суб'єктом відшкодування завданої шкоди є держава, Автономна республіка Крим та орган місцевого самоврядування. Тобто шкода відшкодовується за рахунок державного бюджету, бюджету Автономної республіки Крим, бюджетів органів місцевого самоврядування.

Відповідальність за шкоду, завдану органом державної влади, органом влади Автономної республіки Крим або органом місцевого самоврядування, настає незалежно від вини цих органів, тобто і при випадковому завданні.

Колегія суддів зазначає, що факт неправомірності дій Інспекції з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області встановлений постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.06.2014р. шляхом скасування постанови цього органу про накладення на позивача штрафу у розмірі 3334,05 грн.

А тому, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що завдана позивачу шкода у розмірі 3334,05 грн. перебуває у безпосередньому причинному зв'язку з прийнятим незаконним рішенням орану державної влади при здійсненні ним своїх повноважень, а тому підлягає відшкодуванню з Державного бюджету.

Крім того, як встановлено в частині 1 статті 43 Бюджетного кодексу України, Державна казначейська служба України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

При вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої незаконними рішеннями, діями (бездіяльністю) органами державної влади господарському суду слід залучати до участі у справі відповідні державні органи, які здійснюють розпорядження бюджетними коштами, як іншого відповідача. Тобто, співвідповідачами є відповідні органи Державної казначейської служби України, до компетенції яких належить казначейське обслуговування бюджетних коштів. При цьому, не вимагається наявність порушення вказаними органами прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Колегія суддів зазначає, що господарським судом першої інстанції правомірно залучено до участі у справі в якості співвідповідача територіальний орган Казначейства - управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Запоріжжя, до якого були перераховані грошові кошти в сумі 3334,05 грн.

Указом Президента України від 13 квітня 2011 року N 460/2011 затверджено Положення про Державну казначейську службу України, згідно з яким Державна казначейська служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України. Казначейство України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України є учасником системи електронних платежів Національного банку України. Казначейство України відповідно до покладених завдань здійснює, зокрема, через систему електронних платежів Національного банку України розрахунково-касове обслуговування розпорядників, одержувачів бюджетних коштів та інших клієнтів, операцій з коштами бюджетів, спільних із міжнародними фінансовими організаціями проектів; здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Казначейство України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (у разі їх утворення) (пункти 1, 4, 7 Положення).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 25 Бюджетного кодексу України, державна казначейська служба України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Відповідно до пп. 2 п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України, до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету, відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) за рахунок коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) в межах бюджетних призначень за рішенням суду у розмірі, що не перевищує суми реальних збитків, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. № 845 (далі - Порядок), цей Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також: іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення (далі - державні органи).

Згідно пп. 2 п. 35 вказаного Порядку, казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень. Пунктом 36 Порядку встановлено, що у разі здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку стягувачі подають документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцезнаходженням органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності якого заподіяно шкоду.

Таким чином, наведене вище свідчить про те, що територіальні органи Казначейства здійснюють юридично значимі дії, пов'язані із виконанням судових рішень про стягнення з державного бюджету коштів на відшкодування шкоди, як то: приймання документів від стягувачів, інформування державних органів та органів прокуратури, збір документів, які можуть бути підставою для зупинення безспірного списання коштів державного бюджету і їх перерахування на рахунок стягувача, пересилання зібраних документів до Казначейства.

А отже, виходячи з того, що виконання судового рішення про стягнення з Державного бюджету коштів на відшкодування шкоди здійснюється за участю територіальних органів Казначейства, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що управління державної казначейської служби у Жовтневому районі м. Запоріжжя є належним відповідачем у даній справі.

Крім того, в пункті 7 інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року" № 01-8/482 від 13.08.2008 року зазначено про необхідність залучення до участі у справі іншого відповідача територіальний орган Державного казначейства України.

За таких обставин, зазначені висновки спростовують доводи апелянта про те, що належним відповідачем у даній справі має бути Державна казначейська служба України.

Як зазначалось вище, Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 затверджений Порядок виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ.

06.02.2013 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 року № 45 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845".

Зазначена постанова прийнята у зв'язку із приведенням постанови Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ" у відповідність із Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Пунктом 35 зазначеного Порядку передбачено, що Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації), зокрема, шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.

Відповідно до пункту 41 Порядку, Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування:

1) шкоди, заподіяної громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та судів;

2) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень;

3) шкоди, заподіяної органом державної влади у сфері нормотворчої діяльності;

4) різниці між сумою коштів, що надійшли до державного бюджету від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, та сумою, встановленою у судовому рішенні;

5) шкоди, заподіяної фізичній особі внаслідок злочину.

Відповідно до пункту 16 Порядку, органи Казначейства за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів:

1) для повернення надмірно та/або помилково сплачених податків і зборів;

2) що надійшли в результаті повернення бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою або під державні гарантії;

3) що надійшли від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, вилученого уповноваженими державними органами;

4) що надійшли в результаті конфіскації національної або іноземної валюти;

5) що надійшли в інший установлений законодавством спосіб;

6) з метою забезпечення бюджетного відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного та місцевих бюджетів з відшкодування такого податку.

Пунктом 18 Порядку виконання виконавчих документів щодо стягнення судових витрат, зарахованих до державного та місцевих бюджетів, здійснюється органами Казначейства без звернення до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, за відповідною інформацією.

Відповідно до пункту 42 Порядку, у разі здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 41 цього Порядку стягувачі подають документи, зазначені у пункті 7 цього Порядку до органу Казначейства за місцезнаходженням органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності якого заподіяно шкоду, а саме:

- заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який перераховуватимуться кошти, якщо дані реквізити не зазначені у виконавчому документі, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній;

- оригінал виконавчого документа;

- судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності).

До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (платіжні доручення, квитанції про перерахування коштів до відповідного бюджету, довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів дізнання, досудового слідства та прокуратури тощо).

У статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05 червня 2012 року зазначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Заявлені позивачем вимоги про відшкодування шкоди є тотожними вимозі про повернення сплачених ним 3334,05 грн., що здійснюється шляхом списання грошових коштів з відповідного бюджету.

Безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів (абз. 1 п. 2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників).

Пунктом 4 Порядку встановлено, що органи Казначейства:

1) забезпечують у випадках, передбачених цим Порядком, зберігання виконавчих документів та ведення їх обліку. Після виконання виконавчого документа суду в повному обсязі такий документ повертається до суду з відміткою про його виконання;

2) вживають заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку;

3) розглядають письмові звернення (вимоги) осіб, які беруть участь у справі, щодо виконання виконавчих документів, а також звернення (вимоги) прокурорів.

А отже, колегія суддів приходить до висновку, що виходячи зі змісту приписів п.п. 36, 37 Порядку, виконання рішень про стягнення коштів з Державного та місцевих бюджетів або боржників, виконання судового рішення про стягнення з Державного бюджету коштів на відшкодування шкоди здійснюється за участю територіальних органів Казначейства, а, отже Управління державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Запоріжжя, яке є територіальним органом Державної казначейської служби України, що знаходиться за місцезнаходженням органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятого ним рішення і до якого повинно бути подані стягувачем документи про списання відповідних сум, є належним відповідачем у даній справі.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що рішенням органу виконавчої влади спричинено шкоду позивачу у вигляді вимушеної сплати штрафу на користь держави, яке надалі визнано незаконним, а отже, завдана таким рішенням шкода має відшкодовуватись державою відповідно до статті 1173 Цивільного кодексу України через органи виконавчої влади у сфері казначейського обслуговування.

Враховуючи те, що позивачем доведено спричинення матеріальної шкоди внаслідок прийняття Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Запорізької області незаконної постанови від 31.03.2014р. №000109 про стягнення штрафу у сумі 3334,05 грн. та наявність передбачених чинним законодавством України підстав для відшкодування такої шкоди за рахунок держави, місцевий господарський суд дійшов правомірного та обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Також, господарський суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо того, що належним співвідповідачем у даній справі є відповідний територіальний орган Державної казначейської служби України, а саме управління Державної казначейської служби у Жовтневому районі м. Запоріжжя.

Приписами статті 32 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді рішення, у зв'язку з чим апеляційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Запоріжжя, м. Запоріжжя слід залишити без задоволення, рішення господарського суду Запорізької області - без змін.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 99, 101, ч.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Запоріжжя, м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 16.12.2014р. у справі №908/4413/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складений 22.04.2015р.

Головуючий суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.

Суддя Россолов В.В.