ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2015 р.Справа № 922/2089/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Харкові, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "С.К.С.М.", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Шибіка Ю.Г., довіреність № 010-01/7568 від 05.11.2013 року;

відповідача - Рум"янцева І.І., довіреність від 05.01.2015 року

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Харкові, м. Харків (позивач) 31.03.2015 року звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "С.К.С.М.", м. Харків, в якій просить суд стягнути з відповідача за кредитними договорами: №6806К92 від 17.11.2006р.; №68108К42 від 25.06.2008р.; №68108К50 від 28.07.2008р. відсотки за користування кредитом за вищевказаними Договорами та пеню в розмірі 3862,12 грн. та 1204,74 євро. Також до стягнення заявлені судові витрати. Також, в п. 2 прохальної частини позовної заяви позивач клопоче про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, що розміщені на його рахунках в межах суми позову.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02 квітня 2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 922/2089/15 та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 21 квітня 2015 року об 11:00

21.04.2015 року через канцелярію суду, до матеріалів справи від позивача надійшов супровідний лист (вх. № 15886) з додатковими документами, які досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

21.04.2015 року через канцелярію суду, до матеріалів справи від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 15877), який досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

21.04.2015 року через канцелярію суду, до матеріалів справи від позивача надійшли пояснення (вх. № 16137), які досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

Позивач в призначене судове засідання з'явився, заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в призначене судове засідання з'явився та надав суду усні пояснення, в яких заявлені позовні вимоги визнав з урахуванням поданого позивачем розрахунком.

Розглянувши клопотання позивача про забезпечення позову шляхом шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, що розміщені на його рахунках в межах суми позову, суд зазначає про наступне.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або зі своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з ч.1 ст. 67 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Господарський суд здійснив оцінку обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу і вважає, що вони ґрунтуються тільки на припущеннях позивача та нічим не підтверджені та не обґрунтовані.

Позивачем не подано до матеріалів справи жодних доказів, з яких би вбачалось, що невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що клопотання позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, що розміщені на його рахунках в межах суми позову необґрунтоване та не доведене документально, а тому у суду відсутні правові підстави для його задоволення.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" визначені розміри ставок судового збору, а саме, за подачу до господарського суду клопотання про забезпечення позову його розмір складає 1827,00 грн.

На підставі вищенаведеного, судовий збір в розмірі 1827,00 грн. за подачу до господарського суду клопотання про забезпечення позову покладається на позивача.

За висновками суду, в матеріалах господарської справи № 922/2089/15 достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та є необхідними для прийняття повного і обґрунтованого судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно дослідивши надані докази, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

17.11.2006 року між ВАТ "Укрексімбанк", правонаступником якого на теперішній час є АТ "Укрексімбанк" (позивач), та ТОВ "С.К.С.М." (відповідач) укладено генеральну угоду №6806N4. Відповідно до п. 4.5.1 генеральної угоди загальний ліміт заборгованості не може перевищувати 22 683 000,00 грн.

Відповідно до додатку І до генеральної угоди №6806N4 від 17.11.2006 р. сторонами укладено:

- кредитний договір №6806К92 від 17.11.2006 р. на відкриття відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитної лінії з 17.11.2006року- 6700000,00грн., з 01.12.2006року-7 000 000,00 грн., кінцевий термін погашення 25.10.2009 р. (далі - Кредитний договір 1).

- кредитний договір №68108К42 від 25.06.2008 р. на відкриття відновлювальної кредитної лінії з лімітом 915 000,00 євро, кінцевий термін погашення 24.06.2009 р. (далі - Кредитний договір 2).

- кредитний договір №68108К50 від 28.07.2008 р. на відкриття відновлювальної кредитної лінії з лімітом 9 795 000,00 грн. (з урахуванням додаткової угоди №68108К50-1 до кредитного договору №68108К50 від 28.07.2008р.), кінцевий термін погашення 27.07.2009 р. (далі - Кредитний договір 3).

Відповідно до умов п.3.3.1 Кредитного договору 2, Кредитного договору 3 надання кредиту приводилось на підставі наданих відповідачем платіжних доручень та /або реєстрів платежів, та /або листів відповідача, та/або отриманих від відповідача засобами програмно-технічного комплексу БАНК-КЛІЄНТ електронних заяв на перерахування кредитних коштів, відповідно до укладених контрактів, шляхом попередньої оплати, за фактом поставки та у разі необхідності з частковою або повною конвертацією/конверсією кредитних коштів за рахунок відповідача із наступним її зарахуванням на поточний рахунок відповідача у банку, вказаний в п.2.1.11, з метою подальшого перерахування відповідно до умов укладених договорів та на підставі реєстру платежів з метою оплати укладених договорів і рахунків-фактур по системі БАНК-КЛІЄНТ з одночасним утворенням заборгованості за Кредитом на позичкових рахунках відповідача, відкритих згідно п.3.8. цього договору.

Згідно з умовами умов п.3.3.1 Кредитного договору 1 надання кредиту приводилось на підставі наданих відповідачем платіжних доручень та /або реєстрів платежів, та /або листів відповідача, та/або отриманих від відповідача засобами програмно-технічного комплексу БАНК-КЛІЄНТ електронних заяв на перерахування кредитних коштів у гривні відповідно до умов укладених контрактів, шляхом попередньої оплати, за фактом поставки з метою подальшого перерахування відповідно до умов укладених договорів та на підставі реєстру платежів з метою оплати укладених договорів і рахунків-фактур по системі БАНК-КЛІЄНТ з одночасним утворенням заборгованості за Кредитом на позичкових рахунках відповідача, відкритих згідно п.3.8. цього договору.

Відповідно до п.п.3.4.1. Кредитного договору 1, Кредитного договору 2, Кредитного договору 3, відповідач взяв на себе обов'язок погасити кредит у валюті кредиту на рахунок вказаний у п.3.8. цього договору в строк, зазначений в п.3.2. цього договору згідно з графіком зниження ліміту заборгованості за рахунок будь-яких грошових надходжень відповідача. Строки, передбачені графіком зниження ліміту заборгованості, є обов'язковими.

У відповідності до п.3.5.1. Кредитного договору 1, в редакції додаткової угоди №6806К92-5, відповідач сплачує банкові проценти за користування кредитом у розмірі зазначеному в п.3.2. цього договору, у валюті кредиту. Банк щомісяця нараховує проценти на суму фактичної заборгованості за кредитом із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів на основі банківського року у валюті кредиту. Банк надає відповідачу розрахунок суму процентів не пізніше 25 числа кожного місяця або, у разі якщо 25 число місяця є вихідним або святковим днем , не пізніше попереднього банківського дня. Проценти зазначені в розрахунку, підлягають сплаті у валюті кредиту не пізніше останнього банківського дня кожного місяця (у січні до 15 числа) на рахунок зазначений в п.3.8. цього договору .

Згідно з п.3.5.1. Кредитного договору 2, Кредитного договору 3 відповідач сплачує банкові проценти за користування кредитом у розмірі зазначеному в п.3.2.5. цього договору, у валюті кредиту. Такі проценти нараховуються щомісяця на суму фактичної заборгованості за кредитом із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів на основі банківського року у валюті кредиту і підлягають сплаті з 1 по 7 число кожного місяця на рахунок зазначений в п.3.8. цього договору .

Відповідно до п. 7.2., 3.4.1., 3.5.1., 3.2. Кредитного договору 1, Кредитного договору 2, Кредитного договору 3, у разі невиконання відповідачем зобов'язань з погашення кредиту та сплати процентів він сплачує банкові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня.

Позивач звернувся з даним позовом до господарського суду, в якому останній наголошував, що рішенням господарського суду Харківської області від 05.03.2014 року по справі № 5023/086/12 позовні вимоги прокурора Київського району м. Харкова в інтересах держави в особі ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Харкові задоволено повністю та стягнуто на користь останнього з ТОВ "С.К.С.М." суму заборгованості за кредитними договорами: №6806К92 від 17.11.2006р.; №68108К42 від 25.06.2008р.; №68108К50 від 28.07.2008р. в розмірі - 22984701,11 грн. та 1230916,51 євро з відстроченням виконання судового рішення до 31.12.2016р.

Однак, позивачем наголошено, що станом на 24.03.2015р. заборгованість за Генеральною угодою відповідачем не погашена, дія кредитного договору на час подання Банком позовної заяви не припинилася, відсотки за користування кредитом нараховуються до повного виконання відповідачем зобов'язань.

Як вбачається із розрахунку заборгованості, станом на 24.03.2015 року сума заборгованості за Генеральною угодою за період з 05.12.2013 р. по 24.03.2015 р. становить 1204,74 євро та 3862,12 грн., що складається з:

1. за Кредитним договором № 6806К92 від 17.11.2006р.

- 447,06 грн. відсотків за користування кредитом;

- 91,53 грн. пені

2. за Кредитним договором № 68108К42 від 25.06.2008 р.

- 1204,74 євро відсотків за користування кредитом;

- 2717,24 грн. пені

3. за Кредитним договором №68108К50 від 28.07.2008р.

- 535,05 грн. відсотків за користування кредитом;

- 71, 24 грн. пені

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, користуючись принципом об'єктивної істини, принципами добросовісності, розумності та справедливості, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами ст. 204 Цивільного кодексу України договори (кредитний та іпотечний) укладені між його сторонами, як цивільно-правові правочини є правомірними на час розгляду справи, оскільки їх недійсність прямо не встановлено законом, та вони не визнані судом недійсними, тому зобов'язання за цими договорами мають виконуватися належним чином.

Статтею 525 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 345 Господарського кодексу України кредитні операції полягають у розміщенні банками від свого імені, на власних умовах та на власний ризик залучених коштів юридичних осіб (позичальників) та громадян. Кредитними визнаються банківські операції, визначені як такі законом про банки і банківську діяльність. Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до п. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ч.1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в порушення домовленості сторін неповно та несвоєчасно виконав своє зобов'язання за Кредитними договорами, та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявлених до стягнення відсотків за користування кредитом та пені.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідачем прострочено виконання зобов'язання за кредитними договорами: №6806К92 від 17.11.2006 р.; №68108К42 від 25.06.2008 р.; №68108К50 від 28.07.2008 р.

Відповідно до ч. 1 статті 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.

Згідно з приписами ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з положеннями п. 7.2., 3.4.1., 3.5.1., 3.2. Кредитного договору 1, Кредитного договору 2, Кредитного договору 3, у разі невиконання відповідачем зобов'язань з погашення кредиту та сплати процентів він сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Наведені законодавчі приписи та установлені фактичні дані, дають підстави для висновку суду про правомірність нарахування позивачем відсотків за користування кредитом та пені, а саме, за Кредитним договором № 6806К92 від 17.11.2006р. 447,06 грн. відсотків за користування кредитом та 91,53 грн. пені; за Кредитним договором № 68108К42 від 25.06.2008 р. 1204,74 євро відсотків за користування кредитом та 2717,24 грн. пені; за Кредитним договором №68108К50 від 28.07.2008р. 535,05 грн. відсотків за користування кредитом та 71, 24 грн. пені, у зв'язку з чим, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю.

При розподілі господарських витрат, суд керується приписами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1827,00 грн. за майновий характер спору в даному разі покладаються на відповідача, з вини якого виник даний спір, який доведено до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 546, 548, 549, 598, 599, 610-612, 625, 626, 627, 628,1048, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32,33, 41, 43, 49, 66, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмежено відповідальністю "С.К.С.М." (м. Харків, вул. Енергетична, 18, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Горького, 127, ) в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Харкові (61057, м. Харків, вул. Чернишевська, 11, п/р у філії АТ "Укрексімбанк" в м. Харкові, ) - 1204,74 євро; 3862,12 грн. (що складається з: за Кредитним договором № 6806К92 від 17.11.2006р. 447,06 грн. відсотків за користування кредитом та 91,53 грн. пені; за Кредитним договором № 68108К42 від 25.06.2008 р. 1204,74 євро відсотків за користування кредитом та 2717,24 грн. пені; за Кредитним договором №68108К50 від 28.07.2008р. 535,05 грн. відсотків за користування кредитом та 71, 24 грн. пені); 1827,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Горького, 127, ) в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Харкові (61057, м. Харків, вул. Чернишевська, 11, п/р у філії АТ "Укрексімбанк" в м. Харкові, ) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) - 1827,00 грн. судового збору за подачу до господарського суду клопотання про забезпечення позову.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 27.04.2015 р.

Суддя Є.М. Жиляєв