КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2015 р. Справа№ 910/18040/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Руденко М.А.

Пашкіної С.А.

при секретарі: Ставицькій Т.Б.

за участю представників:

від позивача: Євсєєва О.А., представник за довіреністю б/н від 22.08.2014р.;

від відповідача: не з'явився;

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Вайн"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2014р. (підписано - 20.11.2014р.)

у справі №910/18040/14 (суддя: Бондаренко Г. П )

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фросбі-М"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Вайн"

про стягнення 220 328,53 грн.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фросбі-М" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Вайн" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості по сплаті суборендної плати за договором суборенди нерухомого майна №А30-26/11/13 від 26.11.2013 у розмірі 120 847,34 грн., заборгованість по сплаті експлуатаційно-сервісних послуг у розмірі 16 888,31 грн., заборгованість по відшкодуванню вартості комунальних послуг у розмірі 20086,38 грн., заборгованість по компенсації вартості встановлення (матеріалів та робіт) скляного фасаду у розмірі 27823,07 грн., штрафні санкції за неналежне виконання грошових зобов'язань у розмірі 18637,61 грн., інфляційні втрати за неналежне виконання грошових зобов'язань у розмірі 12113,80 грн., 3 % річних від простроченої суми за неналежне виконання грошових зобов'язань у розмірі 1533,67 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2014р. позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі за №910/18040/14.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.11.2014р. у справі №910/18040/14 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Вайн" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фросбі-М" 115 315 грн. 07 коп. заборгованості по оплаті суборендних платежів,10 043 грн. 19 коп. заборгованості по оплаті комунальних послуг, 16 888 грн. 31 коп. заборгованості по оплаті експлуатаційно - сервісних послуг, 27 823 грн. 07 коп. заборгованості по компенсації вартості скляного фасаду, 17 006 грн. 96 коп. штрафу, 1 533 грн. 67 коп. 3 % річних, 11 432 грн. 28 коп. інфляційних втрат та 4 000 грн. 00 коп. судових витрат по оплаті судового збору. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Юні Вайн" звернулось з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просило рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2014р. у справі №910/18040/14 частково скасувати.

У доводах апеляційного оскарження відповідач посилався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповноту з'ясування ним обставин справи та прийняття рішення, висновки якого не відповідали фактичним обставинам справи.

На думку скаржника, судом першої інстанції не враховано п. 3.3.14. Договору суборенди, яким встановлено, що суборендар зобов'язаний компенсувати вартість скляного фасаду з розрахунку 1528,74 грн. за 1 кв.м. на підставі рахунку Орендаря, тоді як рахунок був отриманий відповідачем лише 12.08.2014р., в якому позивачем була вказана на свій розсуд сума у розмірі 27 823,07 грн. Відповідач зазначав, що оскільки положеннями договору суборенди вказано, що вартість скляного фасаду має бути здійснена протягом 9 місяців, тоді моментом початку виплати такої компенсації повинно бути визначення суми відшкодування на підставі заміру розміру фасаду та виставлення рахунку згідно вказаних замірів, між тим в порушення вказаної процедури, позивач разово виставив рахунок 12.08.2014р. на всю суму без зазначення чим ця сума обґрунтована.

Разом з тим, апелянт не погоджувався з рішенням суду щодо не зарахування суми гарантійного платежу, оскільки в Акті звірки взаєморозрахунків від 07.10.2014р. за період з 01.12.2013р. по 31.07.2014р. сума гарантійного платежу вписана, а тому за твердженням апелянта, вказане свідчить про те, що зазначений документ у відповідності до п. 6.10. Договору є повідомленням про зарахування гарантійного платежу. Крім того, апелянт зазначав про те, що починаючи з 30.04.2014р. він не має можливості використовувати приміщення за Договором суборенди у зв'язку з застосуванням до нього оперативно-господарської санкції у вигляді обмеження доступу до приміщення, що орендується з боку позивача, а тому за твердженням апелянта орендар безпідставно включив до строку суборенди час з 30.04.2014р. до моменту подачі позову та нарахував за цей час платежу.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Вайн" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2014р. у справі №910/18040/14 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), судді: Смірнова Л.Г., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2014р. у справі №910/18040/14 (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Кропивна Л.В. (доповідач), судді: Смірнова Л.Г., Чорна Л.В.) вказану апеляційну скаргу прийнято до провадження, а її судовий розгляд призначено на 14.01.2015р.

14.01.2015р. через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фросбі-М" надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Фросбі-М" подано клопотання про продовження строку розгляду спору у справі №910/18040/14 у зв'язку з необхідністю повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.01.2015р. строк розгляду спору у справі №910/18040/14 продовжено на п'ятнадцять днів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.01.2015р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 25.02.2015р.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2015р. у зв'язку з перебуванням судді Смірнової Л.Г. у відпустці, здійснено заміну у складі колегії суддів у даній справі на наступний: головуючий суддя - Кропивна Л.В., судді: Руденко М.А., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2015р. прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Вайн" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2014р. у справі №910/18040/14 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя: Кропивна Л.В., судді: Руденко М.А., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2015р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 18.03.2015р., у зв'язку з неявкою у судове засідання представників сторін.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 18.03.2015р. у справі №910/18040/14 у зв'язку з перебуванням судді Чорної Л.В. у відпустці, здійснено заміну у складі колегії суддів у даній справі на наступний: головуючий суддя - Кропивна Л.В., судді: Руденко М.А., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.03.2015р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Вайн" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2014р. у справі №910/18040/14 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя: Кропивна Л.В., судді: Руденко М.А., Смірнова Л.Г.

В судовому засіданні 18.03.2015р. колегією суддів оголошено перерву до 01.04.2015р. о 12:40.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2015р. у справі №910/18040/14 у зв'язку з перебуванням судді Смірнової Л.Г. у відпустці, здійснено заміну у складі колегії суддів у даній справі на наступний: головуючий суддя - Кропивна Л.В., судді: Руденко М.А., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2015р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Вайн" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2014р. у справі №910/18040/14 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя: Кропивна Л.В., судді: Руденко М.А., Чорна Л.В.

01.04.2015р. через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фросбі-М" надійшло клопотання про долучення додаткових документів.

01.04.2015р. через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Вайн" надійшло клопотання про долучення документів.

В судовому засіданні 01.04.2015р. оголошено перерву до 22.04.2015р.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду №09-52/689/15 від 22.04.2015р. у зв'язку з перебуванням судді Чорної Л.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у відпустці, призначено повторний автоматичний розподіл справи №910/18040/14.

Відповідно до протоколу про повторний автоматичний розподіл справи між суддями від 22.04.2015р. справу призначено колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя - доповідач): Кропивна Л.В. судді: Руденко М.А., Пашкіна С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2015р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Вайн" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2014р. у справі №910/18040/14 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя: Кропивна Л.В. судді: Руденко М.А., Пашкіна С.А.

У судове засідання 22.04.2015р. відповідач не з'явився.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26 грудня 2011 року №18, у разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81 1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

Оскільки 01.04.2015р. у судовому засіданні колегією суддів було оголошено перерву до 22.04.2015р. та представник відповідача, який був присутній у судовому засіданні був повідомлений судом під розписку, то відповідач вважається таким, який повідомлений належним чином про час та місце судового засідання - 22.04.2015р.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.3 ст.22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, але відповідач, не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні, разом з тим, явка судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалася, Київський апеляційний господарський суд дійшов до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті у судовому засіданні 22.04.2015р. за відсутності представників відповідача.

У судовому засіданні 22.04.2015р. представник позивача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як підтверджується матеріалами справи, 26.11.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фросбі-М" (далі - позивач, орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юні Вайн" (далі - відповідач, суборендар) був укладений договір суборенди нерухомого майна №А 30-26/11/13 (далі - Договір), відповідно до умов якого орендар передає, а суборендар приймає у тимчасове оплатне користування нерухоме майно - приміщення, конкретні розташування та характеристики якого визначені додатком № 6 до договору (технічна специфікація приміщення) та погоджується сторонами одночасно з договором, але у будь-якому випадку не пізніше моменту складання акту прийому - передачі приміщення суборендарю (п.1.1. Договору).

Відповідно до п. 4.1. договору договір діє до 30 листопада 2014 року.

19 грудня 2013 року актом приймання-передачі приміщення в суборенду до договору суборенди нерухомого майна № А30-26/11/13 від 26 листопада 2013 року орендовані за договором приміщення були передані позивачем відповідачу та прийняті останнім.

Спір у справі виник у зв'язку з неналежним виконанням суборендарем своїх зобов'язань з оплати орендних та інших платежів , внаслідок чого, за твердженням позивача, станом на 30.07.2014р. виникла така заборгованість: 120 847, 34 грн. по суборендній платі, 16 888, 31 грн. по оплаті експлуатаційно - сервісних послуг, 10 043, 19 грн. по відшкодуванню вартості комунальних послуг, 27 823, 07 грн. по компенсації вартості встановлення (матеріалів та робіт) скляного фасаду.

Згідно з матеріалами справи позивач за період дії договору станом на 30.07.2014р. виставляв відповідачу рахунки на оплату платежів , передбачених договором, які були оплачені відповідачем частково.

Так, на оплату суборендних платежів за договором було виставлено рахунків на загальну суму 144 219, 90 грн. (рахунки №№ , , , , 103, 102, 201, 200, 736, 737, 636, 655, 775, 776, 996, 995), на оплату експлуатаційно - сервісних послуг - 23 156, 15 грн. (рахунки №№ , , , 105, 104, 203, 202, 310, 309, ), на оплату відшкодувань вартості комунальних послуг - 11 459, 16 грн. (рахунки №№ , , , , , , , , , , , , , , ), на оплату компенсації вартості встановлення (матеріалів та робіт) скляного фасаду 27 823, 07 грн. (рахунок № 872).

При цьому, з матеріалів справи слідує, що виставлені позивачем рахунки по договору були оплачені відповідачем частково, а саме: сплачено 36 623, 93 грн. гарантійного платежу, 28 904, 83 грн. суборендних платежів, 5 328, 20 грн. експлуатаційно - сервісних послуг та 210, 61 грн. на відшкодування вартості спожитих комунальних послуг.

За розрахунком відповідача загальна заборгованість за договором, яку він має перед позивачем станом на 30.07.2014 , становить 140 283, 38 грн.

У відповідності до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно ст. 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Колегією суддів встановлено, що позивачем у відповідності до умов договору було передано 19.12.2013р. відповідачу в суборенду приміщення.

Відповідно до умов договору, суборендні платежі вносяться щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця за наступний, експлуатаційно - сервісні послуги сплачуються щомісячно, не пізніше 5 банківських днів з моменту отримання рахунку орендаря, комунальні послуги сплачуються щомісячно у поточному місяці, не пізніше 5 банківських днів з моменту отримання рахунку орендаря, за попередній місяць , гарантійний платіж в розмірі 36 623, 93 грн. сплачується протягом 3 банківських днів з моменту укладання договору.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач сплатив позивачу згідно договору 71 067, 57 грн., в які входили такі платежі: 36 623, 93 грн. гарантійного платежу, 28 904, 83 грн. суборендних платежів, 5 328, 20 грн. за експлуатаційно - сервісні послуги та 210, 61 грн. відшкодування вартості комунальних послуг.

Згідно п. 6.1. договору сторони погодились, що у відповідності з умовами договору суборендар виплачує орендарю наступні платежі:

- відшкодування комунальних послуг;

- експлуатаційно - сервісні послуги;

- суборендна плата;

Сторони прийшли до взаємної згоди, що початок нарахування суборендної плати, у будь-якому випадку, починається з моменту підписання сторонами акту прийому - передачі приміщення в суборенду.

Пунктом 6.3. договору встановлено, що суборендна плата сплачується щомісячно, не пізніше 20 (двадцятого) числа поточного місяця за наступний. Суборендна плата за перший місяць суборенди нараховується з моменту підписання акту приймання - передачі приміщення в суборенду.

Здійснивши підрахунок внесених відповідачем суборендних платежів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заборгованість у відповідача перед позивачем по суборендній платі за період з грудня 2013 по серпень 2014 становить 115 315, 07 грн. (144 219, 90 - 28904, 83 = 115 315, 07).

Посилання апелянта на неправомірне утримання позивачем гарантійного платежу і неспрямування його на погашення допущеної відповідачем заборгованості по сплаті орендних платежів, не беруться до уваги судовою колегією, адже доля гарантійного платежу у розмірі 36 623, 93 коп. вирішується після припинення договору суборенди, що передбачено умовами договору суборенди.

На момент прийняття судового рішення Договір суборенди не був припинений, отже за рахунок гарантійного платежу суборендодавець не міг отримати задоволення своїх вимог до орендаря.

Як вірно встановлено судом першої інстанції на підставі наявних у справі матеріалів, за період з грудня 2013 по квітень 2014 позивач виставив відповідачу рахунки для оплати експлуатаційно - сервісних послуг на загальну суму 23 156, 15 грн., які були оплачені відповідачем частково на суму 5 328, 20 грн. 20.02.2014 та 07.03.2014.

Між тим, оплата експлуатаційно - сервісних послуг має здійснюватися за договором суборендарем щомісячно не пізніше 5 банківських днів з моменту отримання рахунку від суборендаря.

Таким чином, заборгованість в цій частині становить суму 17 827, 95 грн. (23 156, 15 - 5 328, 20), тоді як позивачем заявлено - 16 888, 31 грн.

Щодо компенсації вартості комунальних послуг, то на їх оплату позивач виставив відповідачу рахунки на загальну суму 11 459, 16 грн. за період з грудня 2013 по червень 2014.

Відповідач 07.03.2014 здійснив часткову оплату комунальних послуг на суму 210, 61 грн. по рахунку фактурі № . Інших доказів компенсації вартості комунальних послуг відповідач суду не надав.

Отже, з урахуванням часткової оплати компенсації вартості комунальних послуг за період з грудня 2013 по червень 2014 на суму 210, 61 грн., заборгованість відповідача по таким платежам становила за вірним розрахунком суду першої інстанції 11 248, 55 грн. (11 459, 16 - 210, 61 = 11 248, 55), тоді як позивачем було заявлено до стягнення суму компенсації вартості комунальних послуг за зазначений період у розмірі 10 043, 19 грн.

Позивачем умови договору виконані в повному обсязі, у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів на підтвердження сплати заборгованості по сплаті суборендних платежів у розмірі 115 315, 07 грн. відповідачем суду не надано, як і не надано доказів оплати заборгованості в розмірі 11 248, 55 грн. по компенсації комунальних платежів, заборгованості в розмірі 17 827, 95 грн. по оплаті експуатаційно - сервісних послуг

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором в сумі 115 315, 07 грн. по сплаті суборендних платежів, 11 248, 55 грн. по оплаті комунальних послуг, 17 827, 95 грн. по оплаті експлуатаційно - сервісних послуг, належним чином доведений, і відповідачем не спростований, строк сплати зазначених платежів, у відповідності до п. п. 3.3.14, 6.1.1, 6.1.2, 6.3., 6.16 договору є таким, що настав, а тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 115 315, 07 грн. по сплаті суборендних платежів, у розмірі 10 043, 19 грн. по оплаті комунальних послуг, у розмірі 16 888, 31 грн. по оплаті експлуатаційно - сервісних витрат вірно задоволені місцевим господарським судом , який не виходив за межі заявлених позивачем вимог.

Що стосується вимог позову про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 27 823, 07 грн. по компенсації вартості скляного фасаду, то судова колегія з висновками суду першої інстанції , який задовольнив вказані вимоги , погодитися не може.

За умовами договору відповідач зобов'язався компенсувати позивачу вартість скляного фасаду рівними частинами протягом 9 місяців із розрахунку 1 528, 74 грн. за 1 кв. м. площі такого фасаду на підставі рахунку орендаря (п. 3.3.14 договору).

Між тим, в матеріалах справи наявний рахунок № 872 від 19.06.2014 на оплату компенсації витрат з облаштування орендної площі (встановлення вітрин) на суму 27 823, 07 грн., який був направлений позивачем відповідачу 12.08.2014.

На момент подання позову та прийняття рішення по справі визначений договором строк для компенсації вартості скляного фасаду не збіг , відтак, примусове стягнення з відповідача 27 823, 07 грн судова колегія вважає передчасним.

Отже , рішення господарського суду у частині стягнення з відповідача вартості скляного фасаду у заявленого позивачем розмірі 27 823, 07 грн. підлягає скасуванню. Нараховані позивачем штрафні санкції у розмірі 10 % від простроченої суми , у зв'язку з неправомірністю вимог по стягненню вартості скляного фасаду нараховані і заявлені до стягнення неправомірно , адже у разі неправомірності основної вимоги неправомірними є і додаткові вимоги.

Згідно п. 10.3.1. договору за неналежне виконання грошових зобов'язань, якщо період прострочення перевищує 10 календарних днів, без письмового погодження з орендарем певних обставин, що унеможливлюють здійснення наступного платежу, суборендар зобов'язаний сплатити орендарю штраф у розмірі 10 % від простроченої суми грошового зобов'язання.

Позивачем нараховані штрафні санкції відповідно до умов п. 10.3.1. договору у розмірі 18 637, 61 грн., виходячи з встановленої судом і підтвердженої документально заборгованості відповідача по сплаті суборендних платежів на суму 115 315,07 грн., 10 043, 19 грн. заборгованості по оплаті комунальних послуг та заборгованості у розмірі 16 888, 31 грн. по оплаті експлуатаційно - сервісних витрат .

Отже, такими, що підлягають задоволенню слід визнати вимоги про стягнення з відповідача нарахованого у відповідності до договору штрафу у розмірі 14 224,66 (115 315, 07 + 10 043, 19 + 16 888, 31) * 10 %).

Водночас, із розрахунків позовних вимог ,наданих в матеріали справи позивачем, колегією суддів встановлено, що 3 % річних та інфляційні втрати нараховані позивачем відповідачу тільки за порушення грошового зобов'язання по оплаті суборендних платежів.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України).

Крім того, згідно зі статтею 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший процент не встановлений договором або законом.

Згідно з інформаційним листом Верховного Суду України №3.2-2005 від 15.07.2005р. грошовими зобов'язаннями боржника перед кредитором є грошова сума, що визначена з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних. Оскільки інфляційні втрати пов'язані з інфляційними процесами в державі та за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три проценти річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, то ні три проценти річних, ні індекс інфляції не можна розцінювати як заходи відповідальності за порушення зобов'язань.

Таким чином, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши виконаний позивачем розрахунок заявлених до стягнення 3 % річних, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача, як боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання в розмірі, три проценти річних у розмірі 1 533, 67 грн.

При цьому, перевіривши правильність виконаного позивачем розрахунку заявлених до стягнення інфляційних втрат, судова колегія погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що інфляційні втрати за загальний період з грудня 2013 по червень 2014 задовольняються у сумі 11 432, 28 грн.

За таких обставин справи, рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга - частковому задоволенню .

В силу ст. 49 ГПК України здійснюється новий розподіл судових витрат за розгляд справи у суді першої та за розгляд апеляційної скарги. Такі витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Вайн" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2014р. у справі №910/18040/14, задовольнити частково.

2.Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2014р. у справі №910/18040/14 в частині задоволення позову про стягнення 27 823, 07 грн. заборгованості по компенсації вартості скляного фасаду та 2 782,30 грн. штрафу і у цій частині вимог у задоволенні позову відмовити.

3. Викласти резолютивну частину рішення у наступній редакції.

«Позов задовольнити частково:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Вайн" (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 72, офіс 147; ідентифікаційний код 38218746) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фросбі-М" (03040, м. Київ, вул. М. Стельмаха, 10 - а, оф. 208; ідентифікаційний код 37924107) 115 315 (сто п'ятнадцять тисяч триста п'ятнадцять) грн. 07 коп. заборгованості по оплаті суборендних платежів, 10 043 (десять тисяч сорок три) грн. 19 коп. заборгованості по оплаті комунальних послуг, 16 888 (шістнадцять тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн. 31 коп. заборгованості по оплаті експлуатаційно - сервісних послуг, 14 224 (чотирнадцять тисяч двісті двадцять чотири) грн. 66 коп. штрафу, 1 533 (одна тисяча п'ятсот тридцять три) грн. 67 коп. 3 % річних, 11 432 (одинадцять тисяч чотириста тридцять дві) грн. 28 коп. інфляційних втрат та 3 388 (три тисячі триста вісімдесят вісім) грн. 74 коп. судових витрат по оплаті судового збору.

В іншій частині позову відмовити.»

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фросбі-М" (03040, м. Київ, вул. М. Стельмаха, 10 - а, оф. 208; ідентифікаційний код 37924107) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Вайн" (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 72, офіс 147; ідентифікаційний код 38218746) судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 306,06грн. (триста шість гривень 06 коп.).

5.Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Юні Вайн" з Державного бюджету України судовий збір сумі 862, 41грн. у зв'язку з подачею апеляційної скарги.

6.Видачу відповідних наказів доручити Господарському суду міста Києва.

7.Матеріали справи №910/18040/14 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого господарського суду в порядку ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Руденко

С.А. Пашкіна