РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2015Справа №910/5521/15-г

За позовом Державної акціонерної холдингової компанії "Артем";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "3 Дабл Ю Дитриб'юшн";

про розірвання договору та стягнення 25 931,32 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача: Манірко В. М., представник, довіреність № 18-2792 від 03.11.2014 р.;

Від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить розірвати договір оренди № 39-ВА-14 від 01.08.2014 року та стягнути з відповідача 23 266,31 грн. основного боргу, 1 191,93 грн. інфляційної складової боргу, 146,07 грн. трьох відсотків річних, 1 327,07 грн. пені, а також 3 045,00 грн. витрат по сплаті судового збору з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2015 року порушено провадження у справі № 910/5521/15-г, розгляд справи призначено на 31.03.2015 року.

Через відділ діловодства Господарського суду міста Кивєа 27.03.2015 р. представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог, у якій просить суд стягнути з відповідача 38 842,59 грн. основного боргу, 1 893,04 грн. інфляційної складової боргу, 221,85 грн. трьох відсотків річних та 2 501,12 грн. пені.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Приймаючи до уваги, що вищевказана заява позивача не суперечить вимогам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне прийняти її до розгляду, у зв'язку з чим спір у даній справі вирішується виходячи з нової ціни позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.03.2015 року, за клопотанням відповідача, відкладено розгляд справи до 14.04.2015 р.

У судовому засіданні 14.04.2014 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

Відповідач був належним чином повідомлений про час, день і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулось на адресу суду і підтверджує факт отримання ухвали господарського суду представником відповідача.

Відповідач не направив в судове засідання своїх повноважних представників, не надав письмовий відзив на позовну заяву, а також не заперечив позовні вимоги по суті. Про причину неявки своїх представників у судове засідання суд не повідомив.

З огляду на неявку представників відповідача в судове засідання, господарський суд враховує, що за змістом ст. 22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Державною акціонерною холдинговою компанією "Артем" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "3 Дабл Ю Дитриб'юшн" (орендар) 01.08.2014 року було укладено договір оренди № 39ВА-14, згідно умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежилі приміщення (далі-майно), які знаходяться на балансі орендодавця за адресою: м. Вишневе, вул. Ломоносова, 1, корпус 105, склад 89, поверх 1, загальною площею 238,0 кв.м., та м. Вишневе, вул. Ломоносова, 1, корпус 105, побутова частина, поверх 2, загальною площею 42,8кв.м.

Відповідно до п. 3.1. договору сума орендної плати з ПДВ за приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Вишневе, вул. Ломоносова, 1, корпус 105, склад 89, поверх 1 загальною площею 238,0 кв.м., становить 3712,80грн. на місяць. Сума орендної плати з ПДВ за приміщення яке знаходиться за адресою м. Вишневе вул. Ломоносова, 1, корпус 105, побутова частина, поверх 2, загальною площею 42,8кв.м., становить 770,40грн.

Відповідно до п. 3.2 договору відповідач зобов'язався сплачувати орендну плату не пізніше останнього числа поточного місяця на підставі рахунку орендодавця. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Строк діє договору сторонами було встановлено у п. 11.1. договору, а саме з 01.08.2014 р. до 01.07.2017 р.

Позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилається на те, що відповідачем систематично порушувалися умови договору оренди щодо внесення орендної плати, внаслідок чого за період з вересня 2014 року по лютий 2015 у орендаря утворилася заборгованість по орендній платі в розмірі 38 842,59 грн.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Матеріалами справи (акт приймання-передачі майна в оренду від 01.08.2014 р.) підтверджується факт передачі нерухомого майна в оренду та користування ним відповідачем у спірний період.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 ст. 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Відповідно до ст. 525 ЦК України та ч.7 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З наданих позивачем доказів вбачається, що орендодавець взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, надав відповідачеві у тимчасове платне користування нежитлове приміщення на певний строк та за відповідну плату згідно умов договору, а відповідач в порушення умов 3.2. договору виставлені позивачем рахунки щодо оплати оренди приміщень (містяться у матеріалах справи) не оплатив, у зв'язку з чим станом на день розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем становить 38 842,59 грн.

Жодних доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, відповідач не надав.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Доказів здійснення оплати відповідачем суми заборгованості у розмірі 38 842,59 грн., станом на день розгляду справи, суду не надано.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги Державної акціонерної холдингової компанії "Артем" в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "3 Дабл Ю Дитриб'юшн" заборгованості з орендної плати в розмірі 38 842,59 грн. підлягають задоволенню.

Несплата відповідачем орендної плати на спірну суму за договором оренди № 39ВА-14 від 01.08.2014 р. є порушенням договірних зобов'язань та вимог чинного законодавства.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 3.4 договору сторони встановили, що в разі несплати, несвоєчасної або часткової сплати орендної плати орендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, починаючи з першого дня місяця наступного за поточним.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки факт прострочення відповідачем своїх зобов'язань щодо внесення орендної плати по договору на заявлену суму встановлений судом, нараховані позивачем 221,85 грн. 3% річних, 1 893,04 грн. інфляційних втрат та 2 501,12 грн. пені за прострочення виконання зобов'язання є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також позивач у своїй позовній заяві вимагає розірвати укладений між сторонами договір оренди № 39-ВА-14 від 01.08.2014 р.

Вищезазначені позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем істотних умов договору оренди, а саме систематичного не внесення орендної плати понад 3 місяці, що є підставою для дострокового розірвання договору оренди приміщення відповідно до п. 11.5. договору.

Пунктом 11.5. договору сторони передбачили, що договір може бути достроково розірваний орендодавцем у випадку не сплати орендарем орендної плати протягом 3 місяців підряд з дня встановленого цим договором нарахування.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. (ч.2 ст. 651 ЦК України)

Згідно зі статтею 782 ЦК України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Враховуючи встановлений та доведений факт порушення відповідачем умов договору оренди, а саме систематичної несплати орендних платежів понад трьох місяців, що є істотную умовою договору, господарський суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання договору оренди № 39-ВА-14 від 01.08.2014 р.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір оренди № 39-ВА-14 від 01.08.2014 р., укладений між Державною акціонерною холдинговою компанією "Артем" (інд. 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 2/10, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "3 Дабл Ю Дитриб'юшн " (інд. 03061, м. Київ, вул. Шепелєва Миколи, буд. 6, ).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "3 Дабл Ю Дитриб'юшн" (інд. 03061, м. Київ, вул. Шепелєва Миколи, буд. 6, ) на користь Державної акціонерної холдингової компанії "Артем" (інд. 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 2/10, ) 38 842 (тридцять вісім тисяч вісімсот сорок дві) грн. 59 коп. основного боргу, 2 501 (дві тисячі п'ятсот одну) грн. 12 коп. пені, 221 (двісті двадцять одну) грн. 85 коп. трьох процентів річних, 1 893 (одну тисячу вісімсот дев'яносто три) грн. 04 коп. інфляційних втрат та 3 045 (три тисячі сорок п'ять) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 17.04.2015 р.