ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" квітня 2015 р.Справа № 908/405/15-г

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Дем'яновій Є.Є.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський автоцентр "МАЗ", м.Дніпропетровськ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромтранс", м. Луганськ
про стягнення коштів в сумі 15307,10грн.
за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський автоцентр "МАЗ", м.Дніпропетровськ (далі за текстом - позивач), звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромтранс", м. Луганськ (далі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості в розмірі 15307,10 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань щодо оплати поставленого товару за договором купівлі-продажу ВП 14 № 3015 від 06.02.2014 року.

24 квітня 2015 року на електронну адресу суду надійшли письмові пояснення позивача №24/04 від 24.04.2015, в яких він повідомив, що витребувана судом довіреність №18 від 27.06.2014 не змогла бути доставлена на поштову адресу позивача, оскільки відповідач знаходиться в зоні АТО, де приймання та надіслання поштової кореспонденції є неможливим через проведення бойових дій. Також позивач зазначив, що вказана довіреність видана на ім'я гр.Діденко А.В., який є засновником підприємства відповідача і має право отримувати товарно-матеріальні цінності без довіреності.

Позивач у судове засідання свого представника не направив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідач у судове засідання не з'явився, відзиву не надав, свого представника не направив.

У зв'язку з тим, що підприємство відповідача знаходиться на території проведення антитерористичної операції, господарським судом Харківської області було вжито необхідних заходів щодо повідомлення учасника судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, як це передбачено Господарським процесуальним кодексом України, Законом України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції".

Матеріали справи містять документально підтверджені підприємством зв'язку відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до м.Луганська, тому судом здійснено повідомлення відповідача шляхом розміщення інформації про час і місце судового засідання на сторінці суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет.

Розглянувши наявні матеріали справи суд приходить до висновку про необхідність залишення позову без розгляду з наступних підстав.

За приписами пункту 5 частини 1 статті 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Згідно пункту 4.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов: додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання; витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті; позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК України.

Судом розгляд даної справи неодноразово відкладався, у зв'язку з неявкою сторін, неподанням ними витребуваних доказів та необхідністю витребування додаткових доказів для з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення спору. Зокрема, ухвалами від 30.03.2015 та від 20.04.2015 судом витребовувалася у позивача довіреність №18 від 27.06.2014 на одержання товару.

У відповідності до статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (далі - Положення), встановлено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Згідно з пунктом 2.4. Положення первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пункту 2 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16.05.1996 року №99, що була чинною на час передачі товару згідно накладної №7236 від 27.06.2014, сировина, матеріали, паливо, запчастини, інвентар, худоба, насіння, добрива, інструмент, товари, основні засоби та інші товарно-матеріальні цінності, а також нематеріальні активи, грошові документи і цінні папери (цінності) відпускаються покупцям або передаються безплатно тільки за довіреністю одержувачів.

Враховуючи вищевикладене, належним доказом отримання відповідачем продукції за видатковою накладною №7236 від 27.06.2014 є довіреність №18 від 27.06.2014.

Без надання даного доказу, з урахуванням того, що інші додані до позову документи не доводять отримання відповідачем товару за вказаною накладною, суд позбавлений можливості прийняти рішення у справі.

Суд відхиляє посилання позивача на те, що гр. Діденко А.В., який зазначений в накладній №7236 від 27.06.2014 і на ім'я якого видана довіреність №18 від 27.06.2014, має право, як засновник підприємства відповідача, отримувати товарно-матеріальні цінності без довіреності.

Так, згідно пункту 4 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей довіреність на одержання цінностей видається тільки особам, що працюють на даному підприємстві. Довіреність особам, що не працюють на даному підприємстві, може бути видана з дозволу керівника підприємства, якщо підприємство, де працює дана особа, видало їй довіреність на одержання тих самих цінностей і такої ж кількості з цього підприємства.

Однак матеріали справи не містять доказів перебування гр. Діденко А.В. в трудових відносинах з відповідачем.

Самий лише статус гр. Діденко А.В. як засновника товариства не наділяє його правом на отримання товарно-матеріальних цінностей від імені відповідача.

Крім того, з наданого позивачем витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 17.02.2015 вбачається, що до переліку осіб, які мають право вчиняти дії від імені відповідача без довіреності значиться лише керівник відповідача гр. Кохан С.О.

Оцінюючи причини ненадання позивачем витребуваної довіреності №18 від 27.06.2014, суд не вважає їх поважними, оскільки позивач не був позбавлений можливості отримати довіреність безпосередньо від представника відповідача гр.Діденко А.В. в момент передачі товару за накладною №7236 від 27.06.2014. У зв'язку з цим, посилання позивача на неможливість доставки довіреності поштою не може бути прийняте до уваги.

Крім того, суд враховує і те, що позивач не надав жодних доказів звернення до відповідача в будь-який спосіб щодо отримання примірника довіреності №18 від 27.06.2014. Отже, позивачем не надано доказів вжиття заходів щодо виконання вимог суду про надання доказів, які містилися в ухвалах від 31.03.2015 та від 20.04.2015.

Беручи до уваги зазначене, господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення позову без розгляду, у зв'язку з тим, що позивачем без поважних причин не надано суду належних та допустимих доказів, необхідних для повного, всебічного та об'єктивного розгляду даного спору.

Після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Керуючись пунктом 5 частини 1 статті 81, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Суддя М.В. Калантай