РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2015Справа №910/26228/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київторгфрукт"

до Публічного акціонерного товариства "Златобанк"

про зобов'язання вчинити дії

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Гулевець О.В.

Суддя Демидов В.О.

Суддя Пригунова А.Б.

Представники сторін :

Від позивача: Шевченко С.С. (дов.)

Від відповідача: Фесенко О.М. (дов.)

У судовому засіданні 08.04.2015р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі відповідно до положень ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Київторгфрукт" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача - Публічного акціонерного товариства "Златобанк", в якій позивач просить суд закрити рахунки ТОВ "Київторгфрукт" в ПАТ "Златобанк" №8088 в національній валюті гривні, в доларах США та євро; зобов'язати ПАТ "Златобанк" завершити переказ грошових коштів згідно із платіжними дорученнями: платіжне доручення №300 від 14.11.2014р. на суму 863700,00 грн., платіжне доручення №284 від 14.11.2014р. на суму 863730,00 грн., платіжне доручення №286 від 14.11.2014р. на суму 863730,00 грн., платіжне доручення №296 від 14.11.2014р. на суму 863650,00 грн., платіжне доручення №298 від 14.11.2014р. на суму 863700,00 грн., платіжне доручення №288 від 14.11.2014р. на суму 863740,00 грн., платіжне доручення №290 від 14.11.2014р. на суму 863650,00 грн., платіжне доручення №292 від 14.11.2014р. на суму 863650,00 грн., платіжне доручення №294 від 14.11.2014р. на суму 863650,00 грн., платіжне доручення №302 від 14.11.2014р. на суму 54000,00 грн., платіжне доручення №304 від 14.11.2014р. на суму 92700,00 грн., платіжне доручення в іноземній валюті №7 від 10.11.2014р. на суму 1000000,00 доларів США; видати ТОВ "Київторгфрукт" довідку про закриття рахунків №8088 в національній валюті гривні, в доларах США та євро; та стягнути судовий збір.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2014р. порушено провадження у справі № 910/26228/14 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 09.12.2014р.

08.12.2014р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Київторгфрукт" надійшли документи по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2014р. розгляд справи №910/26228/14 відкладено на 23.12.2014р.

18.12.2014р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача - Публічного акціонерного товариства "Златобанк" надійшов відзив на позовну заяву.

23.12.2014р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Київторгфрукт" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судове засідання по справі № 910/26228/14 призначене на 23.12.2014р. не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2014р. призначено колегіальний розгляд справи № 910/26228/14.

Розпорядженням заступника голови Господарського суду міста Києва Паламаря П.І. від 26.12.2014року призначено колегіальний розгляд справи № 910/26228/14 у складі колегії суддів: суддя Гулевець О.В. (головуючий), суддя Демидов В.О., суддя Пригунова А.Б.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2014р. колегією суддів у складі: суддя Гулевець О.В. (головуючий), суддя Демидов В.О., суддя Пригунова А.Б. прийнято справу №910/26228/14 до свого провадження та призначено її розгляд на 03.02.2015р.

23.01.2015р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Київторгфрукт" надійшли документи по справі.

В судове засідання 03.02.2015р. з'явились представники сторін та надали суду пояснення по справі.

В судовому засіданні 03.02.2015р. оголошено перерву до 24.02.2015р.

24.02.2015р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача - Публічного акціонерного товариства "Златобанк" надійшли додаткові пояснення.

В судове засідання 24.02.2015р. з'явився представник відповідача - Публічного акціонерного товариства "Златобанк", надав суду клопотання про продовження строку вирішення спору у даній справі, просив задовольнити дане клопотання.

Представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Київторгфрукт" в судове засідання 24.02.2015р. не з'явився, витребуваних судом документів не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2015р. продовжено строк вирішення спору у справі №910/26228/14 на 15 днів та відкладено розгляд справи №910/26228/14 на 03.03.2015р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2015р. сторін повідомлено, що, у зв'язку із відпусткою судді Гулевець О.В., розгляд справи № 910/26228/14 призначений на 03.03.2015р. не відбудеться та призначено розгляд даної справи на 24.03.2015р.

24.03.2015р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Київторгфрукт" надійшло клопотання про продовження строку вирішення спору.

Розгляд справи № 910/26228/14 призначений на 24.03.2015р. не відбувся в зв'язку з перебуванням судді Гулевець О.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2015р. розгляд справи №910/26228/14 призначено на 08.04.2015р.

Представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Київторгфрукт" в судовому засіданні 08.04.2015р. надав суду пояснення по суті позовних вимог, підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства "Златобанк" в судовому засіданні 08.04.2015р. надав суду пояснення щодо заперечень на позов, просив суд відмовити в задоволенні позову.

Враховуючи те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, в судовому засіданні 08.04.2015р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позову, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, вислухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

11.08.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Златобанк" (відповідач, банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Київторгфрукт" (позивач, клієнт) укладено договір банківського рахунку № 8088-ЮР, на умовах, в порядку та строки, зазначені в цьому договорі, банк відкриває клієнту поточний/і рахунок/ки у національній та/або іноземній валюті (далі - рахунок/рахунки) на підставі окремої/их заяви/заяв клієнта, з метою надання послуг щодо здійснення розрахунково-касового обслуговування клієнта з використанням платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства України та умов цього договору, а клієнт здійснює оплату наданих банком за цим договором послуг згідно з тарифами на послуги на розрахунково - касове обслуговування юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців АТ "Златобанк" (далі - тарифи). Підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений з тарифами, безумовно погоджується з ними та не має жодних заперечень щодо них.

Згідно із п. 2.3. договору банківського рахунку, у разі потреби клієнта та за умови підписання ним додаткової угоди до цього договору, банк надає клієнту послугу здійснення платежів зі своїх рахунків у банку, а також отримання інших послуг за допомогою АРМ "Клієнт-банк" або його Інтернет-версії.

Пунктом 2.5 договору банківського рахунку, розрахункові документи приймаються до виконання банком в порядку та на умовах, передбачених чинним законодавством України. Банк виконує операції за рахунком за дорученням клієнта, в порядку договірного списання або на підставі платіжних вимог стягувачів у разі примусового списання коштів, в порядку, строки та на умовах, передбачених законодавством України, цим договором та іншими договорами, укладеними між банком та клієнтом.

Відповідно до 2.6 договору банківського рахунку, платежі з рахунку клієнта проводяться за його дорученням на підставі розрахункових документів у межах залишку коштів на рахунку на початок операційного дня, на підставі розрахункових документів, форма та порядок оформлення яких визначається законодавством України, які надаються до банку безпосередньо уповноваженою особою клієнта, та/або у формі електронних розрахункових документів, що передаються клієнтом по електронних каналах зв'язку за допомогою АРМ "Клієнт-банк" або його Інтернет-версії. У разі виникнення у клієнта потреби в термінових платежах, банк в разі технічної можливості, може здійснювати платежі з рахунку клієнта з урахуванням поточних надходжень за умови погодження виконання цих платежів банком.

Згідно з п. 2.8. договору банківського рахунку, операції за розрахунковими документами у гривні, які надійшли від клієнта протягом операційного часу, здійснюється банком в день надходження документів, при умові належного оформлення документів, необхідних для здійснення операцій відповідно до законодавства України та вимог банку, і наявності достатніх коштів на рахунку. Операції за розрахунковими документами у гривні, які надійшли після операційного часу, банк виконує не пізніше наступного робочого дня. Банк також може виконувати платіжні доручення клієнта, що надійшли до банку у період після закінчення операційного дня банку, в день їх надходження з урахуванням сум, що надходять на рахунок клієнта протягом операційного дня (поточні надходження), зі стягнення з клієнта плати за надані послуги у відповідності з тарифами банку.

Банк приймає до виконання платіжні доручення в іноземній валюті лише після подання банку документів, які підтверджують законність здійснення платежу. Переказ коштів в іноземній валюті за рахунку клієнта за платіжними дорученнями в іноземній валюті банк виконує у межах залишків на рахунку на початок операційного дня, конкретна година початку якого встановлюється банком самостійно шляхом видачі відповідного наказу чи іншого внутрішнього нормативного акту (п. 2.9.).

Відповідно до п. 2.11. договору банківського рахунку, платіжні доручення в іноземній валюті банком виконуються наступним чином: в доларах США (840): до 15.00 - виконуються в день отримання банком платіжного доручення в іноземній валюті, після 15.00 - на наступний день; в євро (978): до 13.00 - виконуються в день отримання банком платіжного доручення, після 13.00 - на наступний банківський день; в російських рублях (643): до 13.00 - виконуються в день отримання банком платіжного доручення, після 13.00 - на наступний банківський день; інші валюти: до 11.00 - виконуються в день отримання банком платіжного доручення, після 13.00 - на наступний банківський день; але в усіх зазначених випадках - не раніше дати валютування.

Позивач, мотивуючи позовні вимоги, посилається на те, що позивачем було подано відповідачу на виконання платіжне доручення №300 від 14.11.2014р. на суму 863700,00 грн., платіжне доручення №284 від 14.11.2014р. на суму 863730,00 грн., платіжне доручення №286 від 14.11.2014р. на суму 863730,00 грн., платіжне доручення №296 від 14.11.2014р. на суму 863650,00 грн., платіжне доручення №298 від 14.11.2014р. на суму 863700,00 грн., платіжне доручення №288 від 14.11.2014р. на суму 863740,00 грн., платіжне доручення №290 від 14.11.2014р. на суму 863650,00 грн., платіжне доручення №292 від 14.11.2014р. на суму 863650,00 грн., платіжне доручення №294 від 14.11.2014р. на суму 863650,00 грн., платіжне доручення №302 від 14.11.2014р. на суму 54000,00 грн., платіжне доручення №304 від 14.11.2014р. на суму 92700,00 грн., платіжне доручення в іноземній валюті №7 від 10.11.2014р. на суму 1000000,00 доларів США, однак, відповідачем, в порушення умов договору банківського рахунку, вказані платіжні доручення не виконані, та рахунки позивача не закриті.

З огляду на зазначене, позивач просить суд закрити рахунки ТОВ "Київторгфрукт" в ПАТ "Златобанк" №8088 в національній валюті гривні, в доларах США та євро; зобов'язати ПАТ "Златобанк" завершити переказ грошових коштів згідно із платіжними дорученнями: платіжне доручення №300 від 14.11.2014р. на суму 863700,00 грн., платіжне доручення №284 від 14.11.2014р. на суму 863730,00 грн., платіжне доручення №286 від 14.11.2014р. на суму 863730,00 грн., платіжне доручення №296 від 14.11.2014р. на суму 863650,00 грн., платіжне доручення №298 від 14.11.2014р. на суму 863700,00 грн., платіжне доручення №288 від 14.11.2014р. на суму 863740,00 грн., платіжне доручення №290 від 14.11.2014р. на суму 863650,00 грн., платіжне доручення №292 від 14.11.2014р. на суму 863650,00 грн., платіжне доручення №294 від 14.11.2014р. на суму 863650,00 грн., платіжне доручення №302 від 14.11.2014р. на суму 54000,00 грн., платіжне доручення №304 від 14.11.2014р. на суму 92700,00 грн., платіжне доручення в іноземній валюті №7 від 10.11.2014р. на суму 1000000,00 доларів США; видати ТОВ "Київторгфрукт" довідку про закриття рахунків №8088 в національній валюті гривні, в доларах США та євро; та стягнути судовий збір.

Відповідач, заперечуючи позовні вимоги посилається на те, що матеріали справи не містять додаткової угоди про надання банком послуг позивачу із здійснення платежів з рахунків у банку, а надані позивачем платіжні доручення були заповнені з порушенням вимог Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті. Також, під час розгляду справи відповідачем зазначено, що листом від 10.12.2014 року позивачем було відкликано вказані платіжні доручення. Крім того, Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено обмеження на задоволення вимог по зобов'язанням банку, у зв'язку з чим, відповідач позбавлений можливості виконати виставлені позивачем платіжні доручення.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами договір за своєю юридичною природою є договором банківського рахунку.

За договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ч. 1 ст. 1066 ЦК України).

Підстави розірвання договору банківського рахунку передбачені положеннями статті 1075 Цивільного кодексу України, так, договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час (частина 1 статті 1075 ЦК України).

Згідно із п. 3.3.1. договору банківського рахунку, банк взяв на себе зобов'язання забезпечити клієнту відкриття та закриття рахунку, а також надання послуг за цим договором в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до 8.3. договору банківського рахунку, поточний рахунок закривається: а) на підставі заяви клієнта; б) на підставі рішення органу, на який законом покладено функції щодо ліквідації або реорганізації клієнта; в) на підставі відповідного рішення суду або господарського суду про ліквідацію клієнта; г) на інших підставах передбачених чинним законодавством України; д) на підставах, передбачених цим договором.

Закриття поточного рахунку за бажанням клієнта здійснюється на підставі його заяви про закриття рахунку, форма та зміст якої встановлюються Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах.

Згідно з п. 20.1, 20.5 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затвердженої постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 р. № 492, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 р. за № 1172/8493, поточні рахунки клієнтів банків закриваються, зокрема, на підставі заяви клієнта, із зазначенням таких обов'язкових реквізитів: найменування банку; найменування (прізвища, ім'я, по батькові), коду за ЄДРПОУ (реєстраційного номера облікової картки) власника рахунку; номера рахунку, який закривається; дати складання заяви. Заява про закриття поточного рахунку юридичної особи підписується керівником юридичної особи або іншою уповноваженою на це особою і засвідчується відбитком печатки юридичної особи.

Пунктом 20.6 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах визначено, що банк за наявності коштів на поточному рахунку, який закривається на підставі заяви клієнта, здійснює завершальні операції за рахунком (з виконання платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів згідно з дорученням клієнта тощо). Датою закриття поточного рахунку вважається наступний після проведення останньої операції за цим рахунком день. Якщо на поточному рахунку власника немає залишку коштів, а заява подана в операційний час банку, то датою закриття поточного рахунку є день отримання банком цієї заяви. У день закриття поточного рахунку банк зобов'язаний видати клієнту довідку про закриття рахунку.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять заяви позивача про закриття поточного рахунку №8088 та доказів подання такої заяви відповідачу. При цьому, на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 26.11.2014р. з приводу надання письмових пояснень щодо звернення позивача з вимогами до відповідача про закриття рахунку, відкритого за Договором банківського рахунку №8088-ЮР від 11.08.2014р. з наданням відповідних документів в підтвердження даних обставин, позивач в письмових поясненнях від 05.12.2014р. №1346 (подані до суду 08.12.2014 року) зазначив, що відповідач не виконував зобов'язання з перерахування коштів, при цьому чинив перешкоди з закриття поточного рахунку позивача, наголошуючи на поданні позивачем заяви про закриття поточного рахунку юридичної особи, форма якої прийнята відповідачем. Однак, як зазначено позивачем, така заява повинна містити відомості про відсутність коштів на рахунку, що фактично змушує позивача відмовитись від його коштів.

Частиною 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, особа має право звертатись до суду за захистом саме порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Особи, що звертаються до суду, повинні довести належними та допустимими доказами порушення своїх прав та необхідність їх захисту.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем, всупереч положенням договору та Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах не було подано відповідачу відповідної заяви про закриття рахунку.

Також, статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондує зі способами захисту права саме - заходами, які прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення суб'єктивних цивільних прав та (або) усунення наслідків такого порушення.

Проте, у позовних вимогах позивача про закриття рахунків ТОВ "Київторгфрукт" в ПАТ "Златобанк" №8088 в національній валюті гривні, в доларах США та євро та видачу ТОВ "Київторгфрукт" довідки про закриття рахунків №8088 в національній валюті гривні, в доларах США та євро не зазначено кого саме суд має зобов'язати здійснити закриття рахунків та видати довідку про їх закриття. При цьому, суд не вправі самостійно вчиняти дії, які у відповідності до законодавства здійснюються банками. Крім того, під час розгляду справи, позивач, у порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, не звертався до суду з заявами або клопотаннями про зміну предмету позову чи уточненнями до позовної заяви. Таким чином, враховуючи вимоги п. 2 ст. 83 ГПК України, суд не мав права самостійно уточнювати або змінювати позовні вимоги позивача чи спонукати його до уточнення первісно заявлених позовних вимог.

З огляду на вищенаведене, суд відмовляє в задоволенні вимог позивача про закриття рахунків ТОВ "Київторгфрукт" в ПАТ "Златобанк" №8088 в національній валюті гривні, в доларах США та євро та видачу ТОВ "Київторгфрукт" довідки про закриття рахунків №8088 в національній валюті гривні, в доларах США та євро.

Позивачем заявлено позовні вимоги про зобов'язання ПАТ "Златобанк" завершити переказ грошових коштів за платіжними дорученнями: №300 від 14.11.2014р. на суму 863700,00 грн., №284 від 14.11.2014р. на суму 863730,00 грн., №286 від 14.11.2014р. на суму 863730,00 грн., №296 від 14.11.2014р. на суму 863650,00 грн., №298 від 14.11.2014р. на суму 863700,00 грн., №288 від 14.11.2014р. на суму 863740,00 грн., №290 від 14.11.2014р. на суму 863650,00 грн., №292 від 14.11.2014р. на суму 863650,00 грн., №294 від 14.11.2014р. на суму 863650,00 грн., №302 від 14.11.2014р. на суму 54000,00 грн., №304 від 14.11.2014р. на суму 92700,00 грн., №7 від 10.11.2014р. на суму 1000000,00 доларів США.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1068 Цивільного кодексу України, банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Статтею 1074 Цивільного кодексу України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 р. №22 (п. 1.12.) встановлено, що банк (філія, відділення), який не може виконати розрахунковий документ на списання/примусове списання/стягнення коштів з рахунку клієнта банку в установлений законодавством України термін, якщо немає/недостатньо коштів на своєму кореспондентському рахунку, зобов'язаний: узяти розрахунковий документ платника/стягувача на обліковування за відповідним позабалансовим рахунком; надіслати письмове повідомлення платнику/стягувачу про невиконання його розрахункового документа із зазначенням причини: "Немає/недостатньо коштів на кореспондентському рахунку банку" (додаток 23); ужити заходів для відновлення своєї платоспроможності. Платник/стягувач, отримавши повідомлення банку, для забезпечення своїх прав щодо розрахунків може вжити заходів відповідно до законодавства України.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Пунктом 8.4 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено, що міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів.

Згідно з пунктом 1.15 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року № 22, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 року за № 377/8976, доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків і зарахування коштів на рахунки отримувачів банки здійснюють у термін, установлений законодавством України.

Як встановлено судом, позивачем було подано на виконання відповідачу платіжні доручення №304 від 17.11.2014р. на суму 92700,00 грн., №302 від 17.11.2014р. на суму 54000,00 грн., №300 від 14.11.2014р. на суму 863700,00 грн., №298 від 14.11.2014р. на суму 863700,00 грн., №296 від 14.11.2014р. на суму 863650,00 грн., №294 від 14.11.2014р. на суму 863650,00 грн., №292 від 14.11.2014р. на суму 863650,00 грн., №290 від 14.11.2014р. на суму 863650,00 грн., №288 від 14.11.2014р. на суму 863740,00 грн., №286 від 14.11.2014р. на суму 863730,00 грн., №284 від 14.11.2014р. на суму 863730,00 грн. та платіжне доручення в іноземній валюті №7 від 10.11.2014р. на суму 1000000,00 доларів США.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не було здійснено за поданими платіжними дорученнями перерахування коштів.

Відповідач під час розгляду справи зазначив, що позивач відкликав спірні платіжні доручення, в підтвердження чого було надано копію листа позивача вих. №10/12 від 10.12.2014 року.

Пунктом 3.2.3. договору банківського рахунку, визначено, що позивач має право відкликати платіжне доручення в національній валюті в повній сумі до списання платежу з рахунку в порядку, визначеному банком. Відкликати платіжне доручення в іноземній валюті, заяву про купівлю або продаж іноземної валюти з банку і повній сумі шляхом подання листа про відкликання, складеного за довільною формою та засвідченого підписами уповноважених осіб клієнта та відбитком печатки. Лист відкликання подається до банку у будь-який час, але до настання дати валютування для платіжного доручення в іноземній валюті та до кінця операційного часу дня, що передує дню торгів на МВРУ, для заяв про купівлю або продаж іноземної валюти.

Відповідно до п. 2.29 Інструкції "Про безготівкові розрахунки в національній валюті України" затвердженій постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, визначено що платник має право в будь-який час до списання платежу з рахунку відкликати з банку, що його обслуговує, платіжні доручення в порядку, визначеному внутрішніми правилами цього банку. Платіжні доручення відкликаються лише в повній сумі.

У відповідності до п.п. 23.1. - 23.3. ст. 23 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", платіжне доручення може бути відкликане ініціатором переказу в будь-який час до списання суми коштів з його рахунка шляхом подання до банку, що обслуговує цього ініціатора, документа на відкликання. Розрахунковий документ може бути відкликаний тільки в повній сумі. Документ на відкликання може бути як паперовим, так і електронним. Він складається ініціатором у довільній формі та засвідчується ним у встановленому порядку.

Зі змісту копії листа вих. №10/12 від 10.12.2014 року, що надана відповідачем, вбачається, що зі спірних платіжних доручень позивач просив банк відкликати платіжні доручення №304 від 19.11.2014р. на суму 92700,00 грн., №302 від 17.11.2014р. на суму 54000,00 грн., №288 від 14.11.2014р. на суму 863740,00 грн., №286 від 14.11.2014р. на суму 863730,00 грн., №284 від 14.11.2014р. на суму 863730,00 грн.

Судом, ухвалами від 24.02.2015р., від 27.02.2015р., від 30.03.2015р., було зобов'язано позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Київторгфрукт" та відповідача - Публічне акціонерне товариство "Златобанк" надати суду оригінал листа № 10/12 від 10.12.2014р. про відкликання платіжних доручень.

Позивач та відповідач оригіналу листа № 10/12 від 10.12.2014р. про відкликання платіжних доручень не надали. Натомість, представник позивача в судовому засіданні 08.04.2015р. зазначив, що оригінал даного листа у позивача відсутній та підтримав позовні вимоги про зобов'язання ПАТ "Златобанк" завершити переказ грошових коштів за платіжними дорученнями, які вказані у позові, а саме: №300 від 14.11.2014р. на суму 863700,00 грн., №284 від 14.11.2014р. на суму 863730,00 грн., №286 від 14.11.2014р. на суму 863730,00 грн., №296 від 14.11.2014р. на суму 863650,00 грн., №298 від 14.11.2014р. на суму 863700,00 грн., №288 від 14.11.2014р. на суму 863740,00 грн., №290 від 14.11.2014р. на суму 863650,00 грн., №292 від 14.11.2014р. на суму 863650,00 грн., №294 від 14.11.2014р. на суму 863650,00 грн., №302 від 14.11.2014р. на суму 54000,00 грн., №304 від 14.11.2014р. на суму 92700,00 грн., №7 від 10.11.2014р. на суму 1000000,00 доларів США.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі постанови Правління Національного Банку України від 13.02.2015р. №105 "Про віднесення ПАТ "Златобанк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 13.02.2015р. прийнято рішення № 30 "Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ "Златобанк", згідно з яким з 14.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Златобанк" Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Златобанк" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славінського Валерія Івановича.

Тимчасову адміністрацію в ПАТ "Златобанк" запроваджено строком на три місяці з 14.02.2015р. по 13.05.2015р. включно.

Положеннями статті 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність" від 07.12.2000р. № 2121-III передбачено, що Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Статтею 1 закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012р. № 4452-VI визначено, що цим законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Частиною 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку;

3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів);

4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом.

Суд бере до уваги, що пунктом 1 частини 6 статті 36 даного Закону передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Однак, згідно з п. 4 частини 1 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" у цьому Законі термін "вкладник" вживається у значені "фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката".

А тому, враховуючи дану норму, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та юридичні особи не підпадають під визначення поняття "вкладник" у розумінні вищевказаного Закону. Тому, на них не поширюється виняток з обмеження встановленого пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Водночас, вказаний Закон не дає визначення поняття "кредитор банку". Визначення терміну "кредитор банку" міститься у статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", та під яким розуміється - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк, зокрема, зобов'язується виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з п. 1. 24 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Враховуючи вищезазначене, та, положення статей 177, 190, 509 ЦК України, зобов'язання щодо переказу коштів з рахунку позивача, відкритому у відповідача, на його рахунок в іншому банку чи на рахунок контрагента позивача є майновим зобов'язанням.

У даному випадку позивач виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами на якого поширюється обмеження, встановлені п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25.03.2015р.).

З огляду на вищенаведене, позивач є кредитором банку на якого поширюються обмеження встановлені пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", і тому не можуть бути задоволені його вимоги (у т.ч. спірні) до відповідача від часу запровадження у останньому тимчасової адміністрації.

Виходячи зі змісту статей 39, 40, 49, 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації складається план врегулювання (рішення Фонду, що визначає спосіб, економічне обґрунтування, строки та умови виведення неплатоспроможного банку з ринку), у якому визначаються заходи щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку в один із способів, передбачених у частині 2 статі 39 даного Закону.

Фонд складає реєстр активів і зобов'язань, які підлягають відчуженню. Під час відчуження зобов'язань Фонд має забезпечити неупереджене ставлення до всіх кредиторів неплатоспроможного банку, дотримуючись черговості, передбаченої статтею 52 цього Закону, при цьому зобов'язання банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом, мають найвищий пріоритет і не можуть бути відчужені частково.

Отже, вимога позивача відносно перерахування коштів, які знаходяться на його рахунку у відповідача, як вимог кредитора банку, не може бути виконана відповідачем в силу положень ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" у зв'язку із введенням у відповідача тимчасової адміністрації, і не підлягає примусовому задоволенню у судовому порядку.

Після запровадження у банку тимчасової адміністрації, на момент розгляду даного спору, задоволення вимог кредиторів відбувається у особливому, передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", порядку з дотриманням принципів черговості, передбаченої в ст. 52 цього Закону, та виходячи з того, що найвищий пріоритет мають зобов'язання банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом.

Враховуючи вищезазначене, вимоги позивача про зобов'язання ПАТ "Златобанк" завершити переказ грошових коштів за платіжними дорученнями: №300 від 14.11.2014р. на суму 863700,00 грн., №284 від 14.11.2014р. на суму 863730,00 грн., №286 від 14.11.2014р. на суму 863730,00 грн., №296 від 14.11.2014р. на суму 863650,00 грн., №298 від 14.11.2014р. на суму 863700,00 грн., №288 від 14.11.2014р. на суму 863740,00 грн., №290 від 14.11.2014р. на суму 863650,00 грн., №292 від 14.11.2014р. на суму 863650,00 грн., №294 від 14.11.2014р. на суму 863650,00 грн., №302 від 14.11.2014р. на суму 54000,00 грн., №304 від 14.11.2014р. на суму 92700,00 грн., №7 від 10.11.2014р. на суму 1000000,00 доларів США не підлягають задоволенню.

При цьому, суд звертає увагу на те, що позивач не позбавлений можливості захистити свої майнові права за договором банківського рахунку в порядку передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Київторгфрукт".

Судовий збір, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Київторгфрукт" до Публічного акціонерного товариства "Златобанк" про зобов'язання вчинити дії відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 14.04.2015р.

Головуючий суддя О.В. Гулевець

Суддя В.О. Демидов

Суддя А.Б. Пригунова