РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2015Справа №910/21153/14

За позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі: 1) Київської міської ради 2) Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація)
до 1) Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) 2) Департаменту економіки та інвестиції виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 3) Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району м. Києва" комунальної корпорації "Київавтодор" 4) Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них "Магістраль" комунальної корпорації "Київавтодор" 5) Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району м. Києва" комунальної корпорації "Київавтодор" 6) Комунального підприємства по ремонту та утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" комунальної корпорації "Київавтодор" 7) Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова рада"
про визнання недійсним розпорядження та договору

Головуючий суддяСтасюк С.В.
Судді:Босий В.П.
Нечай О.В.

Представники сторін:

від прокуратури Вакулюк Д.С. (посвідчення № 018332)
від позивача -1 Дорошенко О.С. (дов. № 225-кр-973 від 11.09.2014 року)
від позивача -2 Круть В.О. (дов. № 062/02/07-875 від 29.01.2015 року)
від відповідача-1 не з'явився
від відповідача-2 Тертичний О.М. (дов. № 050/05-8340 від 23.12.2014 року)
від відповідача-3 не з'явився
від відповідача-4 Костюк О.П. (дов. б/н від 15.08.2014 року)
від відповідача-5 не з'явився
від відповідача-6 Боднарюк М.П. (дов. № 3//01-11/04)
від відповідача-7 Кіян А.В. (дов. б/н від 09.10.2014 року)

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 16 квітня 2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Заступник прокурора міста Києва в інтересах держави в особі: Київської міської ради (надалі по тексту - позивач-1), Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) (надалі по тексту - позивач-2) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) (надалі по тексту - відповідач-1), Департаменту економіки та інвестиції виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі по тексту - відповідач-2), Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району м. Києва" комунальної корпорації "Київавтодор" (надалі по тексту - відповідач-3), Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них "Магістраль" комунальної корпорації "Київавтодор" (надалі по тексту - відповідач-4), Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району м. Києва" комунальної корпорації "Київавтодор" (надалі по тексту - відповідач-5), Комунального підприємства по ремонту та утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" комунальної корпорації "Київавтодор" (надалі по тексту - відповідач-6), Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова рада" (надалі по тексту - відповідач-7) про визнання недійсним розпорядження та договору.

В обґрунтування позовних вимог прокурор в позовній заяві посилається на недійсність спірних договору і розпорядження, виходячи з того, що останні суперечать вимогам чинного законодавства, оскільки на підставі них відповідач-7, за твердженням прокурора, фактично, отримав право користування комунальним майном, шляхом встановлення збірно-розбірних конструкцій у переходах, використання їх для своїх цілей, а також шляхом можливості фактичної передачі комунального майна в суборенду, у зв'язку з чим спірний договір є удаваним правочином в силу приписів статті 235 Цивільного кодексу України, та за своєю правовою природою є договором оренди комунального майна.

При цьому Київська міська рада не уповноважувала відповідачів 2, 3, 4, 5, 6 на укладення угод щодо оренди пішохідних переходів, при укладенні спірного договору не було дотримано визначеного Законом України "Про оренду державного та комунального майна" порядку укладення даного виду договору та не визначено його істотних умов. Крім того, як зазначає прокурор, перед укладенням спірного договору не було здійснено оцінки вартості комунальних підземних переходів та не визначено орендної плати за користування ними. Також прокурор вважає, що спірний договір укладений не уповноваженими особами та його сторонами не дотримано порядку для укладення договорів оренди, визначеного Положенням про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 № 34/6250.

Крім того, спірний договір, за твердженням прокурора, не відповідає пункту 6.1, розділу 7 та пункту 11.1 вказаного Положення. На підставі вищевикладеного прокурор вважає, що спірний договір відповідно до приписів статей 203, 215 Цивільного кодексу України підлягає визнанню недійсним.

Разом з цим, оспорюване розпорядження, на підставі якого укладено спірний договір, також підлягає визнанню недійсним, виходячи з того, що Київська міська державна адміністрація діяла всупереч вимогам Закону України "Про оренду державного та комунального майна", а відтак і статті 19 Конституції України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2014 року порушено провадження у справі № 910/21153/14 та призначено справу до розгляду на 06.11.2014 року.

04.11.20104 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача-2 надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

05.11.2014 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача-2 надійшли заперечення на позовну заяву, відповідно до яких відповідач-2 просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, виходячи з того, що спірне розпорядження прийнято у відповідності з Законом України "Про інвестиційну діяльність" та Положенням про порядок проведення інвестиційних конкурсів для будівництва, реконструкції, реставрації тощо об'єктів житлового та нежитлового призначення, незавершеного будівництва, інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 24.05.2007 № 528/1189 та жодним чином не впливає на правовідносини щодо оренди майна територіальної громади міста Києва. Разом з цим, твердження позивача про те, що спірний інвестиційний договір є прихованою угодою оренди комунального майна, на думку відповідача-2, є необґрунтованими, виходячи з того, що обов'язковою складовою договору оренди, в силу приписів статей 283, 284 Господарського кодексу України, є отримання прибутку орендодавцем, тоді як ані замовники, ані організатор конкурсу не отримують в результаті його виконання жодних коштів, відтак у відповідачів відсутні мотиви для вчинення удаваного правочину. Крім того, відповідач-2 у запереченнях зазначив, що визнання удаваного правочину недійсним не передбачено приписами статті 235 Цивільного кодексу України, а застосування правил договору оренди повністю суперечитиме вимогам законодавства. Таким чином, з огляду на те, що Цивільний кодекс України не передбачає правового наслідку недійсності удаваного правочину, а сам інвестиційний договір не містить жодних ознак удаваного правочину, відповідач-2 вважає позовну вимогу про визнання спірного договору недійсним безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Окрім того, відповідачем-2 зазначено, що в момент підписання і до сьогодні сторони інвестиційного договору № 049-13/і/1115 від 23.12.2011 року не порушували положень вказаного Договору, зміст його не суперечив моральним засадам суспільства, а також сторони діяли лише в межах чинного законодавства, тому вимога про визнання його недійсним є безпідставною. При цьому зазначено, що Департаментом економіки та інвестицій та іншими сторонами інвестиційного договору не було здійснено жодних дій, що порушували би норми чинного законодавства, а тому ніяким чином не нанесено державі шкоди.

Представник відповідача-4 в судовому засіданні 06.11.2014 року надав відзив на позовну заяву. У поданому відзиві представник відповідача-4 зазначив, що залишає на розсуд суду прийняття рішення по даній справі.

В судовому засіданні 06.11.2014 року представник відповідача-7 надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог.

Представник відповідача-6 в судове засідання 06.11.2014 року не з'явився, вимоги ухвали суду від 06.10.2014 року не виконав, письмового відзиву на позов не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представники сторін подали клопотання про продовження строків розгляду спору та не заперечив проти поданого клопотання про відкладення розгляду справи.

Розглянувши подане сторонами 06.11.2014 року клопотання про продовження строків розгляду спору, суд приходить до висновку про його задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2014 року розгляд справи було відкладено на 11.12.2014 року, у зв'язку з неявкою відповідача-6 та необхідністю подання додаткових доказів у справі.

11.12.2014 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача-6 надійшов відзив на позовну заяву та документи на виконання вимог ухвали суду.

11.12.2014 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача-7 надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2014 року розгляд справи було відкладено на 16.12.2014 року, у зв'язку з неявкою відповідача-3 та необхідністю подання додаткових доказів у справі.

15.12.2014 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача-7 надійшли письмові пояснення.

Представники відповідачів 2, 5, 6 в судове засідання 16.12.2014 року не з'явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, про дату та час слухання справи повідомлялись належним чином.

Суд дослідивши матеріали справи, враховуючи категорію спору та те, що спір між сторонами відноситься до складного і для вирішення якого виникла необхідність введення до складу суду додатково ще двох суддів, вирішив здійснювати розгляд справи № 910/21153/14 колегіально у складі трьох суддів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2014 року суддя Стасюк С.В. вирішив розгляд справи здійснювати колегіально у складі трьох суддів.

Розпорядженням від 16.12.2014 року заступник Голови Господарського суду міста Києва розпорядився розглянути справу № 910/21153/14 колегіально у складі: головуючий суддя Стасюк С.В., суддя Босий В.П., суддя Котков О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2014 року колегія суддів у складі: головуючий суддя Стасюк С.В., суддя Босий В.П., суддя Котков О.В. прийняла справу № 910/21153/14 до свого провадження, розгляд справи призначено на 15.01.2015 року.

Представник відповідача-5 в судове засідання 15.01.2015 року не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2015 року розгляд справи було відкладено на 12.02.2015 року, у зв'язку з неявкою відповідача-5 та необхідністю подання додаткових доказів у справі.

11.02.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача-7 надійшли пояснення по справі.

Представники відповідачів у судовому засіданні надали клопотання про продовження строків розгляду спору.

Розглянувши подане відповідачами 12.02.2015 року клопотання про продовження строків розгляду спору, суд приходить до висновку про його задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2015 року розгляд справи було відкладено на 24.02.2015 року, у зв'язку з необхідністю подання додаткових доказів у справі.

Розпорядженням від 24.02.2015 року заступник Голови Господарського суду міста Києва розпорядився розглянути справу № 910/21153/14 колегіально у складі: головуючий суддя Стасюк С.В., суддя Босий В.П., суддя Нечай О.В., у зв'язку із закінченням терміну повноважень судді Коткова О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2015 року колегія суддів у складі: головуючий суддя Стасюк С.В., суддя Босий В.П., суддя Нечай О.В. прийняла справу № 910/21153/14 до свого провадження, розгляд справи призначено відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 12.02.2015 року.

Представники позивачаа-1, відповідача -1, відповідача -3, відповідача -5, відповідача -6 в судове засідання 24.02.2015 року не з'явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, про дату та час слухання справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 24.02.2015 року винесено ухвалу про відкладення розгляду справи на 16.04.2015 року.

Представники позивача та прокуратури в судовому засіданні 16.04.2015 року підтримали позовні вимоги у повному обсязі, надавши пояснення по суті спору.

Представники відповідачів 2, 4, 6, 7 проти позову заперечили, надавши пояснення по суті спору.

Представники відповідачів 1, 3, 5 в судове засідання 16.04.2015 року не з'явилися, про причини неявки суду невідомо, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд -

ВСТАНОВИВ:

19.12.2011 року Виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийнято розпорядження № 2408 "Про затвердження результатів конкурсу по залученню інвестора до здійснення заходів з облаштування 61 пішохідного підземного переходу (Лот 1)", яким відповідно до рішення Київської міської ради від 24.05.2007 року № 528/1189 "Про затвердження Положення про порядок проведення інвестиційних конкурсів для будівництва, реконструкції, реставрації тощо об'єктів житлового та нежитлового призначення, незавершеного будівництва, інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва" та розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.10.2008 № 1496 "Про проведення інвестиційних конкурсів із залучення інвесторів до облаштування пішохідних підземних переходів в м. Києві" затверджено переможця конкурсу по залученню інвестора до здійснення заходів з облаштування 61 пішохідного підземного переходу (Лот 1) (протокол постійно діючої конкурсної комісії по залученню інвесторів до фінансування будівництва, реконструкції, реставрації тощо об'єктів житлового та нежитлового призначення, незавершеного будівництва, інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва від 23.11.2011 року № 10/2011 згідно із додатком (надалі - "розпорядження № 2408").

Відповідно до додатку, наведено перелік всіх 61 пішохідного підземного переходу по лоту 1 переможцем конкурсу затверджено відповідача-7 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова рада".

Пунктами 2 та 3 розпорядження № 2408 визначено, що замовниками здійснення заходів з облаштування об'єкта інвестування є балансоутримувачі відповідних підземних переходів - комунальне підприємство "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району" м. Києва, комунальне підприємство "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них "Магістраль", комунальне підприємство "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району" м. Києва, комунальне підприємство по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст", згідно з додатком, а Головному управлінню економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) укласти відповідний інвестиційний договір з переможцем конкурсу та замовниками.

23.12.2011 року між Головним управлінням економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що виступає організатором інвестиційного конкурсу по залученню інвестора до здійснення заходів з облаштування пішохідних підземних переходів у Голосіївському та Деснянському районах міста Києва ("далі - організатор конкурсу"), Комунальним підприємством "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району м. Києва (далі - "балансоутримувач - 1"), Комунальним підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них "Магістраль" комунальної корпорації "Київавтодор" (далі - "балансоутримувач - 2"), Комунальним підприємством "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району м. Києва ( далі - "балансоутримувач - 3"), Комунальним підприємством по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" комунальної корпорації "Київавтодор" (далі - "балансоутримувач - 4") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова рада", що виступає інвестором здійснення заходів з облаштування пішохідних переходів у Голосіївському та Деснянському районах міста Києва (далі - "інвестор"), укладений Інвестиційний договір № 049- 13/і/115 (далі - Договір) на здійснення заходів з облаштування пішохідних підземних переходів у Голосіївському та Деснянському районах міста Києва (Лот 1).

Згідно пункту 2.1. Договору, за цим договором відповідно до умов інвестиційного конкурсу та поданої конкурсної пропозиції інвестор зобов'язується здійснити заходи з облаштування об'єкту інвестування, визначені у пункті 1.2. даного договору та отримує право встановити і протягом дії цього договору користуватись легкими збірно-розбірними конструкціями, встановленими у відповідному пішохідному підземному переході відповідно до вимог чинного законодавства України, для своїх комерційних цілей, в тому числі вільно розпоряджатися такими конструкціями та надавати їх в користування третім особам на свій власний розсуд.

Пунктом 1.2. Договору визначено облаштування об'єкту інвестування (інвестиційний проект): проведення робіт по поліпшенню технічного стану підземних пішохідних переходів, здійснення експлуатаційного та санітарного утримання підземних пішохідних переходів, їх елементів та інженерних мереж у належному стані, прибирання, очищення (в т.ч. від рекламних оголошень), поливання (у літній період) прохідної частини підземного пішохідного переходу і прилеглої до нього території, здійснення заходів, передбачених у переліку регламентних робіт, наведених у додатку № 5 до цього договору, що є його невід'ємною частиною, а також виконання інших необхідних робіт, які пов'язані з належною експлуатацією підземного пішохідного переходу та забезпеченням умов для безпечного руху пішоходів, що виявлені під час складання актів обстеження об'єкту інвестування або на протязі дії даного договору.

Загальна орієнтовна вартість здійснення заходів з облаштування об'єкту інвестування (розмір інвестицій), протягом терміну дії договору становить 10 982 015,00 грн. (пункт 2.2 Договору).

Згідно з пунктом 11.1 Договору термін його дії становить 5 років.

Заступник прокурора міста Києва звернувся з позовом в інтересах держави про визнання недійсним розпорядження № 2408 та договору, укладеного 23.12.2011 року між відповідачами 2, 3, 4, 5, 6, 7

Свої позовні вимоги прокурор обґрунтовує тим, що розпорядження та договір суперечать вимогам закону, посилаючись на статтю 235 Цивільного кодексу України, вказує, що спірний договір є прихованою угодою оренди комунального майна, правовідносини щодо передачі комунального майна у користування регулюються вимогами Закону України "Про оренду державного та комунального майна. Підземні пішохідні переходи, які є комунальною власністю, передано комерційній структурі у незаконну оренду всупереч вимог Закону, при цьому територіальна громада не отримує передбачену законодавством орендну плату у грошовій формі, за рахунок якої повинен наповнюватися місцевий бюджет.

Відповідачі проти позову заперечують, посилаючись на те, що розпорядження № 2408 та Договір № 049- 13/і/115, укладений 23.12.2011 року між відповідачами 2, 3, 4, 5, 6, 7 відповідають вимогам чинного законодавства, а тому відсутні підстави для визнання їх недійсними.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Рішенням Київської міської ради від 24.05.2007 року за № 528/1189 затверджено Положення про порядок проведення інвестиційних конкурсів для будівництва, реконструкції, реставрації тощо об'єктів житлового та нежитлового призначення, незавершеного будівництва, інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва (далі - Положення № 528/1189).

Згідно з пунктом 4 вказаного рішення, організатором Інвестиційних конкурсів визначено Головне управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

У відповідності до пункту 2.1. рішення Київської міської ради "Про діяльність виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)" від 15.03.2012 року № 198/7535 Головне управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) перейменовано у Департамент управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

В пункті 1.1. Положення № 528/1189, вказано, що це положення визначає порядок підготовки, проведення інвестиційного конкурсу, укладення інвестиційних договорів на залучення інвесторів до фінансування будівництва, реконструкції, реставрації тощо об'єктів житлового та нежитлового призначення, у тому числі соціальної інфраструктури міста, об'єктів незавершеною будівництва, станцій метрополітену, підземних переходів, автошляхів, площ, та інших об'єктів на умовах проведення інвестиційного конкурсу.

Відповідно до пункту 1.2. вказаного Положення, інвестиційний конкурс проводиться з метою створення сприятливих умов для провадження інвестиційної діяльності та забезпечення збалансованого економічного та соціального розвитку міста Києва та поповнення бюджету міста Києва.

За змістом пункту 1.5. Положення № 528/1189 рішення про проведення конкурсу та про затвердження переможця конкурсу приймає виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) (відповідач-1) за поданням організатора конкурсу (відповідач 2) шляхом видання відповідного розпорядження.

Згідно з пунктом 2.1.1. вказаного положення, пропозиції до переліку об'єктів, які потребують залучення інвестицій, надаються щомісячно організатору конкурсу структурними підрозділами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), головними управліннями, управліннями, балансоутримувачами зазначених об'єктів.

Організатор конкурсу формує перелік об'єктів за формою (додаток 2, таблиці 1 - 3) та подає його на розгляд Комісії. Робоча група розглядає запропоновані переліки об'єктів та формує перелік інвестиційно привабливих об'єктів, у тому числі земельних ділянок . Після визначення робочою групою переліку інвестиційно привабливих об'єктів організатор конкурсу забезпечує їх оформлення за формою (додаток 2, таблиця 4) та подає на розгляд Комісії. Комісія щотижня (або в інші визначені Комісією терміни) розглядає пропозиції робочої групи, зазначений перелік та своїм протокольним рішенням визначає об'єкти, по яких пропонується проведення інвестиційних конкурсів (пункти 2.1.4., 2.1.5. Положення).

Розпорядженням Київської міської державної адміністрація від 22.10.2007 року за № 1403 затверджено склад постійно діючої конкурсної комісії по залученню інвесторів до фінансування будівництва, реконструкції, реставрації тощо об'єктів житлового та нежитлового призначення, незавершеного будівництва, інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва та створено робочу групу для виконання робіт та надання послуг, пов'язаних з організацією та проведенням конкурсів та затверджено її склад. До складу вказаної комісії входять і депутати Київської міської ради - позивача 1.

31.10.2008 року відповідач-1 на підставі Положення № 528/1189 прийняв розпорядження "Про проведення інвестиційних конкурсів із залучення інвесторів до облаштування пішохідних підземних переходів в м. Києві" № 1496 (надалі - розпорядження № 1496).

Згідно з пунктом 1 розпорядження № 1496, структурним підрозділам комунальної корпорації "Київавтодор" доручено подати Головному управлінню економіки та інвестицій пропозиції щодо формування переліку пішохідних підземних переходів, які потребують облаштування.

У відповідності до пунктів 3 та 4 розпорядження № 1496, постійно діючій комісії доручено провести конкурси із залученням інвесторів до облаштування пішохідних підземних переходів, передбачивши можливість здійснення підприємницької діяльності, а Головному управлінню комунальної власності м. Києва доручено зупинити розгляд всіх питань, пов'язаних з використанням пішохідних підземних переходів.

В 2011 році відповідачем 2 - організатором конкурсу було проведено конкурс по виявленню найкращої економічної інвестиційної пропозиції на залучення інвесторів до здійснення заходів з облаштування 61 пішохідного підземного переходу.

За результатами проведеного конкурсу, постійно діючою конкурсною комісією по залученню інвесторів, до складу якої входили і депутати Київської міської ради, відповідача-7 було визначено переможцем.

Розпорядженням відповідача-1 № 2408, виданому відповідно до рішення Київської міської ради № 528/1189 та розпорядження № 1496, було затверджено переможця конкурсу по залученню інвестора до здійснення заходів з облаштування 61 пішохідного підземного переходу (Лот 1) згідно із додатком.

Суду не подано доказів того, що рішення позивача 1 № 528/1189 та розпорядження відповідача-1 № 1496, на підставі яких було прийнято оспорюване розпорядження № 2408, є недійсними або скасовані в установленому порядку.

Прокурором та позивачами у справі всупереч вимог статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України не доведено суду та не надано належних доказів, що розпорядження № 2408 відповідача-1 не відповідає вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, що було б підставою для визнання вказаного розпорядження недійсним. Судом також не встановлено факту порушення у зв'язку з прийняттям вказаного розпорядження інтересів позивача у справі, тому відсутні правові підстави для задоволення позову в цій частини.

Згідно з пунктом 2 роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 року № 02-5/35 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Як зазначалось вище, 23.12.2011 року між Головним управлінням економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ("організатор конкурсу") правонаступником якого є відповідач 2, Комунальним підприємством "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району м. Києва (далі - "балансоутримувач - 1"), Комунальним підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них "Магістраль" комунальної корпорації "Київавтодор" (далі - "балансоутримувач - 2"), Комунальним підприємством "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району м. Києва ( далі - "балансоутримувач - 3"), Комунальним підприємством по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" комунальної корпорації "Київавтодор" (далі - "балансоутримувач - 4") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова рада", що виступає інвестором здійснення заходів з облаштування пішохідних переходів у Голосіївському та Деснянському районах міста Києва (далі - "інвестор"), укладений Інвестиційний договір № 049- 13/і/115 на здійснення заходів з облаштування пішохідних підземних переходів у Голосіївському та Деснянському районах міста Києва (Лот 1).

В позовній заяві заступник прокурора міста Києва вказує, що відповідач-7, на підставі оспорюваного розпорядження та вказаного договору фактично отримало право користування комунальним майном шляхом встановлення збірно-розбірних конструкцій у переходах, використання їх для своїх цілей, а також шляхом можливості фактичної передачі комунального майна в суборенду, тому вважає, що договір є прихованою угодою оренди комунального майна, укладений всупереч вимогам Закону України "Про оренду державного та комунального майна", істотні умови договору оренди державного та комунального майна не визначались, оцінка вартості комунальних підземних переходів не проводилась, орендна плата за користування майном не визначена, договір укладений не уповноваженими особами.

Згідно з нормами статті 235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Закон не передбачає недійсність удаваного правочину, а лише пропонує застосовувати до відносин сторін норми, що регулюють той правочин, який сторони дійсно мали на увазі.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов'язок доказування визначається предметом спору. За загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

В даному випадку, прокурор звернувшись з позовом про визнання договору недійсним як укладеного з метою приховати інший правочин, повинен довести, що договір укладений з такою метою і доказати, який правочин приховує укладений договір.

Положенням № 528/1189 визначено, що інвестиційний договір після погодження всіх його умов укладається між організатором конкурсу, переможцем конкурсу та, у разі відповідного рішення комісії, замовником будівництва та/або балансоутримувачем об'єктів комунальної власності територіальної громади м. Києва (пункт 1.9 Положення № 528/1189).

Як слідує з пункту 3 розпорядження № 1496, яке на даний момент є дійсним, конкурс із залучення інвесторів до облаштування пішохідних підземних переходів проводився саме із передбачуваною можливістю здійснення підприємницької діяльності.

З урахуванням наведеного та у відповідності до пункту 3 розпорядження № 2408, відповідач-1 доручив відповідачу-2 укласти відповідний інвестиційний договір з переможцем конкурсу (відповідачем-7) та замовниками (відповідачами - 3, 4, 5, 6).

23.12.2011 року сторони керуючись Законом України "Про інвестиційну діяльність" , рішенням Київради № 528/1189, розпорядженнями № 1496 та № 2408, як зазначено в преамбулі договору, уклали Інвестиційний договір № 049-13/і/115.

За змістом вказаного інвестиційного договору відповідач-7 взяв на себе зобов'язання протягом дії цього договору (5 років) здійснити заходи з облаштування 61 пішохідного підземного переходу, які знаходяться в Голосіївському та Деснянському районах м. Києва, та за умов здійснення вказаних заходів отримав право встановити свої легкі збірно-розбірні конструкції, а також право користуватись цими конструкціями, в зв'язку з чим прокурор вважає, що даний договір є прихованою угодою оренди комунального майна.

Відповідно до статті 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Згідно з статтею 1 Закону України "Про інвестиційну діяльність" інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Такими цінностями можуть бути: кошти, цільові банківські вклади, паї, акції та інші цінні папери (крім векселів); рухоме та нерухоме майно (будинки, споруди, устаткування та інші матеріальні цінності); майнові права інтелектуальної власності; сукупність технічних, технологічних, комерційних та інших знань, оформлених у вигляді технічної документації, навиків та виробничого досвіду, необхідних для організації того чи іншого виду виробництва, але не запатентованих ("ноу-хау"); права користування землею, водою, ресурсами, будинками, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права; інші цінності.

Таким чином, за змістом пункту 2.1. Інвестиційного договору № 049-13/і/115 від 23.12.2011 року відповідач-7 протягом здійснення заходів з облаштування, що є його інвестицією, отримав право встановити та використовувати свої конструкції, що не заборонено положеннями Закону України "Про інвестиційну діяльність".

Інвестиційний договір не містить умов, визначених статтею 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", які є істотними для договорів оренди майна, що є комунальною власністю. Відсутні в ньому й положення, з яких би вбачався перехід прав на майно до інвестора та будь-які індивідуально визначені ознаки такого майна, не встановлено домовленості сторін про платне володіння та користування комунальним майном, необхідними орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності, що відповідало б змісту поняття "оренда", визначеному статтею 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Крім того, вищенаведеним підтверджується, що орендні відносини не були предметом проведеного конкурсу із залучення інвесторів до облаштування переходів.

В спірному договорі закріплена загальна орієнтовна вартість здійснення заходів з облаштування об'єкту інвестування (розмір інвестицій), розмір та строки внесення запланованих інвестицій передбачені в Графіку виконання та реалізації інвестиційного проекту, який погоджений сторонами.

Тобто, досягнута мета інвестування - в результаті якої створюються прибуток (дохід) та досягається соціальний ефект, що є суттєво відмінним від правовідносин оренди, які є виключно комерційними.

З огляду на викладене, суд відзначає, що між сторонами було укладено саме інвестиційний договір, який не суперечить нормам чинного законодавства України, згідно рішення Київської міської ради та розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та умов конкурсу. Необґрунтованим є посилання прокурора на те, що Інвестиційний договір № 049-13/і/115 від 23.12.2011 року було укладено не уповноваженою особою, оскільки відповідач-2, укладаючи договір діяв на підставі та у відповідності до рішення позивача-1 № 528/1189 та розпоряджень відповідача-1 № 1496, № 2408, які є чинними на даний час.

Прокурором та позивачами не доведено суду та не підтверджено належними доказами, що Інвестиційний договір № 049-13/і/115 від 23.12.2011 року укладений з метою приховати інший правочин, а саме договір оренди комунального майна.

Відповідно до статей 2, 29 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Прокурор в своїй позовній заяві послався на те, що органом уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах є Київська міська рада та Департамент комунальної власності м. Києва.

З матеріалів справи вбачається, що підземні пішохідні переходи не є об'єктами державної власності, а перебувають в комунальній власності територіальної громади м. Києва, про це зазначає і прокурор в позовній заяві.

Таким чином, оспорювані розпорядження № 2408 та Інвестиційний договір № 049-13/і/115 від 23.12.2011 року не порушують на не можуть порушувати права та інтереси держави, оскільки підземні пішохідні переходи є комунальною власністю, а згідно з положеннями частини 2 статті 327 Цивільного кодексу України, управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

За таких обставин, тільки Київська міська рада від імені територіальної громади міста Києва, уповноважена вирішувати питання щодо розпорядження належним їй майном комунальної власності.

Зібраними у справі доказами підтверджено, що саме Київська міська рада своїм рішенням № 528/1189, прийняла та затвердила Положення про порядок проведення інвестиційних конкурсів, де до об'єктів інвестування віднесено підземні переходи, а відповідача 1 - Київську міську державну адміністрацію наділила повноваженнями щодо прийняття розпоряджень про проведення конкурсу та затвердження його результатів (пункт 1.5. рішення № 528/1189). Київська міська рада у пункті 1.9. рішення № 528/1189 встановила, що організатором конкурсу є Головне управління економіки та інвестицій, якого наділено повноваженнями на укладення інвестиційних договорів з інвесторами

Прокурор в позові не навів посилань на факти порушення прав та інтересів саме держави ні в особі Київської міської ради та Департаменту комунальної власності м. Києва, ні в особі будь-яких інших органів державної влади.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, проведеного системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що розпорядження № 2408 від 19.12.2011 року було прийнято, а Інвестиційний договір № 049-13/і/115 від 23.12.2011 року укладено на підставі положень діючого в Україні законодавства та в межах повноважень наданих Київській міській державній адміністрації, відтак, позов задоволенню не підлягає.

Оскільки, в силу вимог пункту 11 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються, зокрема, органи прокуратури - при здійсненні представництва інтересів громадян або держави в суді, то на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України та пункту 4.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", витрати по сплаті судового збору покладаються на позивачів, та стягуються в доход Державного бюджету України.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У позові Заступника прокурора міста Києва відмовити повністю.

2. Стягнути з Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ) в доход Державного бюджету України 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

3. Стягнути з Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 10, ) в доход Державного бюджету України 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21.04.2015 року

Головуючий суддя Стасюк С.В.
Судді:Босий В.П.
Нечай О.В.