КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2015 р. Справа№ 910/15221/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Синиці О.Ф.

За участю секретаря судового засідання Ворони В.В.

представників сторін:

від позивача - не з'явилися;

від відповідача - Олєйніков Є.В., дов. № 10-132 від 17.02.2014 р.,

Шипов К.Ю., дов. № 10-625 від 30.01.2015 р.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Алакор Сіті»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 25.09.2014 року

у справі № 910/15221/14 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алакор Сіті»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Солстрой»

про визнання недійсним договору № 23/02-06 від 15.07.2010 року

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.09.2014 року по справі № 910/15221/14 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Алакор Сіті» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2014 року по справі № 910/15221/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2014 року рішення Господарського суду міста Києві від 25.09.2014 року по справі № 910/15221/14 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду від 17.02.2015 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2014 року по справі № 910/15221/14 скасовано з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2015 року призначено проведення повторного автоматичного розподілу, в результаті чого справа № 910/15221/14 була передана для розгляду колегії суддів: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Шевченко Е.О., Синиця О.Ф.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2015 року, у зв'язку з перебуванням судді Синиці О.Ф. на лікарняному, змінено склад судової колегії на наступний: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Зеленін В.О., Шевченко Е.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2015 року апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 25.03.2015 року.

Розпорядженням Заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 25.03.2015 року змінено склад судової колегії на наступний: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Зеленін В.О., Синиця О.Ф.

25.03.2015 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Солстрой» надійшло клопотання про здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, яке було задоволено з огляду на приписи ст. 81-1 ГПК України.

Також, 25.03.2015 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Алакор Сіті» надійшло клопотання про призначення комплексної почеркознавчої експертизи.

У судовому засіданні 25.03.2015 року було відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Алакор Сіті» в задоволенні клопотання про призначення комплексної почеркознавчої експертизи та оголошено перерву в розгляді справи до 08.04.2015 року.

25.03.2015 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Солстрой» надійшли заперечення стосовно призначення комплексної почеркознавчої експертизи.

08.04.2015 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Алакор Сіті» надійшло клопотання про призначення почеркознавчої експертизи.

У судовому засіданні 08.04.2015 року було відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Алакор Сіті» в задоволенні клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, заслухано пояснення сторін та оголошено перерву в розгляді справи до 20.04.2015 року.

08.04.2015 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Солстрой» подано заяву учасника позивача - Кириченко О.С. з поясненнями, підпис Кириченко О.С. на вказаній заяві засвідчений нотаріально.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального і процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення по суті спору.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Алакор Сіті» в поясненнях, наданих у судовому засіданні 08.04.2015 року, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2014 року по справі № 910/15221/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.

Представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Солстрой» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечували проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просили суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

15.07.2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алакор Сіті» (далі - позивач, замовник, ТОВ «Алакор Сіті») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Солстрой» (далі - відповідач, генпідрядник, ТОВ «Солстрой») був укладений договір № 23/02-06 генерального підряду на будівництво торговельно-складського комплексу з офісними приміщеннями та парковкою, на перетині вулиці Академіка Заболотного та Столичного шосе в Голосіївському районі м. Києва (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1.1.2 Договору до виконання робіт відноситься комплекс будівельно-монтажних робіт по будівництву будівлі в вісях 3-24; ряди В-Ж орієнтовною площею 40 185 м.кв. з влаштуванням адміністративно-господарських приміщень в вісях 25-26; ряди A-Є орієнтовною площею 2 648 м.кв. (далі - «адміністративно-господарські приміщення»).

Згідно з п. 14.1 Договору замовник має сплатити генпідряднику ціну договору, яка є незмінною (фіксованою) протягом усього строку його дії. Ціна договору становить 181 611 415,00 грн. в т.ч. ПДВ-20%.

Додатковими угодами: № 5 від 28.09.2011 року, № 6 від 11.07.2012 року, № 7 від 20.08.2013 року ціна договору змінювалась.

Пунктом 3 Додаткової угоди № 7 від 20.08.2013 року до Договору, у зв'язку зі зменшенням обсягу робіт за взаємною згодою замовника та генпідрядника з моменту підписання даної додаткової угоди № 7, встановлено договірну ціну за Договором у розмірі 135 188 079,42 грн. в т.ч. ПДВ-20 %.

У липні 2014 року ТОВ «Алакор Сіті» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ «Солстрой» про визнання недійсним Договору № 23/02-06 від 15.07.2010 року.

Обґрунтовуючи позовну заяву, ТОВ «Алакор Сіті» посилається на те, що Договір з боку ТОВ «Солстрой» був підписаний не уповноваженою особою, а саме генеральним директором, який перевищив свої повноваження, оскільки згідно пп. «і» п. 9.5 Статуту ТОВ «Солстрой», зареєстрованого 24.05.2007 року державним реєстратором Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, номер запису про державну реєстрацію 4000231 (далі - Статут ТОВ «Солстрой») передбачено, що до компетенції зборів учасників товариства належить затвердження угод, що укладаються виконавчим органом товариства, сума предмету яких дорівнює або перевищує 5 000 000 (п'ять мільйонів) гривень або 1 000 000 доларів США.

Згідно з п. 9.6 Статуту ТОВ «Солстрой» повноваження передбачені пп. «і» п. 9.5 зазначеного статуту є виключною компетенцією зборів учасників товариства, а тому не можуть бути передані генеральному директору, що відповідає приписам ч. 2 ст. 62 Закону України «Про господарські товариства».

Відповідно до п. 9.16 Статуту ТОВ «Солстрой» генеральний директор вправі без довіреності укладати угоди, за винятком тих, сума предмету яких дорівнює або перевищує 5 000 000 (п'ять мільйонів) гривень або 1 000 000 (один мільйон) доларів США.

Станом на 15.07.2010 року (дату укладання договору) Національний банк України встановив такі офіційні курси гривні до іноземної валюти, зокрема, за 1 долар США 7,9017 грн.

Таким чином, 1 000 000,00 доларів США був еквівалентний 7 901 700,00 грн.

При укладанні Договору, п. 14.1 було встановлено його ціну, яка становила 181 611 415,00 грн., що перевищує розмір угод, які можуть бути укладені генеральним директором без погодження зборами учасників.

Таким чином, як зазначає позивач у позовній заяві генеральний директор відповідача, в силу приписів ст.ст. 92, 145 ЦК України, ст. 62 Закону України «Про господарські товариства» та Статуту ТОВ «Солстрой» (від 24.05.2007 року) станом на час укладання договору був позбавлений права укладати угоди, сума предмету яких дорівнює або перевищує 5 000 000,00 грн. або 1 000 000,00 доларів США.

Інших підстав при зверненні з позовом, крім перевищення повноважень представником ТОВ «Солстрой» при підписанні Договору, позивач не зазначає.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно із частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як встановлено ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Зі Статуту ТОВ «Солстрой», зареєстрованого 24.05.2007 року, встановлено, що учасниками ТОВ «Солстрой» були: Харчук Р.С., Кириченко О.С., Мартинюк С.М. та Живицький О.В.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.07.2010 року збори учасників ТОВ «Солстрой» прийняли рішення, оформлене протоколом, яким уповноважили генерального директора ТОВ «Солстрой» Живицького Олега Володимировича підписати угоду підряду між ТОВ «Алакор Сіті» та ТОВ «Солстрой» та угоди з супідрядними організаціями на виконання робіт по спорудженню торговельно-складського комплексу з офісними приміщеннями та парковкою на перетині вулиці Академіка Заболотного та Столичного шосе в Голосіївському районі міста Києва (т. 1 а.с. 252).

Вищий господарський суд України, скасовуючи рішення суду першої інстанції та постанову апеляційної інстанції, зазначив, що відмовляючи в задоволенні клопотання про призначення по даній справі комплексної судово-технічної та почеркознавчої експертизи документів, апеляційна інстанція передусім виходила з того, що такими діями скаржник зловживає своїми процесуальними правами та намагається затягнути розгляд даної справи, а надання правової оцінки (дійсності чи недійсності) чи оскарження протоколів загальних зборів учасників ТОВ «Солстрой» може бути предметом розгляду іншої справи, зокрема, у корпоративному спорі, а не по договору підряду, який зі сторони генпідрядника виконаний та зі сторони замовника схвалений його діями.

В основу оскаржуваних рішення та постанови покладено висновки судів про те, що на момент укладення оспорюваного договору підряду генеральний директор ТОВ «Солстрой» Живицький О.В. діяв на підставі статуту ТОВ «Солстрой» та рішення зборів учасників ТОВ «Солстрой» від 10.07.2010 року, яким керівнику відповідача надано дозвіл на підписання угоди підряду між сторонами по справі.

Враховуючи те, що положення ч. 5 ст. 98 ЦК України унеможливлюють оспорювання позивачем рішення зборів учасників ТОВ «Солстрой» від 10.07.2010 року, яке (рішення) має істотне значення для даної справи, колегія вважає, що безпідставно відмовивши у задоволенні клопотання позивача про призначення комплексної почеркознавчої експертизи з мотивів зловживання позивача своїми процесуальними правами та можливості надання правової оцінки (дійсності чи недійсності) чи оскарження протоколів загальних зборів учасників ТОВ «Солстрой» при розгляді іншої справи, зокрема, у корпоративному спорі, суд апеляційної інстанції в порушення приписів ч. 3 ст. 16 ЦК України та ст.ст. 1,42,43,41,101 ГПК України не забезпечив позивачу необхідних рівних умов для встановлення фактичних обставин справи та правильного застосування законодавства, чим фактично відмовив позивачу у можливості захисту свого порушеного права (охоронюваного інтересу) в передбачений законом спосіб.

З огляду на вказане, Вищий господарський суд України встановив, що апеляційний суд дійшов передчасного висновку про те, що генеральний директор ТОВ «Солстрой» Живицький О.В. на момент укладення оспорюваного договору правомірно діяв на підставі статуту ТОВ «Солстрой» та акта вищого органу товариства.

Тобто, оскільки суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про призначення почеркознавчої експертизи з наведених вище мотивів, то і висновок про наявність у Живицького О.В. повноважень на підставі рішення зборів учасників ТОВ «Солстрой» від 10.07.2010 року є передчасним.

Під час нового розгляду справи апеляційним судом, враховуючи висновки Вищого господарського суду України, позивач 25.03.2015 року звернувся з клопотанням про призначення комплексної почеркознавчої експертизи, у якому просив встановити чи було виконано у протоколі зборів учасників ТОВ «Солстрой» від 10.07.2010 року підписи від імені учасників відповідача: Харчук Р.С., Кириченко О.С., Мартинюк С.М. та Живицький О.В.

В обґрунтування клопотання позивач посилається на те, що встановлення фактичних обставин підписання протоколу учасниками ТОВ «Солстрой» має значення для вирішення справи, оскільки у разі встановлення того, що підписи учасників на протоколі їм не належать свідчитиме про відсутність надання повноважень генеральному директору відповідача на підписання Договору. Вказане, за доводами позивача, буде підставою для визнання недійсним оскаржуваного Договору.

25.03.2015 року у судовому засіданні Кириченко О.С. та Мартинюком С.М. надано пояснення стосовно підписання протоколу зборів учасників ТОВ «Солстрой» від 10.07.2010 року, у яких вони підтвердили підписання учасниками, зокрема і ними, спірного протоколу. Крім того, у матеріалах справи є заява Кириченко О.С., підпис на якій засвідчено нотаріально, з поясненнями стосовно підписання учасниками відповідача спірного протоколу.

Враховуючи зазначені пояснення, а також те, що генеральний директор Живицький О.В., який підписував Договір був учасником ТОВ «Солстрой», ТОВ «Алакор Сіті» 08.04.2015 року звернулося з клопотанням про призначення почеркознавчої експертизи, у якому просило встановити чи було виконано у протоколі зборів учасників ТОВ «Солстрой» від 10.07.2010 року підпис від імені учасника відповідача Харчук Р.С.

Вказане клопотання обґрунтоване тими ж доводами що і попереднє.

Як вказано вище, Вищий господарський суд України зазначив про безпідставність відмови у задоволенні клопотання позивача про призначення комплексної почеркознавчої експертизи саме з мотивів зловживання позивача своїми процесуальними правами та можливості надання правової оцінки (дійсності чи недійсності) чи оскарження протоколів загальних зборів учасників ТОВ «Солстрой» при розгляді іншої справи.

Враховуючи вказане, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотань про призначення експертиз з огляду на те, що встановлення факту підписання чи не підписання протоколу зборів учасників ТОВ «Солстрой» від 10.07.2010 року учасниками відповідача, зокрема і Харчук Р.С., не може призвести до визнання недійсним Договору, а призведе лише до затягування справи з огляду на наступне.

Частинами 1, 3 ст. 92 ЦК України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Відповідно до ст. 241 Цивільного кодексу України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Згідно з п. 3.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» від 29.05.2013 року № 11, наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

З матеріалів справи вбачається, що 15.07.2010 року після укладення спірного Договору зборами учасників ТОВ «Солстрой», оформленими протоколом, було затверджено спірний Договір, який укладено 15.07.2010 року між позивачем та відповідачем (т. 1 а. с. 253-254).

Підписи учасників ТОВ «Солстрой» на протоколі від 15.07.2010 року при повторному апеляційному розгляді позивачем не оскаржуються.

Тобто, рішенням зборів учасників ТОВ «Солстрой», оформленим протоколом від 15.07.2010 року, було схвалено Договір.

Крім протоколу зборів учасників ТОВ «Солстрой» від 15.07.2010 року, у матеріалах справи містяться додаткові угоди № 1, 2, 3, 5, 6, 7 з додатками до них, укладені в період з 02.12.2010 року по 20.08.2013 року (т. 1 а.с. 151-168). Вказані додаткові угоди та додатки містять підписи директорів та відтиски печаток сторін.

Більш того, актами приймання-передачі виконаних підрядних робіт за формою КБ-2в та довідками про вартість виконаних робіт та витрат за формою КБ-3 підтверджується прийняття ТОВ «Алакор Сіті» робіт виконаних ТОВ «Солстрой» за спірним Договором на загальну суму 134 311 821,50 грн. в т.ч. ПДВ-20% (т. 1 а.с. 169-240).

Слід також звернути увагу, що в матеріалах справи містяться:

- акт готовності об'єкта до експлуатації № 1 від 05.08.2013 року, підписаний зокрема, позивачем як замовником будівництва та відповідачем як генпідрядником (т. 1 а.с. 245-249);

- сертифікат державної архітектурно-будівельної інспекції України серії ІУ №50 про засвідчення відповідності закінченого будівництвом об'єкта: «Будівництво торговельно-складського комплексу з офісними приміщеннями та парковкою на перетині вулиці Академіка Заболотного та Столичного шосе у Голосіївському районі м. Києва проектній документації та підтвердження його готовності до експлуатації.»

Згідно пояснень сторін, відповідач виконав свої зобов'язання за Договором, позивач в свою чергу обов'язок зі сплати виконаних робіт виконав частково. На підставі вказаного, як зазначено в позовній заяві, відповідач звернувся до позивача у справі № 911/1827/14 з вимогою про стягнення заборгованості за Договором у сумі 8 143 302,28 грн.

Листом від 02.07.2014 року генеральний директор ТОВ «Алакор Сіті» Яблунівський О.С., у зв'язку з розглядом справи № 911/1827/14, просив направити на комісійний огляд об'єкту будівництва представників ТОВ «Солстрой» для встановлення недоліків будівельних робіт, виконаних відповідачем згідно Договору, що свідчить про погодження генеральним директором позивача Договору підряду № 23/02-06 від 15.07.2010 року на момент звернення з листом (т.1 а.с. 251).

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ст. 241 Цивільного кодексу України не ставить схвалення правочину в залежності від рішення загальних зборів, а підтвердження такого схвалення є вчинені на його виконання дії, особою в інтересах якої його укладено.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 19.08.2014 року по справі № 3-38гс14.

У постанові Верховного Суду України від 19.08.2014 року по справі № 3-68гс14 колегія суддів дійшла висновку, що у разі виконання сторонами умов договору він вважається погодженим та не підлягає визнанню недійсним.

З огляду на зазначене вище, колегія суддів дійшла висновку, що Договір, підписаний повноважними особами та в силу ст. 241 Цивільного кодексу України погоджений відповідачем, зокрема зборами учасників ТОВ «Солстрой» від 15.07.2010 року та діями спрямованими на його виконання.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у визнанні Договору підряду № 23/02-06 від 15.07.2010 року недійсним з досліджених вище підстав.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені позивачем в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2014 року по справі № 910/15221/14 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Алакор Сіті» задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті державного мита за її подання і розгляд покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Алакор Сіті» (апелянта).

Керуючись ст. ст. 32-34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Алакор Сіті» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2014 року по справі № 910/15221/14 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/15221/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.О. Зеленін

О.Ф. Синиця

Повний текст рішення складено 22.04.2015 року.