ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.04.15р. Справа № 904/1866/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖЕМІУС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча Компанія "Гранд Дистриб'юшн"

про стягнення 134 900,00 грн. за договором поставки

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - Зарвій І.Л., довіреність №20/02-15 від 20.02.15р.

Відповідача - Паєвщик А.В., довіреність №б/н від 01.01.15р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 134 900,00 грн. за договором поставки № 19 від 26.06.14р., мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи тим, що на даний час Позивачем з ТОВ "АРТ Ф1НАНС" укладено договір про відступлення права вимоги №10/06 від 06.10.14р., за яким Позивач передав право вимоги заборгованості за договором поставки № 19 від 26.06.14р. ТОВ "АРТ ФІНАНС" на загальну суму 9 744 955 грн. Тобто, борг ТОВ "Керуюча компанія "Гранд Дистриб'юшн" перед Позивачем відсутня, а Позивач позбавлений права стягнення з ТОВ "Керуюча Компанія "Гранд Дистриб'юшн" зазначеної суми.

Розгляд справи відкладався.

В засіданні 22.04.15р. оголошено перерву до 28.04.15р. о 11:00 год.

Представник Позивача надав додаткові пояснення по суті розгляду справи та підтвердив укладення договору про відступлення права вимоги №10/06 від 06.10.14р., у поясненнях вказав, що у зв'язку з тим, що договір про відступлення права вимоги №10/06 укладено 06.10.14р., Відповідач має сплатити на користь ТОВ "Джеміус" розмір заборгованості по поставкам, що були здійснені до укладання договору про відступлення права вимоги, а саме: поставка за липень 2014р. у розмірі 3 644 900 грн. Зазначив, що Відповідачем на даний час сплачено на користь ТОВ "Джеміус" 3 510 000,00 грн. Таким чином, борг Відповідача перед Позивачем за договором поставки № 19 від 26.06.14р., за поставку товару, що здійснені у липні 2014р., становить 134 900,00 грн. На підставі викладеного просить позовні вимоги ТОВ "Джеміус" задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

26.06.14р. ТОВ "Керуюча Компанія Гранд Дистриб'юшн" (Покупець, Відповідач) з ТОВ "Джеміус" (Постачальник, Позивач) укладено договір поставки від № 19 (далі Договір), за п 1.1. якого Постачальник зобов'язався протягом усього строку дії цього Договору за завданнями Покупця в порядку та на умова визначених цим Договором передавати у власність Покупцю Товар, а Покупець, у свою чергу, зобов'язався прийняти у власність Товар та сплатити за нього грошову суму в порядку та на умовах даного Договору. Товаром за п.1.2 Договору є шрот соняшниковий, макуха соняшникова, лушпиння соняшникове.

У п. 1.3. Договору сторони погодили, що асортимент , найменування , одиниці виміру, кількість та ціна товару, що підлягає поставці за Договором, зазначаються у накладних на передачу товару (видаткових накладних) до цього Договору.

Право власності на товар переходить від Постачальника до Покупця з моменту підписання уповноваженими представниками обох сторін накладної на передачу товару (видаткової накладної) (п.1.4. Договору).

За п.2.9 Договору Постачальник передає Покупцю партію замовленого товару не пізніше 2 календарних днів з дати узгодження сторонами відповідного замовлення на партію поставки товару.

Згідно з п. 3.1. Договору орієнтовна загальна вартість цього Договору на дату його підписання складає - 20 000 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 3 333 333,33 грн.

Відповідно до п. 3.3. Договору, оплата за товар по цьому договору здійснюється Покупцем протягом 40 календарних днів з дати підписання уповноваженими представниками з обох сторін накладної на передачу товару (видаткової накладної) від Постачальника.

Цей Договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами і діє до 31.12.14р. (п.9.1. Договору).

Подаючи позов, Позивач зазначив, що на виконання Договору, у липні 2014р. поставив Відповідачеві товару на суму 3 644 903,00 грн., за поставлений товар Відповідач сплатив 3 510 000,00 грн., у зв'язку з чим, борг Відповідача становить 134 900,00 грн.

02.02.15р. Позивачем направлена Претензія Відповідачеві з вимогою сплати боргу у розмірі 134 900,00 грн., за поставлений товар. Однак, від Відповідача відповіді на претензію не надходило.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Однак, Відповідачем до матеріалів справи надано копії документів (оригінали оглянуті в судовому засіданні), які свідчать, що на виконання Договору Позивач поставив Відповідачеві товар, а саме: макуху соняшникову на загальну суму 13 254 955,00 грн., а Відповідач сплатив Позивачеві 3 510 000,00 грн., що підтверджується виписками банку, тому борг за Договором на час розгляду справи судом становить 9 744 955,00 грн.

Поставка товару підтверджується видатковими, податковими та товарно-транспортними накладними, які підтверджують факт перевезення товару, перевезення за якими здійснювало ТОВ "Трансервіс -1" на замовлення Відповідача, за маршрутом: м.Дніпродзержинськ: пров. 3-й Баглійський, 1Б-1 - м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Крім того, Відповідачем надано докази, що 06.10.14р. Позивачем з ТОВ "АРТ ФІНАНС" укладено договір про відступлення права вимоги №10/06, за яким Позивач передав право вимоги заборгованості за договором поставки № 19 від 26.06.14р. ТОВ "АРТ ФІНАНС" на загальну суму 9 744 955 грн.

Представник Позивача підтвердив укладення договору про відступлення права вимоги №10/06 від 06.10.14р. Однак, у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог, оскільки Договір Відповідачем укладено саме з Позивачем, а не з ТОВ "АРТ ФІНАНС".

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Цією нормою визначено перелік способів судового захисту, одним із яких є визнання правочину недійсним.

Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Згідно зі ст. 215 ЦК України, що кореспондуються з положеннями ст. 207 ГК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Вирішуючи спори про визнання правочинів (договорів) недійсними, господарський суд встановлює наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладання) і настання відповідних наслідків, тобто у чому полягає неправомірність дій сторони та яким нормам закону не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Перевіривши доводи сторін, суд не погоджується з доводами Позивача, погоджується з позицією Відповідача.

Так, як зазначено вище, сторонами укладено Договір, за яким Позивач у липні - серпні 2014р. за відповідними накладними, у тому числі товарно-транспортними (копії яких долучені до матеріалів справи) поставив Відповідачеві товар на загальну суму 13 254 955,00 грн., а Відповідач сплатив Позивачеві 3 510 000,00 грн., у зв'язку з чим борг за Договором на час розгляду справи судом становить 9 744 955,00 грн. Тобто договір направлений на реальне настання правових наслідків. Умови Договору відповідають чинному законодавству, у ньому погоджені усі необхідні умови для договорів такого типу. Складені на виконання умов Договору первинні документи відповідають Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.95р. Саме ж невиконання або неналежне виконання договору не може служити підставою для визнання цього договору недійсним. Крім того, строк дії договору закінчився 31.12.14р.

Оскільки 06.10.14р. Позивачем з ТОВ "АРТ ФІНАНС" укладено договір про відступлення права вимоги №10/06, за яким Позивач передав право вимоги заборгованості за договором поставки № 19 від 26.06.14р. ТОВ "АРТ ФІНАНС" на загальну суму 9 744 955 грн., тобто увесь борг, право вимоги на зазначену суму за Договором перейшло до ТОВ "АРТ ФІНАНС". За таких обставин, у Відповідача за договором поставки № 19 від 26.06.14р. перед Позивачем борг відсутній.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати слід покласти на Позивача.

Керуючись 33, 34, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити.

Судові витрати покласти на Позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту.

Суддя С.Г. Юзіков

Рішення підписане _________________