ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2015 р.Справа № 915/1628/13
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого Пироговського В.Т.

Суддів : Лавриненко Л.В.

Будішевської Л.О.

при секретарі Бондар М.Ю.

за участю представників учасників процесу:

від ТОВ «ГЕЛІОС ОЙЛ» - Ратинська С.В.

від Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Миколаїв - не з'явився;

від Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів в Миколаївській області - не з'явився;

від ТОВ "Агротранспром" - не з'явився;

від ліквідатора Ратинської С.В. - особисто; Черепенко В.Г.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕЛІОС ОІЛ" в особі ліквідатора Ратинської С.В.

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 16.03.2015 р.

у справі № 915/1628/13

за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕЛІОС ОІЛ"

кредитори:

1. Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Миколаїв

2. Державна податкова інспекція у Центральному районі м.Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області

3. Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротранспром"

ліквідатор: Ратинська С.В.

про банкрутство,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 06.04.2015р. прийнята до провадження та призначена до розгляду на 21.04.2015р. апеляційна скарга ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ" в особі ліквідатора Ратинської С.В. на ухвалу господарського суду Миколаївської області від .01.2015р. у справі № 915/2176/13.

Кредитори - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Миколаїв, ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів в Миколаївській області та ТОВ "Агротранспром" належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, що підтверджується відповідними відмітками на рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень та реєстром вихідної кореспонденції Одеського апеляційного господарського суду, проте своїм правом на участь в судовому засіданні не скористались, про причини неявки своїх представників суд не повідомляли.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку, визначеному ст.102 ГПК України.

Відповідно до ст.85 ГПК України в засіданні суду 21.04.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно ст.44 ГПК України здійснювалась фіксація судового процесу технічними засобами.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 13.09.2013р. за заявою голови ліквідаційної комісії ТОВ «ГЕЛІОС ОЙЛ» Ратинської С.В. порушено провадження у справі про банкрутство товариства в порядку ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону №4212-VI від 22.12.2011р.).

Постановою господарського суду Миколаївської області від 29.10.2013р. боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено Ратинську С.В., яка виконувала обов'язки голови ліквідаційної комісії у досудовій процедурі ліквідації, з наданням їй повноважень відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; припинено підприємницьку діяльність боржника, постановлено вважати таким, що настав строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), припинити нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів, інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банкрута; скасовано арешти, заборони, накладені на активи (кошти, матеріальні та нематеріальні цінності) боржника, визнаного банкрутом та усі інші обмеження, обтяження щодо активів банкрута. Зазначено, що накладення нових арештів або інших обмежень відносно активів боржника не допускається; припинено повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, керівника банкрута звільнити з роботи у зв'язку з банкрутством підприємства, а також припинити повноваження власника (власників) майна банкрута; зобов'язано ліквідатора надавати суду відомості щодо проведення ліквідаційної процедури з підтверджуючими документами один раз в два місяці, скласти реєстр вимог кредиторів та надати його на затвердження суду в строк до 25.12.2013 р., а також - після завершення ліквідаційних заходів, але не пізніше 29.10.2014р., надати до суду звіт та ліквідаційний баланс банкрута на затвердження.

Ухвалою суду від 11.02.2014р. затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ «ГЕЛІОС ОЙЛ» на загальну суму 615 230,66грн. із зазначенням розміру з вказівкою черговості їх задоволення: ІІ черга - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Миколаїв у сумі 615 230, 66грн.

В подальшому визнано поточні грошові вимоги ДПІ у Центральному районі м.Миколаєва ГУ Мідоходів у Миколаївській області до ТОВ «ГЕЛІОС ОЙЛ» у розмірі 982 497,51грн. та віднесено їх до 6-ї черги задоволення.

В процесі розгляду справи, 06.01.2015р. до місцевого господарського суду від Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Миколаїв надійшла скарга (від 31.12.2014 року №5077/01-16/07) на дії (бездіяльність) ліквідатора ТОВ «ГЕЛІОС ОЙЛ» Ратинської С.В., в якій кредитор, з урахуванням доповнень до скарги (від 12.02.2015р.вих..№277/01-16/07), просив визнати, що: 1)ліквідатор неналежним чином виконує покладені на неї обов'язки, що призвело до порушення строку ліквідаційної процедури без об'єктивних на це перешкод; 2)дії Ратинської С.В. є неправомірними і такими, що порушують права відділення на задоволення його кредиторських вимог у порядку та строки, встановлені законодавством; а також зобов'язати ліквідатора розподілити грошові кошти у розмірі 236 380грн. ( з яких 3500грн. - залишок на початок ліквідаційної процедури, 232 870грн., які були отримані переможцями аукціонів у рахунок належних з них платежів) та кошти, які були отримані від списання автотранспорту, належного банкруту, в порядку черговості, встановленої ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (т.2 а.с.1-8, т.2 а.с.138-140).

Скарга мотивована тим, що:

1) за даними УДАІ УМВС України в Миколаївській області від 27.07.2013р. за ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ" зареєстровано 7 одиниць транспортних засобів, оціночна вартість яких, за результатами незалежної експертної оцінки, станом на 30.08.2013 складала 54300,00 грн. В ході ліквідаційної процедури, за результатами інвентаризації станом на 01.11.2013 ліквідатором Ратинською С.В. встановлено фактичну наявність у розпорядженні банкрута замість семи тільки п'ять одиниць транспортних засобів, які нею було включено до складу ліквідаційної маси. В ході розшуку 2-х одиниць транспортних засобів ліквідатором встановлено їх 100% фізичний знос всіх їх агрегатів, деталей, вузлів, механізмів та списано з балансу банкрута актами від 20.06.2014р., проте документи по списанню майна ліквідатором комітету кредиторів не надано, в звіті не відображено, хоча оціночна вартість списаного ліквідатором майна за результатами незалежної експертної оцінки станом на 30.08.2013р. складала 14300,00 грн.;

2) Ратинська С.В., всупереч нормам ст..ст.41, 98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" , лише через 7 місяців після свого призначення ліквідатором уклала з ТОВ «Південноукраїнська універсальна біржа» договір на виконання послуг щодо проведення аукціону з продажу майна банкрута, що спричинило свідоме затягування ліквідаційної процедури та понесення невиправданих витрат по зберіганню майна ТОВ «ГЕЛІОС ОЙЛ». Об'єктивних перешкод, пов'язаних зі зволіканням в залученні організатора аукціону, ліквідатором не наведено;

3) ліквідатором безпідставно повернуто переможцям аукціонів з продажу майна банкрута грошові кошти, внесені ними у рахунок належних з них платежів на підтвердження зобов'язання щодо придбання майна банкрута і на забезпечення його виконання, які в розумінні ч. 1 ст. 571 ЦК України є завдатком. У випадку, коли сплачені переможцями аукціонів грошові суми у рахунок належних з них платежів на підтвердження зобов'язання щодо придбання майна банкрута і на забезпечення його виконання. залишаються у кредитора, вони стаюсь власністю боржника, в інтересах якого діє замовник аукціону - ліквідатор, оскільки ця сума зараховується до ціни продажу майна. Відповідно, зазначені суми підлягають перерахуванню організатором аукціону боржнику та включаються до складу ліквідаційної маси. Однак, даних щодо отримання таких коштів на рахунок банкрута та їх розподілення ліквідатором не надано і в звіті не відображено. Отже, всупереч ч.1 ст.41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатором не забезпечено задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому ст..45 Закону;

4) в порушення норм ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", посилаючись на лист Центрально-Миколаївського об'єднаного районного військового комісаріату від 12.11.2014, ліквідатор вживає заходи, спрямовані на виключення майна банкрута зі складу ліквідаційної маси, що порушує права кредиторів;

5) зі звіту ліквідатора станом на 25.12.2014 вбачається, що ліквідатором не вжито всіх заходів, спрямованих на пошук та виявлення майна банкрута, в тому числі і заходів щодо встановлення інформації про відчужене боржником майно на користь третіх осіб протягом року перед порушенням провадження у справі про банкрутство, повернення такого майна та включення його до ліквідаційної маси. Зокрема, ліквідатором не надано інформації щодо наявності (відсутності) зареєстрованого за банкрутом нерухомого майна станом на 31.12.2012р., наявності (відсутності) нерухомого майна банкрута, наявності (відсутності) у банкрута відокремлених підрозділів та корпоративних прав, які можливо було б включити до складу ліквідаційної маси, наявності у банкрута рухомого майна та його обтяжень, не надано інформаційну довідку (розширену) з Державного реєстру речових прав щодо об'єкту нерухомого майна, яке знаходиться за юридичною адресою банкрута по вул..Гречишнікова, 54-б у м.Миколаїв., виписки по рахунках боржника, у т.ч. і закритих за рік до порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ", про рух коштів на таких рахунках, з метою встановлення факту отримання боржником коштів, у т.ч. і від реалізації майна; не надано виписку про залишок коштів на початок ліквідаційної процедури та про рух коштів під час ліквідаційної процедури по банківському рахунку боржника, який використовувався в ліквідаційній процедурі - р/р1 у ПАТ «МАРФІН БАНК» за період з дня його відкриття по даний час. При цьому, ч.3 ст.98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" зобов'язує арбітражного керуючого під час реалізації своїх повноважень діяти добросовісно та розсудливо;

6) ліквідаційна процедура у справі триває понад строки, встановлені ст. 37 Закону, звіт ліквідатора не містить відомостей про об'єктивні перешкоди для здійснення ліквідаційної процедури у визначений строк;

7) відповідно до протоколу зборів учасників ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ" від 18.03.2013, Ратинська С.В. виконувала обов'язки голови ліквідаційної комісії і в розумінні ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" підпадає під ознаки заінтересованої особи стосовно боржника і, відповідно до ч.6 ст.95 Закону, несе солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів.

Ліквідатор 17.02.2015р. звернулась до суду з клопотанням (від 13.02.2015 №01-34/51) про внесення змін до реєстру вимог кредиторів ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ", в якому просила:1) зобов'язати кредитора - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаїв здійснити перерахунок капіталізованих платежів з урахуванням інформації про смерть потерпілої особи гр. Сватенко В.В. 04.11.2014 та необхідністю проходження 01.12.2014 повторного огляду МСЕК; 2) зобов'язати відділення надати інформацію щодо чинності відповідних постанов, на підставі яких було заявлено кредиторські вимоги у справі про банкрутство ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ" (т. 2, а.с.174- 183).

Зазначене клопотання мотивовано тим, що відповідно до ч.1 «Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань суб'єкта підприємницької діяльності - банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю та здоров'ю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000р. №765 "Про реалізацію статей 45 і 92 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів.

Сума капіталізованих платежів банкрута потерпілому на виробництві гр..Сватенко В.В. розрахована Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаїв з урахуванням необхідності виплати майбутніх платежів та середньоочікуваної тривалості життя для відповідних категорій громадян та на момент подання заяви з грошовими вимогами від 18.11.2013р. складала 24,31рік.

Ліквідатором встановлено, що гр. Сватенко В.В. помер 04.11.2014р., що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05.11.2014р. №І-ФП №211114, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану РС ММУЮ. Отже, в період з моменту визнання ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ" банкрутом та смертю гр..Сватенко В.В. минув лише 1 рік.

Кредиторські вимоги відділення включали суму нарахованих капіталізованих платежів потерпілому на виробництві - гр..Сватенко В.В., відповідно до Акту від 14.09.2009р. №1 про нещасний випадок на виробництві, пов'язаний з виробництвом.

Разом з тим, зазначеним актом не встановлено осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці та дії яких призвели до нещасного випадку. Висновками комісії, які викладені в акті спеціального розслідування нещасного випадку територіального управління Держгіпромнагляду по Миколаївській області від 14.09.2009р. б/н, також не встановлено порушення нормативно-правових актів з охорони праці з боку посадових осіб ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ". Отже, банкрут, як колишній роботодавець не несе відповідальність за шкоду, заподіяну померлому гр. Сватенко В.В., оскільки відсутні докази на підтвердження факту невиконання або неналежного виконання роботодавцем обов'язків, визначених Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Таким чином, ліквідатор вважала, що наведені обставини вказують на необхідність уточнення та перерахунку грошових вимог Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаїв, а також загальної структури та розміру грошових вимог кредиторів ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ".

Також, 05.03.2015р. Ратинською С.В. подано до суду скаргу на учасника провадження у справі, в якій ліквідатор просив суд визнати неправомірними дії Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Миколаїв щодо нарахування ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ" капіталізованих платежів в сумі 615230,66 грн., відмовити відділенню в здійсненні капіталізації платежів на користь потерпілого гр.-на Сватенка Віталія Вікторовича, визнати заявлені грошові вимоги зазначеної особи в сумі 615230,66 грн. такими, що не підлягають врахуванню та задоволенню в процедурі банкрутства ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ" (т. 2, а.с. 199-217).

У скарзі ліквідатор викладає ті ж самі доводи, що були наведені у клопотанні від 13.02.2015р., та додатково зазначає, що у зв'язку зі смертю гр..Сватенко В.В., на користь якого було нараховано та заявлено капіталізацію платежів, постанови Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаїв, якими відділення обґрунтовувало свої грошові вимоги до банкрута, а саме: постанова від 23.09.2013р. №1402/725/725.1/48 про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати у розмірі 1243,35грн. з 01.03.2013р.по 31.11.2014р. включно; від 03.01.2013р. №1402/725/725.1/46 про призначення потерпілому щомісячного фінансування на медичну та соціальну допомогу, а саме витрат на постійний сторонній догляд, в розмірі 573,50грн. з 01.02.2013р.; постанова від 30.11.2011р. №1402/725/725.1/32 про призначення потерпілому одноразового фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу , а саме виплат на ортопедичне взуття; постанова від 26.07.2012р. №1402/725/725.1/40 про призначення потерпілому одноразового фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, а саме витрат на придбання протезно-ортопедичних виробів; постанова від 15.08.2013р. №1423/725/725.1 про призначення потерпілому одноразового фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, а саме компенсації витрат на транспортне обслуговування в розмірі 96грн. за 2 півріччя 2013р., втратили свою чинність.

Відповідно до ст..608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов'язаним з особою кредитора. Так само у разі смерті кредитора (потерпілої особи) припиняється зобов'язання з відшкодування боржником шкоди, завданої ушкодженням здоров'я.

Враховуючи, що Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаїв веде облік потерпілих на виробництві, здійснює розрахунок платежів з урахування висновків МСЕК, факт смерті гр..Сватенко В.В. достеменно відомий кредитору, однак відділення цей факт замовчувало та станом на 04.03.2015р. не здійснило перерахунку грошових вимог і не заявило про припиненя зобов'язань.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 16.03.2015р. (суддя Ржепецький В.О.) скаргу кредитора - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаєві від 31.12.2014 року №5077/01-16/07 - задоволено частково. Визнано дії та бездіяльність арбітражного керуючого Ратинської С.В. при виконанні обов'язків ліквідатора ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ"неправомірною. В решті скарги відмовлено. Припинено повноваження арбітражного керуючого Ратинської С.В. в якості ліквідатора ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ". Вирішено здійснити запит до автоматизованої системи з відбору кандидатів на призначення розпорядника майна господарським судом у справах про банкрутство для визначення з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень ліквідатора ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ". Зобов'язано арбітражного керуючого Ратинську С.В. здійснювати всі дії необхідні для збереження майна та документації банкрута до призначення нового ліквідатора товариства.

Крім того, відмовлено в задоволенні клопотання ліквідатора від 13.02.2015 року та скарги ліквідатора від 05.03.2015 року на учасника провадження у справі про банкрутство - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаєві.

Ухвала в частині задоволення скарги Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаєві на дії ліквідатора мотивована тим, що:

-перший звіт про проведену роботу ліквідатором подано тільки 14.01.2014 року, тобто з порушенням строку, встановленого судом в постанові від 29.10.2013р.строку. В подальшому, до завершення строку ліквідаційної процедури ліквідатор жодного разу не звітувала перед господарським судом;

- перші збори кредиторів скликано ліквідатором тільки 11.04.2014 року, тобто більше ніж через два місяці після винесення ухвали про затвердження реєстру вимог кредиторів. Враховуючи обставини даної справи, господарський суд зазначив, що настільки тривалий строк скликання зборів кредиторів не можна обґрунтувати ані великою кількістю кредиторів, ані обставинами оскарження рішення господарського суду, ані іншими об'єктивними чинниками;

- з моменту свого призначення ліквідатором заходи, спрямовані на виявлення майна та інших активів банкрута вживались Ратинською С.В. з порушенням принципу добросовісності та розсудливості, встановленого ч. 3 ст. 98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Так, запити до Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку України направлені 17.10.2014р., до Державної авіаційної служби України, Головного управління Держземагентства у Миколаївській області, ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області, Державної фіскальної служби України - 18.11.2014р., тобто через рік з моменту призначення ліквідатором ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ";

- ліквідатором в порушення ст.42 Закону, списано транспортні засоби: ГАЗ 53, номерний знак ВЕ6616АІ, ЗИЛ-ММЗ 4505, номерний знак ВЕ6618АІ, належні банкруту, оскільки зазначеною нормою визначено вичерпний перелік видів майна, які не включаються до ліквідаційної маси банкрута, і транспортні засоби, в якому б стані це майно не перебувало, до цього переліку не входять. Більш того, судом з'ясовано, що вказані транспортні засоби реалізовані Ратинською С.В. по договору купівлі-продажу рухомого майна від 22.09.2013 року, за ціною 14800грн. Отже, відомості, внесені ліквідатором в інвентаризаційний опис від 01.11.2013 року стосовно відсутності у ліквідатора інформації щодо місцезнаходження даних транспортних засобів, є неправдивими.

-дії ліквідатора щодо списання решти транспортних засобів у кількості 5 штук також суперечать ст..42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також ст..17 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", якою передбачено, що у разі ліквідації (реорганізації) підприємств, установ і організацій, які залучаються ними до виконання мобілізаційних завдань (замовлень), місцеві органи виконавчої влади здійснюють заходи щодо передачі таких завдань (замовлень) іншим підприємствам, установам і організаціям у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України;

- доводи кредитора щодо неправомірності дій (бездіяльності) ліквідатора при настанні обставин, пов'язаних із анулюванням ТОВ "Південноукраїнська універсальна біржа" результатів аукціону з продажу майна ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ", який відбувся 21.11.2014 року, у зв'язку з відмовою переможців аукціону від сплати запропонованої ними ціни, є обґрунтованими, оскільки у випадку, коли гарантійний внесок не підлягає поверненню учаснику аукціону (ч. 2-3 ст. 70 нової редакції Закону), він стає власністю боржника в інтересах якого діє замовник аукціону - ліквідатор, оскільки ця сума зараховується до ціни продажу майна. Відповідно, гарантійний внесок у цьому випадку підлягає перерахуванню організатором аукціону боржнику.

Враховуючи, що ліквідатором Ратинською С.В. станом на момент завершення строку ліквідаційної процедури не реалізовано майнові активи банкрута у повному обсязі, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав, з якими ч. 4 ст. 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" пов'язує припинення повноважень ліквідатора та призначення нового ліквідатора у справі.

Щодо вимог скарги в частині зобов'язання ліквідатора грошові кошти в розмірі 236380,00грн. та коштів, які отримані від списання автотранспорту, розподілити в порядку черговості, місцевий господарський суд дійшов висновку про їх необґрунтованість, оскільки наведені скаржником розрахунки не збігаються з матеріалами справи та не відповідають положенням ч. 2 ст. 61 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Крім того, суд зазначив, що доводи скарги в цій частині не підтверджено належними доказами про зарахування коштів в сумі, на якій наполягає кредитор, на рахунок банкрута.

Відмовляючи у задоволенні клопотання від 13.02.2015 №01-34/51 про внесення змін до реєстру вимог кредиторів ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ", суд послався на п.2 ст. 25 Закону, відповідно до якого внесення змін до затвердженого господарським судом реєстру вимог кредиторів здійснюється виключно за наслідками перегляду ухвали господарського суду в апеляційному та касаційному порядку або за нововиявленими обставинами, а також у разі правонаступництва.

Стосовно скарги ліквідатора від 05.03.2015р. на дії Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаєві, господарський суд дійшов висновку, що здійснений відділенням розрахунок капіталізованих платежів щодо потерпілого - гр. Сватенко В.В. є правомірним, і немає підстав для їх перерахунку.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ" в особі ліквідатора Ратинської С.В. звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу від 16.03.2015р. скасувати, посилаючись на невідповідність висновків, викладених в оскарженій ухвалі, матеріалам справи.

В обґрунтування своїх вимог ліквідатор стверджує, що Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" прямо не вказує на обов'язок регулярного звітування ліквідатора перед господарським судом про свою діяльність. Господарський суд має право лише витребувати у ліквідатора необхідні відомості щодо проведення ліквідаційної процедури. Ліквідатор 28.10.2014р. надала суду звіт та ліквідаційний баланс банкрута станом на 15.10.2014р., 13.01.2015р. - доповнення до звіту, а 26.01.2015р. - звіт про стан виконання роботи ліквідатора станом на 23.01.2015р.

Ратинська С.В. вважає, що оскільки провадження у цій справі порушено в порядку ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", то вимоги ч.1 ст.26 вказаного Закону щодо обов'язкового скликання розпорядником майна (а не ліквідатором) перших зборів кредиторів не розповсюджуються на особливості провадження у справі про банкрутство ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ". Водночас, Закон не забороняє ліквідатору в межах ст..95 Закону скликати та проводити збори кредиторів для визначення кількісного складу та обрання членів комітету кредиторів банкрут. Враховуючи викладене та з метою вирішення питання (узгодження) порядку реалізації майна, включеного до складу ліквідаційної маси, ліквідатор скликала та організувала проведення 11.04.2014р. перших зборів кредиторів.

Ліквідатор не погоджується з висновком місцевого господарського суду про те,що заходи, спрямовані на виявлення майна та інших активів банкрута вживались Ратинською С.В. з порушенням ч. 3 ст. 98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки судом не враховано, що факт відсутності у розпорядженні та власності банкрута будь-якого майна встановлений в постанові суду від 29.10.2013р., якою ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ" визнано банкрутом. Зазначені обставини, згідно ст..35 ГПК України, не потребують доказування. Крім того, звернення від 17.10.2014р. з відповідними запитами щодо реєстрації за банкрутом прав власності на водний, авіаційний транспорт, а також власності на цінні папери і земельні ділянки обумовлено виконанням вимог ухвали суду від 21.10.2014р.

Щодо висновку суду про невключення до складу ліквідаційної маси банкрута транспортних засобів: ГАЗ 53, номерний знак ВЕ6616АІ, ЗИЛ-ММЗ 4505, номерний знак ВЕ6618АІ, належних ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ" на праві власності, ліквідатор зазначає, що станом на момент визнання товариства банкрутом вказане рухоме майно не знаходилось, а тому і не було включено до ліквідаційної маси.

Ліквідатор наполягає на тому, що нею не вживалось ніяких заходів, спрямованих на списання решти транспортних засобів у кількості 5 одиниць та вказує на те, що на адресу ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ" Центрально-Миколаївським об'єднаним районним військовим комісаріатом м.Миколаєва надісланий лист від 12.11.2014р. №2927/34, в якому повідомлялось, що згідно розпорядження Голови адміністрації Центрального району м.Миколаєва від 02.07.2014р. №157-р, ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ" включено до лімітів вилучення техніки національної економіки для потреб комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань. Крім того, згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20.05.2014р. №1275-VII, виконання військово-транспортного обов'язку під час мобілізації, якщо не введений правовий режим воєнного чи надзвичайного стану, здійснюється згідно з Мобілізаційним планом України шляхом безоплатного залучення транспортних засобів підприємств, установ та організацій усіх форм власності для забезпечення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань на умовах їх повернення власникам після оголошення демобілізації. Вказані обставини унеможливлювали добросовісний продаж автотранспортних засобів, у розумінні ч.1,5 ст.203 ЦК України, а також ускладнювали процедуру переоформлення (перереєстрації) транспортних засобів в органах Державтоінспекції МВС, що, в свою чергу, призвело до подальшого затягування ліквідаційної процедури.

Ліквідатор також зазначає, що гарантійні внески за участь в аукціоні 21.11.2014р. учасниками до ТОВ «Південноукраїнська універсальна біржа» не сплачувались та після анулювання вказаного аукціону на рахунок банкрута не перераховувались. Отже, висновок суду про неправомірність дій (бездіяльності) ліквідатора при настанні обставин, пов'язаних з анулюванням результатів аукціону, є безпідставним.

Ратинська С.В. не погоджується і з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для внесення змін до реєстру вимог кредиторів, оскільки при розгляді цього питання факт смерті потерпілої особи (як нововиявлена обставина), на користь якої Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаєві нараховані капіталізовані платежі на загальну суму 615 230,66грн. взагалі не взятий місцевим господарським судом до уваги.

У письмових доповненнях до апеляційної скарги від 15.04.2015р. №01-34/163 ліквідатор додатково зазначає, що на засіданні комітету кредиторів від 13.03.2015р. (протокол №3), скликаного на вимогу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаєві, визнано задовільною виконану Ратинською С.В. роботу за період ліквідаційної процедури. Вказаний протокол наданий до суду першої інстанції, однак залишений судом поза увагою.

Крім того, на теперішній час, згідно із листом ТОВ «Південноукраїнська універсальна біржа» від 07.04.2015р. №07/04/2015, відбувся повторний аукціон з продажу майна ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ», за результатами якого автотранспортні засоби у кількості 5 найменувань, які входили до складу ліквідаційної маси банкрута, реалізовані за ціною 50869,36грн. Отже, станом на момент розгляду апеляційної скарги ліквідаційна маса ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ» реалізована у повному обсязі, а тому немає підстав для призначення нового ліквідатора у цій справі.

Відзиви на апеляційну скаргу від інших учасників провадження у даній справі до Одеського апеляційного господарського суду не надходили.

Заслухавши пояснення представників учасників процесу, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, повноту та об'єктивність дослідження обставин справи, колегія суддів зазначає.

Згідно ч. 1 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Законом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства відповідну інформацію для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство; у разі провадження банкрутом діяльності, пов'язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу. Для цього за погодженням із Службою безпеки України визначає склад ліквідаційної комісії режимно-секретного органу, яка формується в установленому законодавством порядку; веде реєстр вимог кредиторів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно п. 11 цієї статті дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

Частиною 3 ст. 98 Закону визначено, що під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно із довідкою Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автомобільних засобів з обслуговування м. Миколаєва УДАІ УМВС України в Миколаївській області від 30.07.2013 №9/2.2318 за ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ" зареєстровано 7 автотранспортних засобів на праві власності: 1) ЗАЗ TF 696 Р, (2009), сірий, номерний знак ВЕ8708 АР; 2) ОДАЗ 9357 1, (1990), сірий, номерний знак ВЕ 8122 ХХ; 3) ЗИЛ 4314 12, (1991), синій, номерний знак ВЕ 6617 АІ; 4) ОДАЗ 9357 1, (1986), сірий, номерний знак ВЕ 8123 ХХ; 5) ЗИЛ 4415 10, (1988), синій, номерний знак ВЕ 6619 АІ;6) ГАЗ 53, (1988), синій, номерний знак ВЕ 6616 АІ; 7) ЗИЛ-ММЗ 4505, (1990), зелений, номерний знак ВЕ 6618 АІ (т. 1 а.с.173).

Після визнання ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ» банкрутом, на підставі наказу №1, ліквідатором у складі ліквідаційної комісії проведено інвентаризацію основних засобів (автотранспортних засобів), які знаходяться на балансі ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ".

За результатами інвентаризації 01.11.2013р. складено інвентаризаційний опис основних засобів, з якого вбачається фактична наявність в розпорядженні банкрута 5 одиниць транспортних засобів - 1) легкового седану -В ЗАЗ TF 696 Р, номерний знак ВЕ8708АР, вартістю за даними бухгалтерського обліку 6050 грн.; 2) напівпричепу - цистерни - Е ОДАЗ 9357 1, номерний знак ВЕ8122ХХ, вартістю за даними бухгалтерського обліку 9600 грн.; 3) вантажної цистерни -С АЦ на шасі ЗИЛ 4314 12, номерний знак ВЕ6617АІ, вартістю за даними бухгалтерського обліку 8100 грн.; 4) напівпричепу цистерни-Е ППЦЖ на шасі ОДАЗ 9357 1, номерний знак ВЕ 8123 ХХ, вартістю за даними бухгалтерського обліку 8450 грн.; 5) вантажного сідлового тягача -Е ЗИЛ 4415 10, номерний знак ВЕ 6619 АІ, вартістю за даними бухгалтерського обліку 7300 грн. Тобто, балансова вартість наявного майна визначена у сумі 39 500грн (т.1 а.с.175-176).

Водночас, з вказаного опису вбачається, що 2 автомобілі -вантажний сідловий тягач-Е ЗИЛ ММЗ 4506, реєстраційний номер ВЕ6618ХХ балансовою вартістю 7500грн. та вантажна автоцистерна ГАЗ 53, реєстраційний номер ВЕ6616АІ, балансовою вартістю 7300грн. вибули та знаходяться за межами Миколаївської області.

Рішенням від 01.11.2013р. №1 виявлене рухоме майно прийняте ліквідатором до відання. Крім того, вирішено, з метою збереження вказаного майна, укласти з ТОВ «КРІТОН-АП» договір про зберігання автотранспортних засобів (баражування) (т.1 а.с.177). Рішенням від 01.11.2013р. автотранспортні засоби включені до ліквідаційної маси банкрута. Щодо невиявлених двох автомобілів вирішено відкласти питання щодо їх включення до ліквідаційної маси до фактичного огляду їх технічного стану (т.1 а.с.178).

З наказу від 20.06.2014р. №1 вбачається, що в ході розшуку вантажних автомобілів ГАЗ53 та ЗИЛ-ММЗ 4505 встановлено закінчення строку їх експлуатації, повним фізичним зносом, незадовільним технічним станом та розкомплектованістю, у зв'язку з чим вони списані з балансу ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ" (т.1 а.с.179). Зазначене підтверджується також актами списання автотранспортних засобів (т.1 а.с.180-183).

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, що належать юридичній особі - банкруту, які передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Отже, наведеною нормою закону встановлений перелік майна, яке не може бути включене до ліквідаційної маси підприємства - банкрута. Будь-яких застережень стосовно стану автотранспортних засобів, належних банкруту, та можливості невключення до ліквідаційної маси рухомого майна, яке перебуває у незадовільному технічному стані, стаття 42 Закону не містить.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку, що дії ліквідатора в цій частині є такими, що не відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги ніяких пояснень або заперечень з цього приводу не містять та висновку суду не спростовують.

Водночас, в матеріалах справи міститься договір купівлі-продажу рухомого майна, а саме вантажного сідлового тягачп -Е ЗИЛ ММЗ 4506, реєстраційний номер ВЕ6618ХХ та вантажної автоцистерна ГАЗ 53, реєстраційний номер ВЕ6616АІ, укладений 22.09.2013р. ТОВ «ГЕЛІОС ОІЛ» в особі голови ліквідаційної комісії Ратинської С.В. та гр. Тетерятніковим О.В., зі змісту якого вбачається, що вказані транспортні засоби продані за 14800грн. При цьому, в п.4.1 договору зазначено, що покупець задоволений якісним станом майна, з яким ознайомлений шляхом його огляду, проведеного перед укладенням цього договору. (т.2 а.с.171). Актом приймання - передачі від 22.09.2013р. вказані транспортні засоби передані покупцю (т.2 а.с.172).

Судова колегія, враховуючи такі розбіжності у даних щодо зазначеного майна, погоджується із висновком господарського суду щодо неправдивості внесення ліквідатором відомостей стовно повного фізичного зносу, незадовільного технічного стану та розкомплектованістю автомобілів, які стали підставою для їх списання з балансу ТОВ «ГЕЛІОС ОІЛ» у червні 2014року. Крім того, ліквідатору було достеменно відомо про відчуження вказаних автотранспортних засобів ще у досудовій процедурі ліквідації. Отже, інформація, викладена в актах на списання автотранспортних засобів від 26.06.2014р. щодо їх огляду, в результаті якого виявлений фактичний 100% фізичний знос агрегатів, деталей, вузлів та механізмів суперечить наведеним вище фактам, викладеним в договорі купівлі-продажу та акті приймання-передачі.

При цьому, судова колегія відзначає, що жоден із наявних в матеріалах справи звітів ліквідатора - від 14.01.2014р. (т.1 а.с.101-103) , проміжний звіт станом на 15.10.2014р. (т.1 а.с.158-160), проміжний звіт станом на 25.12.2014р. (т.2 а.с.70-71) відомостей щодо продажу вказаного майна не містить.

У запереченнях на скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаєві ліквідатор визнає цей факт та зазначає, що отримані грошові кошти направлені на оплату витрат по сплаті судового збору за подачу заяви про порушення справи про банкрутство ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ", оплату послуг з оцінки, зберігання та баражування транспортних засобів, відшкодування витрат ліквідаційної комісії до введення судом ліквідаційної процедури (т.88, зворот). Про зазначене також йдеться в протоколі засідання комітету кредиторів від 13.03.2015р. Однак, матеріали справи не містять доказів на підтвердження доводів щодо саме такого розподілу коштів.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що перші збори кредиторів ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ" відбулися 11.04.2014р., за результатами яких обрано комітет кредиторів у складі однієї особи - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаєві. (т.1 а.с.131). Рішенням комітету кредиторів від 11.04.2014р., оформленим протоколом №1 визначено порядок продажу майна (т.1 а.с. 133-134). На виконання рішення комітету кредиторів ліквідатором проведено конкурс з відбору організатора аукціону та рішенням від 25.04.2014 №1 ліквідатором визначено переможцем ТОВ "Південноукраїнська універсальна біржа" (т.1 а.с.137).

Договір на виконання послуг щодо проведення аукціонних торгів з продажу майна банкрута укладений Ратинською С.В. з ТОВ "Південноукраїнська універсальна біржа" 29.05.2014р. (т.1 а.с.192).

Перший аукціон з продажу майна ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ" - 5-ти одиниць транспорту у вигляді цілісного майнового комплексу за початковою вартістю 1597728,17 грн., призначений на 28.08.2014, не відбувся у зв'язку з відсутністю заявок (т.1 а.с.157, а.с.196-198).

На зборах аукціонного комітету ТОВ "Південноукраїнська універсальна біржа" від 28.08.2014р. вирішено проводити подальший продаж майна товариства окремими частинами (лотами) за ліквідаційною вартістю, визначеною згідно із незалежною оцінкою.

В подальшому, ТОВ "Південноукраїнська універсальна біржа" листом від 21.10.2014р. №21/10/2014-1 повідомило ліквідатора про призначення на 21.11.2014р. повторного аукціону з продажу майна ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ" (т.1 а.с.161).

Згідно із протоколом зборів аукціонного комітету ТОВ "Південноукраїнська універсальна біржа" від 25.11.2014 в процесі торгів за лот №20 переможцем гр.Доброродновим О.М. запропоновано ціну -118000грн., за лоти №21, 22,23,24 переможцем гр..Атанасовим О.В. - 220000грн., 60000грн., 52000 грн., та 38000 грн., відповідно (т.2 а.с.30, 50, 113-117). Між тим, у зв'язку з відмовою переможців від підписання договорів купівлі-продажу та від сплати запропонованої ціни по лотам №№20, 21, 22, 23, 24 результати аукціону анульоловані, аукціон визнано таким, що не відбувся. Зазначене підтверджується вказаним протоколом та повідомленням ТОВ "Південноукраїнська універсальна біржа" від 26.11.2014р. №26/11/2014-2 (т.2 а.с.56).

За приписами ч. 1, 2 ст. 70 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції з 19.01.2013р.) гарантійні внески учасників підлягають поверненню протягом трьох робочих днів з дня закінчення аукціону, крім випадків, передбачених частинами другою - третьою цієї статті. Гарантійний внесок, сплачений переможцем аукціону, зараховується до ціни, що підлягає сплаті.

Згідно із ч.3 вказаної статті гарантійний внесок не підлягає поверненню у разі, якщо аукціон закінчився без визначення переможця (крім випадків виявлення недоліків майна, не зазначених в оголошенні про проведення аукціону, що розміщується на веб-сайті), а також переможцю аукціону, якщо він не виконав обов'язку щодо сплати ціни відповідно до вимог цього Закону.

З наведених норм чинного законодавства випливає, що у випадку, коли гарантійний внесок не підлягає поверненню учаснику аукціону (ч. 2-3 ст. 70 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»), він стає власністю боржника в інтересах якого діє замовник аукціону - ліквідатор, оскільки ця сума зараховується до ціни продажу майна. Відповідно, гарантійний внесок у цьому випадку підлягає перерахуванню організатором аукціону боржнику. У свою чергу організатор аукціону отримує плату за надані ним послуги з організації аукціону в обсязі, передбаченому договором, та не має правових підстав для зарахування у власний дохід також і сум гарантійних внесків.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Вищого господарського суду України від 10.12.2014р. у справі №5/112/10.

Враховуючи, що продаж майна банкрута не відбувся саме з вини переможців аукціону, сплачені ними гарантійні внески мали бути перераховані боржнику. Однак, ніяких дій з цього приводу ліквідатором не вчинено.

При цьому, доводи апеляційної скарги про те, що гарантійні внески за участь в аукціоні 21.11.2014р. учасниками до ТОВ «Південноукраїнська універсальна біржа» не сплачувались, судовою колегією не приймаються до уваги, оскільки вони спростовуються повідомленням про результати аукціону (т.2 а.с.29) та протоколом зборів аукціонного комітету ТОВ «Південноукраїнська універсальна біржа», що переможцями аукціону - гр.. Доброродновим О.М. та гр..Атанасовим О.В., відповідно до п.1 ст.71 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», сплатили частину запропонованих ними цін у межах 40 прожиткових мінімумів, а саме по 2436грн. кожний (т.2 а.с.50, зворот).

Отже, судова колегія погоджується із висновком господарського суду про неправомірність дій (бездіяльності) ліквідатора при настанні обставин, пов'язаних з анулюванням результатів аукціону.

Судова колегія також звертає увагу, що постанова про визнання ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ" винесена 29.10.2013р. Перше засідання комітету кредиторів скликано ліквідатором лише 11.04.2014р., а рішення щодо визначення ТОВ "Південноукраїнська універсальна біржа" переможцем конкурсу з відбору організатора аукціону прийняте ліквідатором 25.04.2014р.

При цьому, матеріли справи не свідчать про жодні об'єктивні причини, з яких ліквідатор на протязі майже 6 місяців не вчиняла ніяких дій, спрямованих на формування комітету кредиторів та реалізацію майна банкрута. Не наведені вони і самим ліквідатором.

Доводи Ратинської С.В. про те, що укладення договору з ТОВ "Південноукраїнська універсальна біржа" на виконання послуг щодо проведення аукціонних торгів з продажу майна банкрута стало можливим лише після дотримання всієї процедури визначення організатора аукціону, передбаченої ст. 49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також про те, що відмова Міністерства юстиції України в оприлюдненні оголошення про результати першого аукціону (від 28.08.2014р.) на офіційному веб-сайті ускладнила подальше призначення дати проведення повторного аукціону факту безпідставного затягування ліквідаційної процедури не спростовують.

Суд першої інстанції дав зазначеним обставинам належну оцінку та обґрунтовано дійшов висновку, що ліквідатор, з огляду на обставини справи, в тому числі ті, які стосуються терміну, на протязі якого вже триває ліквідаційна процедура, а також, враховуючи обсяг своїх повноважень, визначений ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», зобов'язаний в процесі проведення конкурсу, визначеного ч. 6 ст. 49 Закону, та укладення відповідного договору, забезпечити такі умови реалізації майна банкрута, які б дозволили здійснити її у встановлені Законом строки.

Таким чином, місцевим господарським судом встановлено, що станом на дату розгляду скарги Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаєві ліквідаційна маса банкрута не реалізована, і, за відсутності об'єктивних обставин, які перешкоджали цьому, зазначене є підставою для припинення повноважень ліквідатора Ратинської С.В у зв'язку із неналежним виконанням своїх обов'язків, відповідно до ч.12 ст.41 «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», та призначення нового ліквідатора в порядку ч.4 ст.46 цього Закону.

Посилання ліквідатора на лист Центрально-Миколаївського об'єднаного районного військового комісаріату м.Миколаєва від 12.11.2014р. №2927/34 стосовно включення ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ" до лімітів вилучення техніки національної економіки для потреб комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань, Указ Президента України від 14.01.2015р. №15/2015 «Про часткову мобілізацію», яким постановлено здійснити призов військовозобов'язаних, резервістів та поставку транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, інших військових формувань України в обсягах, визначених мобілізаційними планами з урахуванням резерву, а також положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20.05.2014р. №1275-VII як на обставини, що унеможливлювали добросовісний продаж належних банкруту автотранспортних засобів судовою колегією не приймаються до уваги, оскільки статтею 17 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", визначено, що у разі ліквідації (реорганізації) підприємств, установ і організацій, які залучаються до виконання мобілізаційних завдань (замовлень), місцеві органи виконавчої влади здійснюють заходи щодо передачі таких завдань (замовлень) іншим підприємствам, установам і організаціям у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Судова колегія вважає також правомірним висновок суду про неналежне виконання ліквідатором вимог постанови від 29.10.2013р. в частині зобов'язання ліквідатора один раз на два місяці надавати суду документально підтверджений звіт про хід ліквідаційної процедури, оскільки перший такий звіт надано лише 14.01.2014р., тобто через 2,5 місяці (т.1 а.с.101-103), другий звіт (проміжний) станом на 15.10.2014р. - 21.10.2014р. (а.с.158-160), третій (проміжний)станом на 25.12.2014р. - 26.01.2015р. (т.2 а.с.70-71), тобто з порушенням передбаченого постановою строку та ч.10 ст.41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Посилання ліквідатора на те, що положення цього Закону прямо не вказують на обов'язок регулярного звітування ліквідатора перед господарським судом про свою діяльність, і господарський суд має право лише витребувати у ліквідатора необхідні відомості щодо проведення ліквідаційної процедури, судовою колегією відхиляються, оскільки постанова від 29.10.13р. є чинною і обов'язковою для виконання, відповідно до ст.115 ГПК України.

Водночас, судова колегія погоджується із доводами ліквідатора про необґрунтованість висновку суду першої інстанції про вчинення нею дій, спрямованих на виключення з ліквідаційної маси ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ" належних йому 5-ти автотранспортних засобів, оскільки матеріали справи належних доказів на підтвердження цього висновку суду не містять.

Однак, ця обставина не спростовує допущення Ратинською С.В. порушень під час ліквідаційної процедури, які зумовлюють припинення її повноважень як ліквідатора ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ".

Доводи ліквідатора про те, що на засіданні комітету кредиторів від 13.03.2015р. (протокол №3) визнано задовільною виконану Ратинською С.В. роботу за період ліквідаційної процедури судовою колегією відхиляються, оскільки реалізувати своє повноваження щодо припинення повноважень ліквідатора на підставі ч. 12 ст. 41 Закону господарський суд може з власної ініціативи, незалежно від наявності (відсутності) скарги або клопотання комітету кредиторів, - у разі якщо матеріали справи свідчать про невиконання або неналежне виконання ліквідатором своїх обов'язків. У даному випадку ці обставини цілком підтверджені матеріалами справи.

Щодо решти вимог скарги Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, а саме зобов'язання ліквідатора розподілити грошові кошти в розмірі 236380грн. та кошти, які були отримані від списання автотранспорту, в порядку черговості, судова колегія погоджується із висновком місцевого господарського суду, який дійшов висновку про їх необґрунтованість, оскільки твердження кредитора про те, що за результатами проведеного 21.11.2014р. аукціону на поточний рахунок банкрута зараховані кошти, сплачені переможцями, в розмірі 40 прожиткових мінімумів з кожного лоту, тобто 232 880грн., не відповідають матеріалам справи та не підтверджені належним чином.

Стосовно клопотання ліквідатора про внесення змін до реєстру вимог кредиторів, а також скарги на дії Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про визнання неправомірними дій відділення щодо нарахування ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ" капіталізованих платежів в сумі 615230,66 грн., відмови кредитору в здійсненні капіталізації платежів на користь потерпілого гр.-на Сватенка Віталія Вікторовича та визнання заявлених грошових вимог зазначеної особи в сумі 615230,66 грн. такими, що не підлягають врахуванню та задоволенню в процедурі банкрутства ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ", судова колегія відзначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, кредиторські вимоги відділення у розмірі 615230,66 грн. включають в себе суму нарахованих капіталізованих платежів потерпілому на виробництві - гр..Сватенко В.В., відповідно до Акту від 14.09.2009р. №1 про нещасний випадок на виробництві, пов'язаний з виробництвом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у другу чергу задовольняються вимоги із зобов'язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за громадян, які застраховані у цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом міністрів України, а зокрема, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №765 "Про реалізацію статей 45 і 92 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Пунктами 1-3 Порядку капіталізації платежів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №765 від 06.05.2000 року "Про реалізацію статей 45 і 92 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", передбачено, що капіталізація платежів здійснюється для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань суб'єкта підприємницької діяльності - банкрута відшкодувати шкоду, заподіяну життю і здоров'ю громадян, у тому числі застрахованих у Фонді соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань (далі - Фонд). Капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів.

Під час розрахунку сум цих платежів повинні враховуватися заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати по догляду за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів та види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, необхідність сплати одноразової допомоги у зв'язку з травмою або професійним захворюванням, які можуть призвести до смерті потерпілого, а також інших виплат, передбачених законодавством. Розрахунок щодо кожного платежу, що підлягає капіталізації, для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань суб'єкта підприємницької діяльності - банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю або перед членами їх сімей, зокрема, щомісячної виплати втраченого заробітку здійснюється з урахуванням середньомісячного заробітку та ступеня втрати професійної працездатності та розраховується на період, що визначається як різниця між: середньою тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та їх віком на момент здійснення капіталізації.

Згідно з пунктами 4, 5-1 Порядку капіталізації платежів, до суми платежів, що підлягають капіталізації, включається заборгованість суб'єкта підприємницької діяльності - банкрута з виплат, пов'язаних з його зобов'язаннями відшкодувати шкоду, заподіяну життю і здоров'ю громадян, зокрема, суми одноразової допомоги, щомісячних виплат втраченого заробітку. У вимогах Фонду до суб'єкта підприємницької діяльності, щодо якого порушено справу про банкрутство, зазначається сума, визначена з урахуванням кожного платежу, що підлягає капіталізації. Суми платежів, капіталізованих відповідно до зазначених вимог у процесі ліквідації суб'єкта підприємницької діяльності - банкрута, перераховуються ліквідатором (арбітражним керуючим) робочому органу виконавчої дирекції Фонду, у якому суб'єкт підприємницької діяльності перебуває на обліку.

Отже, з моменту визнання боржника банкрутом та відкриття щодо нього ліквідаційної процедури щомісячні виплати втраченого заробітку потерпілим на майбутні періоди, пов'язані з відшкодування банкрутом шкоди, завданої їх життю і здоров'ю, підлягають капіталізації та включаються ліквідатором до реєстру вимог кредиторів з віднесенням до другої черги задоволення відповідно до пункту 2 частини 1 статті 45 Закону про банкрутство.

Відділенням в своїй заяві про визнання кредиторських вимог наведено розрахунок капіталізованих платежів ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ" потерпілого на виробництві гр. Сватенко Віталій Вікторович - 11.01.1962р.н., акт Н-1 від 14.09.2009р., інвалід 1 групи, 90% втрати працездатності, 51 років, потребує стороннього догляду, необхідні протезно - ортопедичні вироби ( раз на 4 роки), коляска (раз на 4 роки).

Фондом відшкодовується основний розмір пенсії ПФУ( 150 грн. щомісячно), транспортне обслуговування, 1243,35грн. - сума відшкодування шкоди підтверджується постановою відділення від 29 березня 2013р. № 1402/725.1/48, 21,34 - середня очікувана тривалість життя, 573,50 грн. - щомісячна виплата на сторонній догляд підтверджується постановою відділення від 03 січня 2013р. № 1402/725/725.1/46, 4700,00 грн. - вартість протезно - ортопедичних виробів підтверджується постановою відділення від 26 липня 2012р. № 1402/725/725.1/40, 4375,00 грн. - вартість коляски підтверджується постановою відділення від 31 грудня 2010р. №1402/725/725.1/21 та накладною від 29.12.2010р. управління ВД ФССНВ в Миколаївської області згідно наказу № 341 від 24.12.2010р., актом передачі засобів пересування між управлінням та відділенням від 31 грудня 2010р., актом передачі засобів пересування між гр. Сватенко В.В. та відділенням, 192,00 грн. - вартість транспортного обслуговування на рік підтверджується постановами відділення від 15 лютого 2013р. № 1402/725/725.1/47 та постановою відділення від 15 серпня 2013 р. №1423/725/725.1/.

Коефіцієнт перерахунку щомісячних страхових виплат за 2002р. - 1,352; за 2003р. - 1,210; за 2004р. -1,228; за 2005р. -1,275; за 2006р. -1,367; за 2007р. -1,292; за 2008р. - 1,125; за 2009р. - 1,063; за 2010р. - 1,000; за 2011р. - 1,102; за 2012р. - 1,176; за 2013р.-1,149.

Середній коефіцієнт щорічного збільшення страхових виплат: (1,352+1,210+1,228+1,275+1,367+1,292+1,125+1,063+1,000+1,102+1,176+1,149)/12=1,195.

Сума щомісячної виплати: 1243,35 * 21,34 * 12*1,195 = 380484,50 грн.

Виплати на сторонній догляд :573,50* 12*21,34= 146861,88 грн. Потреба у протезно - ортопедичних виробах: 4700*5=23500 грн.

Потреба у колясці: 4375*5=21875 грн.

Розмір пенсії, яка буде відшкодована ПФУ: 150* 12*21,34=38412 грн.

Транспортне обслуговування:192*21,34=4097,28 грн.

Всього капіталізованих платежів : 380484,50 + 146861,88 +23500 + 21875 +38412+ 4097,28 = 615230,66 грн.

На думку ліквідатора, у зв'язку зі смертю потерпілого Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України має здійснити перерахунок зазначених платежів.

Судова колегія звертає увагу на те, що кредиторські вимоги відділення у зазначеній сумі визнані ухвалою суду від 11.02.2014р., яка у встановленому законом порядку не оскаржена і на теперішній час є чинною, як і ухвала суду від цієї ж дати про затвердження реєстру вимог кредиторів ТОВ "ГЕЛІОС ОІЛ".

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", внесення змін до затвердженого господарським судом реєстру вимог кредиторів здійснюється виключно за наслідками перегляду ухвали господарського суду в апеляційному та касаційному порядку або за нововиявленими обставинами, а також у разі правонаступництва.

В доповненнях до апеляційної скарги ліквідатор вважає факт смерті гр..Сватенко В.В. нововиявленою обставиною, яка мала бути врахована судом першої інстанції. Судова колегія зазначені доводи не приймає до уваги, оскільки докази подачі та розгляду заяви про перегляд ухвал суду від 11.02.2014р. за нововиявленими обставинами саме з цих мотивів у встановленому ст.ст.112-114 ГПК України порядку матеріали справи не містять.

Таким чином, судова колегія погоджується із висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення клопотання ліквідатора від 13.02.2015р. та скарги від 05.03.2015р.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала прийнята з дослідженням всіх обставин справи та без порушень норм матеріального чи процесуального права, у зв'язку з чим мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставами для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 85, 99, 101-106 ГПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 16.03.2015р. зі справи № 915/2628/13 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 23.04.2015р.

Головуючий суддя В.Т.Пироговський

Суддя Л.В.Лавриненко

Суддя Л.О.Будішевська