УХВАЛА

21.04.2015Справа № 4/662

За позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо»

до 1. Приватного підприємства «Валмар»

2. Товариства з обмежено відповідальністю «Домашній Птах»

про стягнення 9 931 731,57 грн.,

За розглядом заяви Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо»

про заміну сторони виконавчого провадження, -

Суддя Морозов С.М.

за участю представників сторін:

від позивача (заявника): Ауксутіс Е.С. (представник за довіреністю №04/565 від 03.03.2015р.);

від відповідача 1: не з'явились;

від відповідача 2: Боін К.Ю. (представник за довіреністю від 22.09.2014р.);

від Свято-Ніколо-Тихвінський жіночий монастир Київської єпархії Української православної церкви: Сімчук В.І. (представник за довіреністю від 22.09.2014р.).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо» (надалі також - позивач, заявник) звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з Приватного підприємства «Валмар» (надалі також - відповідач-1) та Товариства з обмежено відповідальністю «Домашній Птах» (надалі також - відповідач-2) суми непогашеного кредиту в розмірі 7 600 000,00 грн., заборгованості по сплаті процентів в розмірі 1 937 481,26 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 124 779,80 грн., пені за несвоєчасне та неналежне виконання зобов'язань по сплаті процентів за користування кредитними коштами в розмірі 269 470,51 грн. за Кредитним договором №11-2008 від 24.03.2008р. та Іпотечного договору від 15.07.2008р.

Рішенням Господарського суду міста Києва (суддя Борисенко І.І.) від 22.12.2009р. позовні вимоги задоволено повністю. Вирішено стягнути з Приватного підприємства "Валмар" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Домашній птах" солідарно на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження, 7 600 000,00 грн. наданого кредиту, 1 937 481,26 грн. коштів за користування Кредитом, 124 779,80 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 269 470,51 грн. пені за непогашені в строк відсотки за кредитом, 25 500,00 грн. витрат по сплаті державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Вирішено погашення заборгованості здійснити шляхом звернення стягнення на:

- майно згідно іпотечного договору від 15.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Занудіною О.І. 15 липня 2008 року та зареєстрованого в реєстрі за № 811, а саме, нерухомого майна загальною площею 21449,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Стави, вул. Першотравнева, 1;

- майно згідно договору застави №11-2008/1 від 27.03.2008 року між Публічним акціонерного товариства "Банк Камбіо" та Приватним підприємством "Валмар" розташованого за адресою: Київська область, Макарівський район, м. Калинівка.

02.02.2010р. на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2009р., яке набрало законної сили 02.02.2010р. видано наказ.

22.10.2012р. до суду звернувся відповідач-2 з заявою про перегляд рішення від 22.12.2009р. за нововиявленими обставинами.

14.11.2012р. позивач звернувся до суду зі скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції.

Ухвалою від 03.12.2012р. скаргу позивача було задоволено частково та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції від 15.10.2012р. про закінчення виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду міста Києва №4/662 від 02.02.2010р.

Ухвалою від 03.12.2012р. зупинено провадження за розглядом заяви за нововиявленими обставинами у справі №4/662 до закінчення розгляду Вищим господарським судом України та набрання законної сили судовим рішенням прийнятим за результатами розгляду касаційної скарги у справі №35/344 за позовом ТОВ «Домашній птах» до ПАТ «Банк Комбіо», треті особи ПП «Валмар», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Занудіна О.І. про визнання недійсним іпотечного договору.

08.07.2013р. до суду звернувся позивач зі скаргою на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції, яку ухвалою від 05.09.2103р. було відхилено.

18.11.2013р. до суду звернувся позивач (надалі також - стягував) з заявою про заміну сторони виконавчого провадження з ТОВ «Домашній птах» на Свято-Ніколо-Тихвінський жіночий монастир Київської єпархії Української православної церкви.

25.12.2013р. до суду звернувся державний виконавець про видачу дублікату наказу.

Ухвалою від 21.01.2014р. було задоволено заяву державного виконавця та видано дублікат наказу по справі №4/662.

Ухвалою суду від 10.04.2014р. у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі №4/663 було відмовлено.

Київський апеляційний господарський суд ухвалою від 01.07.2014р. припинив апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.04.2014р. у справі №4/662.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.10.2014р. ухвалу Київського апеляційного господарського суду ухвалою від 01.07.2014р. було скасовано, а справу передано до Київського апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2014р. ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.04.2014р. у справі №4/662 було залишено без змін.

Постановою від 05.03.2015р. Вищим господарським судом України скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2014р. та ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.04.2014р. у справі №4/662 та передано заяву Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва Кривенко О.М. від 16.03.2015р. було призначено проведення повторного автоматичного розподілу справи.

Проведеним 16.03.2015р. повторним автоматичним розподілом заяву Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» про заміну сторони виконавчого провадження в справі №4/662 було розподілено на розгляд судді Морозову С.М.

Ухвалою від 17.03.2015р. заяву про заміну сторони виконавчого провадження в справі №4/662 суддею Морозовим С.М. було призначено на 14.04.2015р.

В судовому засідання 14.04.2015р. розгляд заяви було відкладено до 21.04.2015р.

В судове засідання 21.04.2015р. представники від відповідача-1 не з'явились.

Присутні в судовому засіданні представники відповідача-2 та Свято-Ніколо-Тихвінського жіночого монастиря Київської єпархії Української православної церкви заперечували проти задоволення заяви позивача.

Розглянувши подану Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» заяву про заміну сторони виконавчого провадження, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому вказаним Кодексом та Законом України «Про виконавче провадження».

Оскільки виконання судового рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя, то заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальний кодексом України та Законом України «Про виконавче провадження».

Пунктом 1.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» встановлено, що за приписом статті 25 ГПК у разі, зокрема, реорганізації суб'єкта господарювання у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі його правонаступника. Господарським судам необхідно враховувати, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Зміна типу акціонерного товариства з приватного на публічне не є його реорганізацією (стаття 5 Закону України «Про акціонерні товариства»). Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів, порядок проведення якої викладено у статті 29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців». У разі коли така зміна сталася у процесі вирішення спору господарським судом, про неї обов'язково зазначається в описовій частині рішення (при цьому у мотивувальній частині, за необхідності, також зазначається нове найменування учасника судового процесу - наприклад, у разі задоволення позову до нього) або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 25 ГПК допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення, і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, якщо їх явка не зумовлена необхідністю з'ясування судом певних обставин, але з повідомленням сторін, оскільки інше суперечило б приписам частини другої статті 22 ГПК стосовно прав сторін у судовому процесі.

Заява позивача в даній справі мотивована тим, що 16.10.2012р. ТОВ «Домашній птах» як продавець та Прокопець Олександра Петрівна як покупець уклали договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловської Т.В. за реєстровим №998, відповідно до якого Прокопець Олександра Петрівна придбала у власність будівлі майнового комплексу загальною площею 21 449,3 кв.м., які знаходяться за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Стави, вул. Першотравнева, буд. 1. В подальшому Прокопець Олександра Петрівна продала комплекс Свято-Николо-Тихвінському жіночому монастирю Київської єпархії УПЦ. Тобто, вказаний монастир набув право власності на вказане майно, що, також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Як вказує позивач з моменту придбання у власність комплексу у с. Стави Кагарлицького району Київської області Свято-Николо-Тихвінський жіночий монастир Київської єпархії УПЦ в силу ст. 23 Закону України «Про іпотеку» набув статусу іпотекодавця, в якому до цього знаходився спочатку ТОВ «Домашній птах», а згодом і Прокопець О.П.

У зв'язку із викладеними обставинами, стягувач просить суд:

- замінити Боржника у виконавчому провадженні №ВП22515445, відкритому Відділом примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Київській області по виконанню наказу №4/662, виданого 02.02.2010р. Господарським судом м. Києва - з ТОВ «Домашній літах» на Свято-Николо-Тихвінський жіночий монастир Київської єпархії Української проваславнрої церкви, , місцезнаходження: Київська область,

- замінити відповідача у справі №4/662 - з ТОВ «Домашній птах» на Свято-Николо-Тихвінський жіночий монастир Київської єпархії Української проваславнрої церкви, , місцезнаходження: Київська область, Кагарлицький район, с Стави, вул. Першотравнева, буд. 1. Враховуючи, що вказане майно знаходилось у іпотеці банку, то, відповідно до ст. 23 Закону України "Про іпотеку", у разі переходу права власності на предмет іпотеки до іншої особи іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Навівши наведені обставини, банк просив суд замінити боржника (ТОВ "Домашній птах") у виконавчому провадженні з виконання наказу №4/662 на Свято-Ніколо-Тихвінський жіночий монастир Київської єпархії Української православної церкви.

Під час попереднього розгляду суди першої інстанції та апеляційної інстанції відмовляючи у задоволенні вказаної заяви, виходили з того, що: 16.10.2012 - станом на момент укладання договору купівлі-продажу спірного майна між ТОВ "Домашній птах" та Прокопець О.П., спірний майновий комплекс не перебував в іпотеці, оскільки рішенням господарського суду міста Києва у справі №35/444 був визнаний недійсним договір іпотеки, укладений між банком та ТОВ "Домашній птах". В той же час, постановою Вищого господарського суду України від 18.06.2013 у справі №35/444 скасовані судові рішення судів попередніх інстанцій у вказаній справі, а саму справу передано на новий розгляд. 10.07.2013 Прокопець О.П. продала Свято-Ніколо-Тихвінському жіночому монастирю Київської єпархії Української православної церкви спірне нерухоме майно.

06.11.2013 державним реєстратором реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області зареєстровано запис про іпотеку на спірне нерухоме майно, що належить Свято-Ніколо-Тихвінському жіночому монастирю Київської єпархії Української православної церкви, зазначивши монастир в якості заставодавця.

В той же час, судами зазначено, що на момент відчуження спірного майна ТОВ "Домашній птах" Прокопець О.П., вказане спірне майно не перебувало в іпотеці, а тому, застосування у даному випадку ст. 23 Закону України "Про іпотеку" щодо переходу до нового власника - Свято-Ніколо-Тихвінського жіночого монастиря Київської єпархії Української православної церкви, спірного майна прав іпотекодавця, не може бути застосована, оскільки, банком не доведено порушення його прав іпотекодержателя при відчуженні цього майна.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 4 Закону України "Про іпотеку" визначено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно з приписами ст. 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Відповідно до статті 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Оскільки виконання рішення суду є невід'ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Частиною п'ятою статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив (такої правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 19.08.2014, № 923/945/13/3-56гс14).

Частиною 1 ст. 25 ГПК України встановлено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 3 п. 1.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.11.2011"Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" статтею 25 ГПК передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520 Цивільного кодексу України). Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 25 ГПК допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Отже, процесуальні норми надають право заінтересованій особі звернутися з відповідною заявою до господарського суду, який на будь-якій стадії судового процесу може здійснити процесуальне правонаступництво.

Згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Так, в Постанові Вищого господарського суду України від 05.03.2015р. зазначено, що судами попередніх інстанцій не враховано, що на момент звернення банку до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, договір іпотеки, укладений між банком та ТОВ "Домашній птах" був та є дійсним, що підтверджується судовими рішеннями у справі №35/444, якими ТОВ "Домашній птах" відмовлено у позові про визнання договору іпотеки недійсним, а тому новий власник майна, яке є предметом такого договору іпотеки, в силу положень ст. 23 Закону України "Про іпотеку" набуває прав та обов'язків іпотекодавця цього майна.

На момент укладення договору купівлі-продажу спірного майна між ТОВ "Домашній птах" та Прокопець О.П. договір іпотеки, предметом якого було це майно, був визнаний недійсним згідно з рішеннями судів у справі №35/444, проте в подальшому, як вказувалося вище, за результатами нового розгляду справи №35/444, дійсність вказаного договору іпотеки була підтверджена рішенням суду у вказаній справі. Із чого слідує, що такий договір не міг бути недійсним, тобто таким, що не породжував жодних зобов'язань для його сторін, якийсь проміжок часу, а потім знову стати дійсним, це суперечило б положенням щодо презумпції правомірності правочину.

В той же час, судами попередніх інстанцій не надано оцінки та не наведено мотивів неврахування наявної в матеріалах справи постанови Київського апеляційного господарського суду у справі №810/2194/144, в якій встановлені певні обставини, що мають значення для правильного вирішення даної справи. Відповідно до ч. 1 ст. 112-12 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Відповідно до ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судами встановлено, що 03.11.2010р. державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області відкрито виконавче провадження ВП №22515445 з виконання наказу суду №4/662 про стягнення з Приватного підприємства "Валмар" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Домашній птах" солідарно на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження, 7 600 000,00 грн. наданого кредиту, 1 937 481,26 грн. коштів за користування Кредитом, 124 779,80 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 269 470,51 грн. пені за непогашені в строк відсотки за кредитом, 25 500 грн. витрат по сплаті державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Погашення заборгованості здійснити шляхом звернення стягнення на майно згідно іпотечного договору від 15.07.2008р., посвідченого приватним нотаріусом КМНО Занудіною О.І. 15 липня 2008 року та зареєстрованого в реєстрі за №811, а саме, нерухомого майна загальною площею 21449,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Стави, вул. Першотравнева, 1.

02.12.2010р. в рамках виконавчого провадження №ВП22515445 здійснено опис та арешт майнового комплексу ТОВ «Домашній птах».

03.04.2012р. постановою державного виконавця управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області виконавче провадження №ВП22515445 було зупинено.

12.04.2012р. рішенням Господарського суду міста Києва у справі №35/444 визнано недійсним Іпотечний договір (договір майнової поруки) від 15.07.2008р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Домашній птах" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Універсальний комерційний банк "Камбіо" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Банк Камбіо") посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Занудіною О.І. та зареєстрований в реєстрі за №811 з моменту його укладення.

19.09.2012р. Київський апеляційний господарський суд своєю постановою у справі №35/444 залишив в силі рішення суду першої інстанції від 12.04.2011р. по справі №35/444.

15.10.2012р. постановою державного виконавця виконавчого провадження ВП № 22515445 було закінчено, а арешт з майна боржника ТОВ «Домашній птах» був знятий.

16.10.2012р. ТОВ «Домашній птах» як продавець та Прокопець Олександра Петрівна як покупець уклали договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловської Т.В. за реєстровим №998, відповідно до якого Прокопець Олександра Петрівна придбала у власність будівлі майнового комплексу, загальною площею 21 449,3 кв.м., які знаходяться за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с Стави, вул. Першотравнева, буд. 1.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.10.2012р. встановлено, що за обставин існування факту недійсності іпотечного договору, примусове виконання судового рішення прийнятого у справі №4/662 в частині погашення заборгованості за рахунок іпотечного майна унеможливлено, у з в'язку з чим відсутні підстави для накладення повторного арешту на вказане майно в межах виконавчого провадження, оскільки предмет іпотеки належить особі, яка не може вважатись боржником перед банком.

Отже, станом на 16.10.2012р. в момент укладення договору купівлі-продажу між ТОВ «Домашній птах» як продавець та Прокопець Олександрою Петрівною, як покупець спірний майновий комплекс не був предметом іпотеки.

03.12.2012р. Господарський суд міста Києва ухвалою по справі №4/66 скасував постанову від 15.10.2012р. щодо припинення виконавчого провадження №ВП 22515445.

У вказаній ухвалі суду від 03.12.2012р. суд виходить з того, що при встановленому факті недійсності іпотечного договору, примусове виконання судового рішення прийнятого у справі 4/662 в частині погашення заборгованості за рахунок іпотечного майна унеможливлено, у зв'язку з чим відсутні підстави для накладення арешту на вказане майно в межах виконавчого провадження, оскільки предмет іпотеки належить особі, яка не може вважатись боржником перед банком. Судове рішення у справі 35/444, яким визнано недійсним іпотечний договір є обов'язковим на всій території України, що відповідно унеможливлює вчинення примусових дій по виконанню іншого судового рішення 4/662, зокрема в частині погашення боргу за рахунок іпотечного майна згідно договору, який недійсний, до закінчення перегляду рішення за нововиявленими обставинами. Враховуючи, що судове рішення у справі 4/662, яке виконується в примусовому порядку згідно наказу суду від 02.02.2010р. (тобто на підставі якого видано виконавчий документ), зокрема, і в частині погашення боргу за рахунок іпотечного майна належного ТОВ "Домашній птах", на час прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови від 15.10.2012р., не скасоване, підстави для закінчення виконавчого провадження згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону відсутні.

20.12.2012р. ВПВР УДВС ГУ юстиції у Київській області виконавче провадження ВП № 22515445 по виконанню наказу №4/662 було відновлено.

18.06.2013р. Вищий господарський суд України постановою у справі №35/444 скасував рішення судів першої та апеляційної інстанції та направив справу на новий розгляд.

10.07.2013р. Прокопець Олександра Петрівна як продавець та Свято-Ніколо-Тихвінський жіночий монастир Київської єпархії Української православної церкви як покупець уклали договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б. за реєстровим №970, відповідно до якого Свято-Ніколо-Тихвінський жіночий монастир Київської єпархії Української православної церкви придбала у власність будівлі майнового комплексу загальною площею 21 449,3 кв.м., які знаходяться за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с Стави, вул. Першотравнева, буд. 1.

Перед посвідченням договору купівлі-продажу приватний нотаріус Гнідюк О.Б. вилучив з Єдиного реєстру іпотек запис про іпотеку майнового комплексу, зазначивши в якості підстави вилучення запису про іпотеку рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 07.02.2013р.

10.07.2013р. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б., діючи як державний реєстратор, зареєстрував за Свято-Ніколо-Тихвінським жіночим монастирем Київської єпархії Української православної церкви право власності на будівлі майнового комплексу загальною площею 21 449,3 кв.м., які знаходяться за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с Стави, вул. Першотравнева, буд. 1. Нотаріус при посвідченні даного правочину керувався Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012р, зокрема відповідно до п.1.14 Глави 2 Розділу II цього Порядку у разі наявності будь-яких заборон правочин про відчуження майна, обтяженого боргом, нотаріус посвідчив би лише у разі згоди кредитора і набувача на переведення боргу на набувача. Однак таких обтяжень не існувало.

05.09.2013р. за наслідками нового розгляду Господарським судом міста Києва винесено рішення по справі №35/444, яким відмовлено в позові ТОВ «Домашній птах» про визнання іпотечного договору недійсним.

06.11.2013р. державний реєстратор реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області Нацевич Л.В. своїм рішенням зареєструвала запис про іпотеку на майновий комплекс загальною площею 21 449,3 кв.м. за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с Стави, вул. Першотравнева, буд. 1, що належить Свято-Ніколо-Тихвінському жіночому монастирю Київської єпархії Української православної церкви, зазначивши останнього в якості заставодавця.

27.01.2014р. Київський апеляційний господарський суд своєю постановою у справі №35/444 залишив в силі рішення суду першої інстанції від 05.09.2013р. по справі №35/444 про відмову в позові ТОВ «Домашній птах» про визнання іпотечного договору недійсним.

Станом на 16.10.2012р. в момент укладення договору купівлі-продажу між ТОВ «Домашній птах» як продавець та Прокопець Олександрою Петрівною, як покупець спірний майновий комплекс не був предметом іпотеки.

Відповідно до ст. 655 ЦК України сторонами договору купівлі-продажу виступають продавець та покупець

Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 583 ЦК України заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави.

Відповідно до ст. 510 ЦК України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Кредитором у справі №4/662 є ПАТ «Банк Камбіо», боржниками є: ПП «Валмар», ТОВ «Домашній птах».

Статею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження та примусового виконання рішень інших органів (посадових осіб) (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 25 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Отже, процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов'язків сторони у справі до іншої особи у зв'язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв'язок матеріального і процесуального права.

Процесуальне правонаступництво допускається лише у випадку реорганізації юридичної особи, тому у випадку уступки вимоги суд повинен відмовити позивачеві у позові. Правонаступництво можливе на будь-якій стадії процесу.

Жодних правонаступників боржника (відповідача-2) у справі судом не встановлено.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник (ч. 1).

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Наказом визначено, що Боржниками є Приватне підприємство «Валмар» (01201, м. Київ, вул. Інститутська, 24/7, кв. 69, код: 33151153); Товариство з обмеженою відповідальністю «Домашній птах» (09200, Київська обл., Кагарлицький район, с. Стави, вул. Леніна, 106, код: 33451075).

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

З даних, що зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, яка відображається на веб-сайті даного Єдиного державного реєстру (http://irc.gov.ua/ua/search.html), технічним адміністратором (розпорядником) якого є Державне підприємство "Інформаційно-ресурсний центр", доступ до якої впроваджено відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 14.12.2012 № 1846/5 вбачається, що боржники по справі зареєстровані належним чином, в установленому законом порядку.

Жодних правонаступників прав та обов'язків боржників судом не встановлено. Вибуття із сторін виконавчого провадження не відбулось.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

При цьому судом враховано, що рішенням Кагарлицького районного суду Київської області у позові ПАТ «Банк «Камбіо» до ТОВ «Домашній птах», Прокопець Олександри Петрівни про визнання недійсним договору купівлі-продажу укладеного між ТОВ «Домашній птах» як продавець та Прокопець О.П., як покупець, відмовлено повністю.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 21.05.2013р. вказане рішення залишене без змін.

Відтак, вказаний правочин є дійсним, станом на момент укладення спірного правочину права Банку не були порушені.

Судами досліджено, що ані поручитель (відповідач-2), ані боржник свій обов'язок у повному обсязі не виконали, а відтак останні залишаються зобов'язаними особами перед Банком.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Посилання позивача на заміну боржника у зобов'язанні, судом не приймаються до уваги, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 520 ЦК України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора.

Згідно ст. 521 ЦК України форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу, відповідно до положень якої правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Судом встановлено, що письмового правочину про заміну боржника у зобов'язанні сторонами не було укладено, а відтак відсутні підстави для застосування правових наслідків заміни боржника у зобов'язанні, забезпеченому порукою або заставою, визначені ст. 523 ЦК України.

Враховуючи викладене, станом на 16.10.2012р. в момент укладення договору купівлі-продажу між ТОВ «Домашній птах» як продавець та Прокопець Олександрою Петрівною, як покупець спірний майновий комплекс не був предметом іпотеки.

Відтак, 10.07.2013р. укладаючи договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б. за реєстровим №970, між Прокопець Олександрою Петрівною та Свято-Ніколо-Тихвінським жіночім монастирем Київської єпархії Української православної церкви, відповідно до якого Свято-Ніколо-Тихвінський жіночий монастир Київської єпархії Української православної церкви придбав у власність будівлі майнового комплексу загальною площею 21449,3 кв.м., які знаходяться за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Стави, вул. Першотравнева, буд. 1.

А отже, Свято-Ніколо-Тихвінський жіночий монастир Київської єпархії Української православної церкви став належним власником вищевказаного майна, що перебувало у власності Прокопець О.П. без обтяження його іпотекою.

Оккрім того, у відповідно до Порядку, у разі наявності будь-яких заборон, правочин про відчуження майна, обтяженого боргом, нотаріус посвідчив би лише у разі згоди кредитора і набувача на переведення боргу на набувача, однак Свято-Ніколо-Тихвінський жіночий монастир Київської єпархії Української православної церкви не надавав згоди на переведення боргу.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Посилаючись на ст. 23 Закону України «Про іпотеку» заявником не доведено суду (за відсутності поданих доказів), того, що дії ТОВ «Домашній птах», Прокопець О.П., Свято-Николо-Тихвінського жіночого монастиря були незаконними, а надані документи не підтверджують порушення прав іпотекодержателя при відчудженні майна, оскільки такі права не були порушені.

Враховуючи викладені обставини, суду не доведено факту наявності правонаступництва у справі щодо боржників, також суду не доведено факту заміни боржників у зобов'язанні, відповідно до ст. 520 ЦК України, судове рішення у справі №4/662 набрало законної сили та підлягає виконанню у примусовому порядку, де боржниками є: ПП «Валмар» та ТОВ «Домашній птах», станом на час укладення договору про купівлю-продажу між ТОВ «Домашній птах» та Прокопець О.П. (16.10.2012р.) спірний майновий комплекс не був предметом іпотеки, у зв'язку із цим вказаний майновий комплекс станом на момент укладення між Прокопець О.П. та монастирем договору купівлі-продажу від 10.07.2013р. також не був обтяжений іпотекою, у зв'язку із цим даний правочин засвідчений нотаріусом без будь-яких обтяжень.

Отже, суд дійшов висновку про необґрунтованість поданої заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 25, 86 Господарського процесуального кодексу України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», Цивільного кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Банк Камбіо» про заміну сторони виконавчого провадження у справі №4/662 відмовити.

СуддяС.М. Морозов