ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.04.15р. Справа № 904/1690/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ"

до Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету

про стягнення 7 131,46 грн. за спожитий природний газ

Суддя С.Г. Юзіков

Представники:

позивача - не з'явився (про час і місце засідання суду сповіщений належно)

відповідача - Бабич Ю.Г., довіреність №46-11-479 від 01.04.15р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 7 131,46 грн. за спожитий природний газ, з яких: 5 125,59 грн. - пені, 408,37 грн. - збитків від інфляції, 1 597,50 грн. - 3 % річних, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи тим, що Відповідачем погашено бог за спожитий природний газ, трьома платежами, про що свідчать надані платіжні доручення. Додаткового фінансування з державного бюджету оплати природного газу для коледжу не існує. Прострочення платежу, яке має місце деякий час, відбувається не з вини Коледжу електрифікації, а через занадто короткі строки для реєстрації фінансових зобов'язань у Державній казначейській службі (7 днів з часу виникнення зобов'язання). Реєстрація зобов'язань з оплати природного газу здійснюється з наданням до казначейської служби акту приймання-передачі та рахунку-фактури. За встановленими правилами акт приймання-передачі природного газу спочатку передається до ПАТ "Дніпрогаз", а потім до ПАТ "НАК "Нафтогаз України". Через віддаленість місцезнаходження Позивача та складну процедуру оформлення вказаних актів не можливо вчасно зареєструвати документи у казначейській службі. Подаючи до суду аналогічні позовні заяви ПАТ "НАК "Нафтогаз України" намагається покращити своє фінансове становище за рахунок державного бюджету.

В засіданні 25.03.15р. оголошено перерву до 27.04.15р. о 11:00 год.

Позивач у судове засідання не з'явився.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідач просив Господарський суд, приймаючи рішення, зменшити розмір нарахованої неустойки (пені), яка підлягає стягненню, мотивуючи тим, що сума основного боргу сплачена у повному обсязі, Відповідач є бюджетною організацією, а прострочення сплати боргу виникло через складну процедуру оформлення платежів на оплату. Процедура наведена у відзиві на позов.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Відповідача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Оскільки Коледж електрифікації Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету є філією юридичної особи, то Відповідачем у цьому спорі є Дніпропетровський державний аграрно-економічний університет.

12.02.13р. сторонами укладено договір № 13/3377-ТЕ-4 купівлі-продажу природного газу (далі Договір), за п. 1.1, 1.2, 2.1 якого Продавець зобов'язався поставити Покупцеві імпортований природний газ у період з 01.01.13р.по 31.12.13р. виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями та національними творчими спілками і їх регіональними осередками, а Покупець зобов'язався прийняти та оплачувати газ на умовах цього Договору.

Пунктом 6.1 Договору встановлено, що оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що у разі порушення Покупцем умов п 6.1. Договору, покупець зобов'язується (крім суми заборгованості) сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

На виконання умов Договору Позивач поставив протягом січня - грудня 2013р., а Відповідач прийняв природний газ в обсязі 68,639 тис.м3 на загальну суму 89 862,17 грн., що підтверджуються актами приймання - передачі природного газу від 31.01.13р., 31.03.13р., 30.04.13р., 24.01.14р.

Відповідач виконував зобов'язання перед Позивачем неналежним чином, оплату проводив несвоєчасно, чим порушив умови п. 6.1 Договору.

Оскільки Відповідач порушив умови Договору щодо вчасної оплати отриманого природного газу, на прострочений борг Відповідача, Позивачем відповідно до п. 7.2 Договору нарахована пеня 5 125,59 грн. за період з 14.02.13р. до 07.03.14р.

Крім того, з посиланням на ч. 2 ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача Позивачем нараховані збитки від інфляції - 408,37 грн. за період з лютого 2013р. по лютий 2014р. та 3% річних - 1 597,50 грн. за період з 14.02.13р. до07.03.14р.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів своєчасної оплати спожитого газу чи контррозрахунку стягуваної суми. При цьому, Відповідачем не надано належних і достатніх доказів того, що акти приймання-передачі природного газу повертались Позивачем Відповідачеві пізніше, ніж зазначено у самих актах

Перевіривши розрахунки Позивача, господарський суд визнає їх обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи.

Відповідач просив Господарський суд, приймаючи рішення, зменшити розмір нарахованої неустойки (пені), яка підлягає стягненню, мотивуючи тим, що сума основного боргу сплачена у повному обсязі, Відповідач є бюджетною організацією, а прострочення сплати боргу виникло через складну процедуру оформлення платежів на оплату.

Статтею 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій, аналогічні положення містить ст. 551 ЦК України.

Господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України).

Беручи до уваги що відповідач є бюджетною організацією, прострочення виконання зобов'язань тривало незначний час, вартість спожитого газу на момент звернення Позивачем з позовом Відповідачем сплачено, суд вважає за можливе зменшити розмір стягуваної неустойки до 2 562,80 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, стягненню підлягають 2 562,80 грн. - пені, 408,37 грн. - збитків від інфляції, 1 597,50 грн. - 3% річних, решта позовних вимог задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частковою.

Стягнути з Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету (49000, м.Дніпропетровськ, вул. Ворошилова, буд.35, код 004 936 75) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (01001, м.Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, код 200 777 20) 2 562,80 грн. - пені, 408,37 грн. - збитків від інфляції, 1 597,50 грн. - 3 % річних, 1 827,00 грн. - судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту.

Суддя С.Г. Юзіков

Рішення підписане__________________