УХВАЛА

21.04.2015Справа № 910/5223/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

До Приватного підприємства «Книга-Поштою»

Про стягнення 27 500,85 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача не з'явився

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення з Приватного підприємства «Книга-Поштою» 27 500,85 грн. з яких: 12 000,00 грн. боргу за кредитом, 8 670,63 грн. боргу по відсоткам за користування кредитом, 2 160,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 4 670,22 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором внаслідок належного виконання взятих на себе останнім зобов'язань згідно договору банківського обслуговування № б/н від 18.10.2011.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2015 порушено провадження у справі № 910/5223/15-г та призначено справу до розгляду на 26.03.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/5223/15-г від 26.03.2015 у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання та невиконанням сторонами вимог ухвали про порушення провадження у справі від 05.03.2015, розгляд справи було відкладено до 14.04.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/5223/15-г від 14.04.2015 у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання та невиконанням сторонами вимог ухвали про порушення провадження у справі від 05.03.2015 та ухвали від 26.03.2015, розгляд справи було відкладено до 21.04.2015.

Позивач в судове засідання 21.04.2015 не з'явився, вимог ухвал від 26.03.2015 та від 14.04.2015 не виконав.

Позивач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, з огляду на наступне

Згідно абз. 2 п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

Протокол судового засідання від 24.01.2013 свідчить про те, що представник позивача Горбан А.В. згідно довіреності № 1282-О від 15.04.2014 був присутній в цьому засіданні та повідомлений про те, що наступне судове засідання відбудеться 21.04.2015 (розгляд справи відкладено).

Більше того, в матеріалах справи наявна розписка від 14.04.2015 представника позивача Горбан А.В. про те, що останньому повідомлено судом про дату та місце проведення наступного засідання у справі № 910/5223/15-г.

Відповідач в судове засідання 21.04.2015 не з'явився, вимог ухвали господарського суду про порушення провадження у справі від 05.03.2015 та ухвал від 26.03.2016, від 14.04.2015 не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, з огляду на наступне

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме: м. Київ. вул. Вершигори, 1.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність обставин, які є достатніми підставами для залишення позову без розгляду з огляду на наступне.

Ухвалами Господарського суду міста Києва № 910/5223/15-г від 05.03.2015 та від 26.03.2015, від 14.04.2015 позивача окрім іншого було зобов'язано надіслати

- виписку про включення відповідача до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на день вирішення спору;

- витяг на відповідача з Єдиного державного реєстру підприємств та організації України;

- довідку Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві в підтвердження зарахування до Державного бюджету України судового збору в розмірі 1 583,40 грн., перерахованого згідно платіжного доручення № IHN91B0ZLL від 11.02.2015;

- довідку Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві в підтвердження зарахування до Державного бюджету України судового збору в розмірі 243,60 грн., перерахованого згідно платіжного доручення № IHN99B0QU3 від 09.07.2014.

Проте, позивачем зазначені вимоги суду виконано не було.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» станом на 01.01.2015 мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1 218,00 грн.

Згідно п.п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Таким чином, розмір судового збору за розгляд позовних заяв в господарському суді майнового характеру, що надійшли у 2015 році, становить не менше 1 827,00 грн. та не більше 73 080,00 грн.

Позивачем в підтвердження сплати судового збору за розгляд даного позову подано платіжні доручення № IHN99B0QU3 від 09.07.2014 на суму 243,60 грн. та № IHN91B0ZLL від 11.02.2015 на суму 1 583,40 грн.

У суду виникли сумніви у здійсненні сплати суми судового збору до Державного бюджету України і зарахування його до спеціального фонду цього бюджету, тому у позивача було витребувано відповідні довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві.

Однак, позивачем вимоги суду в цій частині не виконано.

Відповідно до п. 2 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Стаття 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» визначає, що державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців це - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Згідно ст. 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

З метою з'ясування місцезнаходження відповідача та чи значиться відповідач в єдиному державному реєстрі як юридична особа, у позивача було витребувано виписку про внесення відповідача до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на день вирішення спору.

Позивач даних вимог суду не виконав.

Згідно отриманого на запит суду спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за кодом 31114303 юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 26.03.2015 не знайдено.

З урахуванням викладеного судом у позивача було витребувано витяг на відповідача з Єдиного державного реєстру підприємств та організації України (ведеться органами статистики), проте дані вимоги суду також не було виконано.

Відповідно до п. 5 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребуванні господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п. 3.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами або, з огляду на обставини конкретної справи, залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Позивачем не наведено жодної поважної причини невиконання вимог ухвал суду.

Враховуючи те, що позивач без поважних причин не виконав вимог суду викладених в ухвалах від 05.03.2015, від 26.03.2015, від 14.04.2015, що перешкоджає вирішенню спору по суті, суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» підлягає залишенню без розгляду.

При залишенні позову без розгляду, суд приймає до уваги і те, що :

Встановлений ч. 1 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строк вирішення спору у даній справі закінчився.

Позивачем не було подано заяви щодо підтримання позовних вимог або про розгляд справи без участі представника позивача. Також позивачем не подано письмової заяви із зазначенням поважних причин невиконання вимог ухвал суду. Позивач в разі неможливості з'явитись в судове засідання не виконав вимоги суду шляхом подання витребуваних документів до суду (безпосередньо до канцелярії суду або засобами поштового зв'язку).

Відповідно до частини другої статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони мають право, зокрема, подавати докази та брати участь в їх дослідженні.

Водночас частиною першою статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов'язок доказування кожною стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

До того ж згідно з частиною третьою статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд вважає, що нез'явлення в судове засідання та неподання позивачем доказів з неповажних причин, спрямоване на штучне затягування судового процесу, а тому суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист праві людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Дії позивача щодо неподання витребуваних судом доказів, розцінюються господарським судом як зловживання процесуальними правами.

Відповідно до частини 4 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 49, п. 5 ст. 81, ст. 86 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов залишити без розгляду.

Суддя В.В.Сівакова