номер провадження справи 8/59/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2015 Справа № 908/1537/15-г

За позовом Державного концерну "Укроборонпром" (04119, м.Київ, вул. Дегтярівська, 36)

до відповідача Державного підприємства "Макіївський державний проектний інститут" (86123, Донецька область, м.Макіївка, вул. Фонтанна, 44)

про стягнення 1040000 грн. основного боргу за договором позики № UОР-2.011-66-Д-14 від 29.04.2014 р., 10257 грн. 57 коп. річних процентів, 85390 грн. 94 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 101920 грн. пені

Суддя Попова І.А.

Представники:

від позивача: Смалюк Р.В., дов. № № Д-1044/2014 від 23.06.2014 р.

від відповідача: не з'явився

Заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 1040000 грн. основного боргу за договором позики № UОР-2.011-66-Д-14 від 29.04.2014 р., 10257 грн. 57 коп. річних процентів, 85390 грн. 94 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 101920 грн. пені.

Ухвалою від 11.03.2015 р. справу прийнято до провадження, присвоєно номер провадження № 8/59/15, призначено до розгляду в судовому засіданні 16.04.2015 р.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в судовому засіданні 16.04.2015р.

Позивач підтримує вимоги з підстав, викладених в позові, відповідно до ст.ст. 526, 530, 546, 549, 550, 625 ЦК України. В обґрунтування вимог вказує, що на виконання умов договору позики № UОР-2.011-66-Д-14 від 29.04.2014 р. позивач перерахував відповідачу 1040000 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 3569 від 29.04.2014 р. Згідно п. 4.1 договору перебіг строку, на який надається позика, починається з моменту перерахування коштів боржнику і закінчується 28.07.2014 р. 16 липня 2014 р. сторонами укладено додатковий договір №1, за умовами якого змінено строк повернення коштів до 31.10.2014 р. В порушення умов договору відповідач кошти у визначеній строк не повернув. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 1040000 грн. У відповідності до ст.. 625 ЦК України до стягнення заявлено 10257 грн. 53 коп. річних процентів, нарахованих за період з 01.11.2014 р. по 28.02.2015 р., та 85390 грн. 94 коп. втрат від інфляції грошових коштів за листопад 2014 р. - лютий 2015 р. Крім того, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань відповідно до п. 6.3 договору до стягнення заявлено 101920 грн. пені, нарахованої за період з 01.11.2014 р. по 28.02.2015 р.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, представник відповідача в судове засідання за викликом не з'явився, правом надати відзив на позов не скористався. Згідно п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України. В разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців місцезнаходженням ДП «Макіївський державний проектний інститут» вказано: 86123, Донецька область, м. Макіївка, вул. Фонтанна, 44. Згідно листа УДППЗ "Укрпошта" від 30.03.2015 р. № 04-16-416 місто Макїівка Донецької області входить до переліку населених пунктів, до яких не здійснюються поштові відправлення. Відповідача повідомлено про час та місце даного судового розгляду шляхом направлення ухвали від 11.03.2015 р. по даній справі на електронну пошту відповідача, про що свідчить витяг з журналу вихідної кореспонденції електронною поштою. Шляхом направлення телефонограми суду не вдалося повідомити відповідача про розгляд даної справи, про що складено відповідний акт. Інформацію про час та місце судового засіданні розміщено на сторінці господарського суду Запорізької області на офіційному веб-порталі «Судова влада України».

Таким чином, господарським судом Запорізької області вжито всіх заходів для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/1290/14 від 12.09.2014р. (з наступними змінами та доповненнями).

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Оскільки всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду, суд дійшов висновку про можливість розгляду позовної заяви по суті в судовому засіданні 16.04.2015 року.

Згідно до ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що 29.04.2014 р. Державним підприємством «Укроборонпром» (позикодавець за договором, позивач у справі) та Державним підприємством «Макіївський державний проектний інститут» (позичальник за договором, відповідач у справі) укладено договір про позики № UОР-2.011-66-Д-14, згідно п. 1.1 якого позикодавець передає позичальникові у якості поворотної фінансової допомоги грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку суму грошових коштів (суму позики) у строки та в порядку визначені договором. Сума позики становить 1040000 грн. (п. 2.1).

Відповідно до п. 3.1 договору позикодавець протягом 30 банківських днів з дати укладення договору перераховує суму позики в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника. Пунктом 4.1 договору передбачено, що перебіг строку, на який надається позика, починається з моменту перерахування коштів позичальнику відповідно до п. 3.1 договору і закінчується 28.07.2014 р.

16 липня 2014 р. сторонами укладено додатковий договір № 1, яким викладено пункт 4.1 договору в іншій редакції та змінено строк повернення позики - до 31.10.2014р.

Розділом 5 договору сторони встановили порядок повернення фінансової допомоги. Відповідно до п. 5.1 договору позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві суму позики до кінця строку, на який вона надана. Повернення позики позичальником може здійснюватися одноразово або частинами.

Згідно п. 8.4 договір є укладеним з моменту перерахування позичальникові позики (першої частини позики) і діє до моменту виконання позичальником своїх зобов'язань за договором в повному обсязі.

Як свідчать вивчені матеріали, на виконання умов договору позивач платіжним дорученням № 3569 від 29.04.2014 р. (а.с. 14) перерахував на рахунок відповідача суму 1040000 грн.

Як свідчить позивач, в порушення умов договору відповідач в узгоджені строки зобов'язання щодо повернення фінансової допомоги не виконав, внаслідок чого за ним склалася заборгованість в розмірі 1040000 грн.

Згідно зі статтею 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, а такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Відповідач не надав суду доказів виконання зобов'язання щодо повернення фінансової допомоги у визначені строки, заявлені позовні вимоги визнав, про що підписав акт звірення розрахунків від 01.03.2015 р. З урахуванням встановленого, суд вважає вимоги про стягнення основного боргу в сумі 1040000 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 1050 Цивільного кодексу України встановлено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, згідно з частиною 2 якої, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач прострочив виконання зобов'язань по поверненню наданої йому позики, розрахунок заявлених до стягнення річних процентів та втрат від інфляції грошових коштів судом перевірено, вимоги про стягнення річних процентів в сумі 10257 грн. 53 коп., нарахованих за період з 01.11.2014 р. по 28.02.2015 р., та втрат від інфляції грошових коштів в розмірі 85390 грн. 94 коп., нарахованих за листопад 2014 р. - лютий 2015 р., суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вимоги про стягнення пені в розмірі 101920 грн., нарахованої за період з 01.11.2014 р. по 28.02.2015 р., позивач обґрунтовує з посиланням на п. 6.3 договору № UОР-2.011-66-Д-14 від 29.04.2014 р., згідно до якого у випадку несвоєчасного повернення позики позичальник сплачує позикодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Під неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до статті 549 цього Кодексу розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до частини першої статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Частиною шостою статті 231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Суд знаходить представлений розрахунок обґрунтованим, вимоги не суперечними ст. 232 ГК України та такими, що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги задовольняються.

Судові витрати покладаються на відповідача.

У зв'язку з внесенням позивачем судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, переплачена сума судового збору в розмірі 4652 грн. 64 коп. підлягає поверненню позивачу, про що судом винесено відповідну ухвалу.

На підставі викладеного, ст. 193 ГК України, ст. 625, 629, 1046, 1049, 1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 49, 75, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Макіївський державний проектний інститут" (86123, Донецька область, м.Макіївка, вул. Фонтанна, 44, ) на користь Державного концерну "Укроборонпром" (04119, м.Київ, вул. Дегтярівська, 36, ЄДРПОУ 37854 (один мільйон сорок тисяч) грн. основного боргу, 10257 (десять тисяч двісті п'ятдесят сім) грн. 53 коп. річних процентів, 85390 (вісімдесят тлять тисяч триста дев'яносто) грн. 94 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 101920 (сто одна тисяч дев'ятсот двадцять) грн. пені, 24751 (двадцять чотири тисячі сімсот п'ятдесят одна) грн. 36 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення складено 23 квітня 2015 року.

Суддя І.А. Попова