Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" квітня 2015 р. Справа № 906/873/13.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Маріщенко Л.О.

Розглядає скаргу Бердичівської міської ради на неправомірні дії органу Державної виконавчої служби у справі №906//873/13 за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (м. Харків)

До: Бердичівської міської ради Житомирської області (м.Бердичів Житомирської області)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міське комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №3 (м. Бердичів)

про про звернення стягнення на предмет іпотеки

В судовому засіданні від 20.04.2015 оголошувалась перерва до 10:30 год. 24.04.2015 з викликом сторін.

Присутні:

від скаржника (боржника): Хаустонович С.С. дов. від 05.01.2015 №02-27/9 (в с/з від 20.04.2015); Бєлова А.Г. - дов. № 02-27/2 від 05.01.2015,

Тимошенко В.М. - дов. від 10.02.2015;

Павлішина Т.В. - дов. від 10.02.2015

від стягувача: Гіль Н.В. довіреність від 20.12.2013

від третьої особи: не з'явився

від ДВС: Ковалевська М.В. дов. №1 від 06.01.2015 (в с/з від 20.04.2015)

Сладь Т.П. - дов. № 7 від 06.01.2015

ВСТАНОВИВ:

Бердичівська міська рада звернулась до господарського суду з вимогою про скасування постанов відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Житомирської області, винесені старшим державним виконавцем відділу примусового виконання управління ДВС Головного управління юстиції у Житомирської області Сладь Т.П. від 10.02.2015 про стягнення з Бердичівської міської ради виконавчого збору в розмірі 25855,79 грн.

Вимоги міської ради обґрунтовані тим, що 20.05.2014 господарським судом Житомирської області видано наказ на примусове виконання рішення господарського суду Житомирської області від 18.03.2014 про звернення стягнення на предмет іпотеки за договорами іпотеки (нерухомого майна), які укладені 30 жовтня 2007 року, від 30 січня 2008 року між Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" (61050, м. Харків, проспект Московський, 60, рахунок № 0113 в АТ "УкрСиббанк", м.Харків, МФО 351005, ідентифікаційний код 09807750) та Бердичівською міською радою Житомирської області (юридична адреса: м. Бердичів Житомирської області, пл. Жовтнева, буд.1, код 13576960) в особі міського голови - Мазура Василя Костянтиновича та посвідчених нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Литвином О.С. предметом яких є комплекс, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 242,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Котовського, буд. 34/2 (тридцять чотири дріб два) та належить іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 22.10.2007 року, виданого виконкомом Бердичівської міської ради, зареєстроване в реєстрі права власності на нерухоме майно державним комунальним підприємством Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації в книзі № 66, номер запису 249, реєстраційний номер - 20729088,в рахунок задоволення грошових вимог Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (61001, м. Харків, пр-т. Московський, 60, ідентифікаційний код 09807750) за кредитними договорами № 0 від 30.10.07р. та № 0 від 30.01.08р. у загальній сумі 258557,90 грн (станом на 16.04.2013).

22.12.2014 відбувся аукціон з продажу об'єкта іпотеки - нежитлове приміщення, загальною площею 242,7 кв.м., що знаходиться за адресою :Житомирська область, м. Бердичів, вул. Котовського, буд. 34/2, ціна продажу складає 529100,00 грн. Добровільне виконання підтверджується рішення Бердичівської міської ради від 29.04.2014 № 831 "Про продаж об'єктів іпотеки", протоколом №1 аукціону з продажу об'єкта іпотеки - нерухомого майна комунальної власності від 24.12.2014 відповідно до зазначеного рішення та наказом від 24.12.2014 № 36 Про затвердження протоколу №1 аукціону з продажу об'єкта іпотеки комунальної власності по вул. Котовського,34/2.

Тому скаржник вважає, що постанова про стягнення з боржника виконавчого збору винесена з порушенням вимог а.3 ст. 27 та ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" та в порушення рішення та наказу господарського суду Житомирської області у справі № 906/873/13.

З огляду на викладене скаржник вважає, що самостійно виконав рішення господарського суду в добровільному порядку без застосування державною виконавчою службою примусових заходів виконання.

06.04.2015 скаржником до суду надані додаткові пояснення до скарги (т.2, а.с. 45-48).

Відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Житомирській області надав відзив на скаргу , в якому заперечив проти вимог Бердичівської міської ради, оскільки постанова про стягнення виконавчого збору винесена після завершення строку, наданого для добровільного виконання та встановлення , що рішення боржником в добровільному порядку не виконано. (а.с.61 -64).

20.04.2015 від скаржника до господарського суду надійшли доповнення до скарги, в яких він просить :

- скасувати постанову відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції від 10.02.2015 про стягнення з боржника виконавчого збору;

- скасувати постанову відділу примусового виконання рішень управління ВДС Головного управління юстиції ввід 16.04.2015 про стягнення витрат на проведення виконавчих дій;

- зняти арешт з майна боржника - нежитлове приміщення, загальною площею 242,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Котовського, буд. 34/2 ;

- скасувати постанову про його накладання.

Вказані вимоги обґрунтовані тим, що 16.04.2015 відділом примусового виконання рішень ДВС Головного управління юстиції у Житомирській області примусового виконання рішень ДВС Головного управління юстиції у Житомирській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, оскільки від ПАТ УкрСиббанк" надійшла заява від 09.04.2015 про повернення виконавчого документу стягувачу.

Крім того, накладання арешту на нежитлове приміщення, загальною площею 242,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Котовського, буд. 34/2; постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Головного управління юстиції у Житомирській області від 06.02.2015 є безпідставним.

З огляду на повернення виконавчого документу стягувачеві, не здійснення органом ДВС жодних виконавчих дій з виконання наказу, внаслідок чого останнім не було понесено жодних витрат на проведення виконавчих дій скаржник просить задовольнити його вимоги.

У судовому засіданні представники скаржника та стягувача вимоги скарги підтримали.

У судовому засіданні представник відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Житомирській області 24.04.2015 подав відзив № 308/3.3-02/16 від 20.04.2015 на доповнення до скарги, згідно якого зазначено, що постанова про стягнення виконавчого збору виноситься під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю. Під час наступних пред'явлень до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом. У разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору (п. 1, 3, 6 ст. 28 ЗУ "Про виконавче провадження" в чинній редакції) (а.с. 105-107).Зважаючи на викладене, просить в задоволенні скарги відмовити.

Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд прийшов до висновку про задоволення вимог скарги виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, рішенням господарського суду Житомирської області від 18 березня 2014 року у справі №906/873/13, позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до Бердичівської міської ради Житомирської області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міське комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №3 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за договорами іпотеки (нерухомого майна), які укладені 30 жовтня 2007 року, від 30 січня 2008 року між Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" (61050, м. Харків, проспект Московський, 60, ) та Бердичівською міською радою Житомирської області (юридична адреса: м. Бердичів Житомирської області, пл. Жовтнева, буд.1, ) в особі міського голови - Мазура Василя Костянтиновича та посвідчених нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Литвином О.С. предметом яких є комплекс, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 242,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул.Котовського, буд. 34/2 та належить іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 22.10.2007 року, виданого виконкомом Бердичівської міської ради, зареєстроване в реєстрі права власності на нерухоме майно державним комунальним підприємством Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації в книзі №66, номер запису 249, реєстраційний номер - 20729088, в рахунок задоволення грошових вимог Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (61001, м. Харків, пр-т. Московський, 60, ) за кредитними договорами №0 від 30.10.2007 року та №0 від 30.01.2008 року у загальній сумі 258557,90 грн. (станом на 16.04.2013 року). Встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки нерухомого майна, що належить Бердичівській міській раді Житомирської області - нежитлове приміщення, загальною площею 242,7 кв.м., що знаход000 від 30.10.07р. та № 0 від 30.01.08р. у загальній сумі 258557,90 грн (станом на 16.04.2013).

Встановити спосіб реалізації предмету іпотеки нерухомого майна, що належить Бердичівській міській раді Житомирської області - нежитлове приміщення, загальною площею 242,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Котовського, буд. 34/2, шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки, у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку" та встановити початкову ціну 481000,00 грн.

Видано наказ.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 02.07.2014 апеляційну скаргу Бердичівської міської ради на рішення господарського суду Житомирської області від 18.03.2014 залишено без задоволення , а рішення суду першої інстанції - без змін ( т.1, а.с.246-257).

Відповідно абзацу перший підпункту 9.1 пункту 9 Постанови пленуму ВГСУ від 17 жовтня 2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" (в редакції постанови пленуму ВГСУ від 17.12.2013 р. N 13), за змістом цієї статті ГПК скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає виключно місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції, тобто той господарський суд, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу), і в тому ж складі суду (якщо цьому не перешкоджають об'єктивні обставини, як-от звільнення судді, його захворювання, перебування у відпустці тощо).

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно зі ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження) встановлено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в цьому випадку не вчинялися.

Окрім того, положеннями ч. 3 ст. 27 зазначеного Закону передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Така сама позиція викладена у Постанові Верховного Суду (Судова палата у господарських справах Верховного Суду) від 28.01.2015 № 924/205/13-г|3-217гс14.

Відповідно до частини 2 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно зі ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Частиною 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Так, 28.01.2015 до відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Житомирській області надійшла заява ПАТ "УкрСиббанк", зі змісту якого вбачається що стягувач просить відкрити виконавче провадження за наказом № 906/873/13 від 20.05.2014 та здійснити його виконання шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Клопотання про арешт коштів боржника стягувачем не заявлялося (а.с. 66).

На підставі заяви, 29.01.2015 державний виконавець відкрив виконавче провадження № 43251314 про примусове виконання наказу господарського суду Житомирської області від 20.05.2014 № 906/873/13 та надав боржнику 7-ми денний термін самостійного виконання даного наказу (тобто - до 05.02.2015). Дана постанова була направлена державним виконавцем боржнику 01.02.2015 рекомендованим листом (а.с.71).

Постановою від 06.02.2015 державний виконавець, на підставі заяви стягувача від 28.01.2015 наклав арешт на нежитлове приміщення, загальною площею 242,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Котовського, 34/2, що належить боржнику - Бердичівській міській раді (а.с. 73).

10.02.2015 державний виконавець виніс постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, оскільки боржником у наданий строк наказ не виконано (а.с.74).

Отже, державний виконавець наклав арешт на предмет іпотеки, а саме: на нежитлове приміщення, загальною площею 242,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Котовського, 34/2, що належить боржнику до встановлення факту закінчення строку встановленого для самостійного виконання наказу № 906/873/13 від 20.05.2014.

Відтак винесення постанови про накладення арешту на майно боржника є передчасним.

Також, судом встановлено, що на виконання рішення господарського суду від 18.03.2014 по справі № 906/873/13 боржником 22.12.2014 проведені прилюдні торги та визначено покупця, що підтверджується рішенням Бердичівської міської ради від 29.04.2014 № 831 про продаж об'єктів іпотеки, протоколом № 1 про проведення аукціону від 22.12.2014, наказом від 24.12.2014 № 36 про затвердження протоколу № 1 аукціону з продажу об'єкта іпотеки комунальної власності (а.с. 8-12).

Згідно наданих пояснень представників боржника, прилюдні торги проведені, покупець визначений, однак у зв'язку з накладенням банком арешту на приміщення шляхом здійснення виконавчого напису, покупець приміщення не вніс кошти.

Отже, боржником самостійно виконано рішення суду від 18.03.2014.

16.04.2015 на підставі заяви стягувача від 09.04.2015 державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, відповідно п. 1 ч. 1 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження".

17.04.2015 державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень № 47284147 про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в сумі 25,00 грн та № 47281718 про стягнення виконавчого збору в сумі 25 855,79 грн.

Згідно п. 7 ст. 28 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру та в разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтею 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Відповідно п.3.7.4 Інструкції Міністерства юстиції від 02.04.2012 № 512/5 "Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень" встановлено, що у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 5, 8, 9, 11 - 13 частини першої статті 49 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа) зазначає про виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження та не пізніше наступного робочого дня після завершення такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, про що виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Строк для самостійного виконання боржнику в такому випадку не надається. До виконання постанови про стягнення виконавчого збору не застосовуються положення статті 21 Закону.

Крім того, виконавчий збір стягується за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконано примусово. Зазначене знайшло відображення у п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003р. № 14 „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження". Така ж правова позиція у Постановах Рівненського апеляційного господарського суду від 26.04.2013р. та ВГСУ від 12.08.2013р. по справі № 10/5025/2204/11.

Враховуючи, що наказ господарського суду № 906/873/13 від 20.05.2014 виданий на підставі рішення господарського суду Житомирської області від 18.03.2014 станом на 16.04.2015 не було виконано, підстави для стягнення виконавчого збору відсутні.

При винесені ухвали судом також враховується п. 9.13 Постанови Пленуму ВГСУ від 17.10.2012 № 9 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", згідно якої за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника (п. 2, 5 ст. 60 ЗУ "Про виконавче провадження").

Посилання державного виконавця на те, що виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання відповідно до ч.1 ст. 28 ЗУ "Про виконавче провадження", але дана норма Закону є чинною з 05.04.2015, що на час винесення постанови про стягнення виконавчого збору не діяла. Також, згідно Інструкції з організації примусового виконання рішень, виконавчий збір стягується у випадку завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 5, 8, 9, 11-13 частини першої статті 49 Закону (п. 3.7.4.).

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Бердичівської міської ради у справі №906/873/13 задовольнити.

2. Визнати доводи Бердичівської міської ради викладені у скарзі щодо скасування постанови відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції від 10.02.2015 про стягнення з боржника виконавчого збору; скасування постанови відділу примусового виконання рішень управління ВДС Головного управління юстиції від 16.04.2015 про стягнення витрат на проведення виконавчих дій; зняття арешту з майна боржника та скасування постанови про його накладання правомірними.

3. Визнати неправомірними та скасувати постанови відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції: про стягнення з боржника виконавчого збору від 10.02.2015; про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 16.04.2015; про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.02.2015.

4. Зняти арешт з нежитлового приміщення, загальною площею 242,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Котовського, буд. 34/2, що належить боржнику - Бердичівській міській раді.

Суддя Маріщенко Л.О.

Друк:

1 - в справу

2,3 - сторонам

4 - відділу примусового виконання рішень управління ДВС