ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.04.2015 Справа № 907/381/15

За позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, с. Імстичево Іршавського району

до відповідача фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Ужгород

про: стягнення суми 442 911,00 грн., в т.ч. 316 883,00 грн. основний борг, 68 129,00 грн. інфляційних, 7 922,00 грн. 3% річних, 49 977,00 грн. пеня,

Головуючий суддя Івашкович І.В.

за участю представників:

від позивача - Гринюк Г.В., адвокат, угода від 27.04.2015 р. та ордер серія ЗР №20205;

від відповідача - ОСОБА_4, довіреність від 14.04.2015 р.

Суть спору: фізична особа - підприємець ОСОБА_1, с. Імстичево Іршавського району звернувся з позовом до відповідача фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Ужгород, про стягнення суми 442 911,00 грн., в т.ч. 316 883,00 грн. основний борг, 68 129,00 грн. інфляційних, 7 922,00 грн. 3% річних, 49 977,00 грн. пені.

У судовому засіданні 29.04.2015 за участі представників: від позивача - фізична особа - підприємець ОСОБА_1, Гринюк Г.В., адвокат, угода від 27.04.2015 р. та ордер серія ЗР №20205; від відповідача - ОСОБА_4, довіреність від 14.04.2015 р., оголошувалася перерва до 30.04.15 12:00 год.

У судовому засіданні, яке відбулося 29.04.2015 р., представником відповідача подано заяву про припинення провадження у справі на підставі п. 6 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, яка мотивована тим, що 11.03.2015р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис за №3014093 про припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2 (відповідача у справі).

З метою перевірки відомостей стосовно фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 судом 29.04.15, відповідно ст. ст. 17. 22-1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", отримано Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 29.04.15, яким підтверджено, що державним реєстратором 11.03.2015 р. внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис №3014093 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_2.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність суб'єкта господарювання, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Поняття суб'єкта господарювання визначено законодавцем у ст. 55 Господарського кодексу України (далі - ГК), згідно з п. 2 ч. 2 якої суб'єктами господарювання є, зокрема, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Частиною 3 ст. 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" встановлено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

У п. 4.7 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" викладено правову позицію, згідно з якою зазначено, що громадянин, який мав статус суб'єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратив такий статус, не може бути стороною в судовому процесі у господарському суді, якщо немає визначених законом підстав для його участі в такому процесі.

Враховуючи те, що вказана позовна заява (вх. №02.5.1-17/402/15 від 01.04.15) була подана позивачем до господарського суду 30.03.2015 р. (згідно відтиску печатки на поштовому конверті дата надіслання позовних матеріалів до господарського суду Закарпатської області - 30.03.15), тобто після здійснення реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, суд дійшов висновку про наявність процесуально-правових підстав для припинення провадження у справі на підставі п.6 ч.1 ст.80 ГПК України.

Представником позивача заявлено усне клопотання про повернення з Державного бюджету сплаченої суми 8858,22 грн. судового збору.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про судовий збір" однією з підстав для повернення судового збору визначено закриття провадження у справі.

У 5.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" зазначено про те, що статтею 7 Закону передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. У їх числі не зазначено такої підстави, як припинення провадження у справі (стаття 80 ГПК). Водночас закриття провадження у справі, про яке йдеться у пункті 5 частини першої цієї статті Закону, є поняттям цивільного і адміністративного судочинства, передбаченим відповідно статтею 205 Цивільного процесуального кодексу України і статтею 157 Кодексу адміністративного судочинства України, які господарським судам у здійсненні судочинства не застосовуються.

Таким чином, припинення провадження у справі з підстав, передбачених статтею 80 ГПК, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору.

Виходячи з наведених вище мотивів, суд констатує, що сплачений позивачем судовий збір в розмірі 8858,22 грн., поверненню позивачу із Державного бюджету України не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.49, п.6 ч.1 ст.80, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі припинити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.В. Івашкович