КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2015 р. Справа№ 37/407

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Чорної Л.В.

Пашкіної С.А.

при секретарі Майданевич Г.А.

за участю від позивача - не з'явився.

представників сторін: від відповідача - не з'явився.

від ВДВС- не з'явився.

розглянувши Приватного акціонерного товариства

апеляційну скаргу "КИЇВФУНДАМЕНТБУД"

на дії органу Державної виконавчої служби України

на ухвалу

господарського суду міста Києва

від 11.03.2015 року

у справі № 37/407 (суддя: Цюкало Ю.В.)

за позовом Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного

банку (закрите акціонерне товариство) в особі філії "Подільське відділення Промінвестбанку м. Київ"

до Закритого акціонерного товариства "КИЇВФУНДАМЕНТБУД"

про стягнення грошових коштів.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2015 року в задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства "Київфундаментбуд" б/н від 31.12.2014 р. на дії органу Державної виконавчої служби - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство "Київфундаментбуд" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.03.2015 року та прийняти нове рішення яким задовольнити скаргу Приватного акціонерного товариства "Київфундаментбуд" на дії органів державної виконавчої служби.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2015 року апеляційну скаргу прийнято до провадження. Розгляд справи призначено до розгляду.

В судове засідання 28.04.2015 року представники позивача, відповідача та ВДВС не з'явились.

Розпорядженням заступника голови Київського апеляційного господарського суду змінено склад колегії суду.

Представником Департаменту державної виконавчої служби подано клопотання про заміну Державну виконавчу службу України на -Департамент державної виконавчої служби.

Дане клопотання задоволено колегією суддів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 № 17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої системи юстиції» постановлено ліквідувати Державну виконавчу службу України, поклавши на Міністерство юстиції України завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Згідно з положеннями етапі 21 ГПК України відповідачем у справах з приводу рішень, лій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про державну виконавчу службу» органом державної виконавчої служби є Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 № 17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої системи юстиції» постановлено ліквідувати Державну виконавчу службу України, поклавши на Міністерство юстиції України завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Згідно з положеннями статті 25 ГПК України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд допускає заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

На підставі викладеного, керуючись вищевказаними нормами та положеннями статей 21, 25 ГПК України замінити Державну виконавчу службу України на - Департамент державної виконавчої служби.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 102 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представників позивача, відповідача та ВДВС, враховуючи що останні належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до вимог статті 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Як вбачається з матеріалів справи, на розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство) в особі філії "Подільське відділення Промінвестбанку м. Київ" до Закритого акціонерного товариства "КИЇВФУНДАМЕНТБУД" про стягнення 933333,41грн. заборгованості за кредитом та 165469,27 грн. процентів за користування кредитом за період з 01.10.2008 р. до 28.02.2009 р. у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором №619 від 21.04.2006 р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.09.2009 року №37/407 (суддя Гавриловська І.О.), позов задоволено повністю, стягнуто з Закритого акціонерного товариства "КИЇВФУНДАМЕНТБУД" (вул. Куренівська, 16-А, м. Київ, 04073, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (пров. Шевченка, 12, м. Київ, 01001, ) в особі філії "Подільське відділення Промінвестбанку м. Київ" (вул. Набережно-Хрещатицька, 11, м. Київ, 04070, ) 923 333 (дев'ятсот двадцять три тисячі триста тридцять три) грн. 41 коп. заборгованості по кредиту, 247 972 (двісті сорок сім тисяч дев'ятсот сімдесят дві) грн. 38 коп. несплачених процентів за користування кредитом, 23519 (двадцять три тисячі п'ятсот дев'ятнадцять) грн. 53 коп. інфляційної складової боргу, 59564 (п'ятдесят дев'ять тисяч п'ятсот шістдесят чотири) грн. 57 коп. пені, 12543 (дванадцять тисяч п'ятсот сорок три) грн. 90 коп. витрат по сплаті державного мита та 315 (триста п'ятнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, звернувши стягнення на майно Закритого акціонерного товариства "КИЇВФУНДАМЕНТБУД", визначивши спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення прилюдних торгів з продажу: самохідної бурової установки CFA-425, згідно з договором застави обладнання № 776 від 11.08.2006 р. та адміністративно-виробничої будівлі (літ. З), що розташована за адресою: м. Київ, вул. Куренівська, 16-А, загальною площею 1522, 00 кв. м., яка належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності, серія ЯЯЯ № 501547, виданого Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 06.04.2006 р. на підставі наказу Головного управління комунальної власності м. Києва від 06.04.2006 р. № 511-В та зареєстрованого у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 12.04.2006 р. у реєстровій книзі №2з-132 за реєстровим №208з, згідно іпотечного договору від 21.04.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. за реєстровим № 706.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2014р. №37/407 було замінено сторону стягувача з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Подільське відділення Промінвестбанку м. Київ" на Публічне акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Сордант", від імені та в інтересах якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія по управлінню активами "Домініон-Капітал".

В січні 2015 року на розгляд суду від Приватного акціонерного товариства "КИЇВФУНДАМЕНТБУД" /надалі - заявник/ надійшла скарга б/н від 31.12.2014р. "На дії ДВС" в якій викладені вимоги, щоб в наступному порядку:

- визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України щодо передачі на реалізацію шляхом проведення електронних торгів арештованим майном ("СЕТАМ") іпотечного нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Куренівська, 16-А, - що зареєстроване на праві власності за ЗАТ "Київфундаменбуд" на підставі свідоцтва про право власності, серія ЯЯЯ № 501547;

- зупинити на період розгляду скарги у суді та до набрання чинності судовим рішенням у справі реалізацію з електронних торгів ("СЕТАМ") іпотечного нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Куренівська, 16-А, - що зареєстроване на праві власності за ЗАТ "Київфундаменбуд" на підставі свідоцтва про право власності, серія ЯЯЯ № 501547;

- зупинити на період розгляду скарги у суді примусове виконання Рішення Господарського суду міста Києва від « 23» вересня 2009 року у господарській справі № 37/407 та Ухвали Господарського суду міста Києва від " 07" квітня 2014 року у господарській справі № 37/407.

В обґрунтування поданої скарги про визнання дій ДВС незаконними, заявник вказує, що під час процедури та порядку проведення виконавчих дій ДВС порушено вимоги ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" та п. 4.2.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень. Зокрема заявник вказує, що після виявлення майна боржника державний виконавець проводить опис та арешт цього майна, про що складає акт, однак належний акт опису та арешту майна ДВС не складено. Окрім того, заявник зазначає, що звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, і після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно, а відтак наявний в матеріалах виконавчого провадження звіт про оцінку майна втратив чинність, оскільки проведений 13.05.2014р., а повторно оцінка майна не проводилася, внаслідок чого наявний звіт не може бути прийнятий до уваги при визначенні вартості майна при проведенні торгів 05.02.2015р. За викладеного заявником в скарзі також заявлені вимоги про зупинення реалізації майна з електронних торгів і зупинення виконання рішення та ухвали.

Згідно ч. 1 ст. 121-1 ГПК України, суд касаційної інстанції за заявою сторони чи прокурора або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення господарського суду до закінчення його перегляду в порядку касації.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17 жовтня 2012 року № 9 згідно з вимогами статті 121 1 ГПК зупиняти виконання судового рішення має право виключно суд касаційної інстанції.

Відповідно до статті 115 ГПК України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

На думку скаржника, державним виконавцем не належним чином виконується рішення Господарського суду міста Києва, оскільки, останнім допущені порушення при складанні акту опису та арешту майна, незаконно передано майно для проведення електронних торгів, тому що закінчився строк дії оцінки, а також у невірний спосіб виконується дане рішення (не шляхом проведення прилюдних торгів).

Відповідно ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.п. 1, 5, 6 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Порядок реалізації арештованого майна передбачено Законом України "Про виконавче провадження", Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року, та Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року N 68/5.

Згідно ч. 2 ст. 55 ЗУ «Про виконавче провадження» після надходження від зазначених осіб відомостей про наявність майна боржника державний виконавець описує таке майно, вилучає його і реалізує у встановленому цим Законом порядку. У разі якщо особа, у якої перебуває майно боржника, перешкоджає державному виконавцю в його вилученні, таке майно вилучається державним виконавцем у примусовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Інструкцією про проведення виконавчих дій та Інструкціє з організації примусового виконання рішень передбачено порядок опису та арешту майна боржника.

Пунктами 4.2.1. 4.2.2. Інструкції передбачено, що після виявлення майна боржника державний виконавець проводить опис та арешт цього майна, про що складає акт. В акті опису та арешту майна боржника повинні бути вказані:

а) назва кожного внесеного в акт предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо);

б) якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються державним виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису;

в) якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування;

г) прізвище, ім'я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач);

ґ) відмітка про роз'яснення зберігачеві майна обов'язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт;

д) якщо державний виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження;

е) зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Акт опису та арешту майна підписується державним виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також може бути підписаний іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна. У разі відмови від підпису сторін чи інших осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в акті.

Скаржником не надано будь-яких доказів заперечення, оскарження з складеним та підписаним актом опису та арешту майна.

Твердження скаржника щодо невірного способу виконання дане рішення, не шляхом проведення прилюдних торгів, а через електронні торги вірно не прийнято судом першої інстанції до уваги, оскільки, відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 656/5 від 16 квітня 2014 року «Про проведення експерименту із запровадження порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів», наказано провести з 01 травня 2014 року у м. Києві, Вінницькій, Дніпропетровській та Львівській областях та з 01 липня 2014 року у Запорізькій, Івано-Франківській, Київській, Одеській, Харківській та Чернігівській областях, з 06 серпня 2014 року у Волинській, Житомирській, Закарпатській, Кіровоградській, Миколаївській, Полтавській, Рівненській, Сумській, Тернопільській, Херсонській, Хмельницькій, Черкаській та Чернівецькій областях експеримент із запровадження реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

Відповідно тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, електронні торги - прилюдні торги (аукціон), що здійснюються в електронній формі в системі.

Стосовно незаконної передачі майна для проведення електронних торгів, у зв'язку із закінченням строку дії оцінки слід зазначити, що відповідно ч. 1 ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Оскільки, прийняття органами Державної виконавчої служби, їх посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійснення виконання судових рішень господарських судів підпадає в розумінні статті 121 2 ГПК під ознаки дій цих органів та осіб, то відповідні рішення також підлягають оскарженню до названих судів. У порядку згаданої статті ГПК до господарських судів оскаржуються й дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби під час виконання рішень третейських судів, якщо виконавчі документи на примусове виконання таких рішень видано господарськими судами (розділ XIV ГПК).

Звіт про оцінку арештованого нерухомого майна: - адміністративно-виробнича будівля (літ.З), що розташована за адресою: м. Київ, вул. Куренівська, буд. 16А, загальною площею 1522,00 кв.м. та будівля бази (складів) (літ. І), що розташована за адресою: м. Київ, вул. Куренівська, буд. 16А, загальною площею 991,40 кв.м., яка належать боржнику на праві власності, складено 19 травня 2014 року (дата оцінки 13.05.2014 року).

Звіт про оцінку арештованого рухомого майна: - самохідна бурова установка для спорудження свай типу В 300-3 241 Casagrande, інв. номер №995, що належить боржнику, складено 19 травня 2014 року (дата оцінки 13.05.2014 року).

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Згідно ч. 1. ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Відповідно до ч. 4 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений державним виконавцем, але не раніше ніж через п'ять днів після накладення арешту.

Згідно з п. 5.12.5 Інструкції про проведення виконавчих дій, державний виконавець у строк не пізніше п'яти робочих днів після закінчення строку оскарження оцінки та у разі відсутності повідомлення про оскарження такої оцінки готує для проведення реалізації майна документи, передбачені абзацами чотирнадцятим - дев'ятнадцятим пункту 5.11 цієї Інструкції та інші документи.

Підготовлений пакет документів державний виконавець разом із заявкою, визначеною пунктом 5.11 цієї Інструкції, передає особисто або через спеціально уповноважену особу відділу державної виконавчої служби територіального управління юстиції до відповідного відділу державної виконавчої служби регіонального управління юстиції для здійснення заходів щодо передачі майна на реалізацію та організації конкурсу. Відповідальність за правильність та повноту підготовлених документів покладається на начальника відділу державної виконавчої служби територіального управління юстиції.

Відповідно до п 5.12.6. даної Інструкції, відділ державної виконавчої служби регіонального управління юстиції після отримання документів щодо передачі майна на реалізацію у термін до п'яти днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам чинного законодавства та у разі виявлення порушень надає доручення щодо їх усунення у строк до п'яти робочих днів та забезпечує контроль за виконанням цього доручення. У разі встановлення відповідності документів вимогам чинного законодавства чи після приведення їх у відповідність із вимогами чинного законодавства відділ державної виконавчої служби регіонального управління юстиції у строк до п'яти робочих днів повідомляє спеціалізовані торговельні організації, з якими укладено договори відповідно до пункту 5.12.4 цієї Інструкції, про наявність арештованого майна, його місцезнаходження (місце зберігання), оцінку, за якою воно виставляється на продаж, при необхідності (за попереднім погодженням з державним виконавцем) установлює дату огляду арештованого майна, а також повідомляє дату проведення конкурсу з передачі на реалізацію цього майна.

Пунктом 3.3. Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 42/5 передбачено, що приймання аукціонного майна здійснюється матеріально відповідальною особою організатора аукціону відповідно до акта передачі арештованого майна (додаток 2) та інших необхідних документів, що містять інформацію про аукціонне майно.

Скаржником не надано будь-яких доказів оскарження дій державного виконавця щодо передачі арештованого майна організатору аукціону, у зв'язку із простроченими звітами оцінки майна на момент передачі державним виконавцем майна організатору аукціону.

Датою проведення аукціону з реалізації нерухомого майна є 05.02.2015 року, а датою проведення аукціону з реалізації рухомого майна є 16.02.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи, те що на момент передачі арештованого нерухомого майна на реалізацію, звіти про оцінку майна від 19 травня 2014 року були чинними, скаржником не надано будь-яких доказів оскарження акту та опису арештованого майна та те, що державним виконавцем у належний спосіб виконується рішення суду, суд першої інстанції цілком вірно не вбачає в діях державної виконавчої служби порушень вимог Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень, тому скарга приватного акціонерного товариства „Київфундаментбуд" на дії органів державної виконавчої служби України є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Скаржником не надано доказів неправомірності дій органів Державної виконавчої служби.

Не надано доказів закінчення чинності звітів про оцінку майна на момент передачі документів на реалізацію прилюдних торгів.

Скаржник не звертався з позовом про визнання недійсними результатів прилюдних торгів.

Виходячи з викладеного, колегія суддів на підставі вищенаведених встановлених та досліджених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшла висновку про відсутність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції в розумінні статті 104 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 11.03.2015 року у справі №37/407 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Матеріали справи повернути до Господарського м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам та Департаменту державної виконавчої служби.

Головуючий суддя О.М. Баранець

Судді Л.В. Чорна

С.А. Пашкіна

Повний текст постанови складено 28.04.2015 року.