ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2015 р. Справа № 911/1198/15

Господарський суд Київської області у складі судді Лилака Т.Д., розглянувши справу
за позовом заступника військового прокурора Дарницького гарнізону в інтересах держави в особі Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Київська обл., с. Нові Петрівці
до фізичної особи-підприємця Мостипан Марина Валеріївна, Київська обл., м. Васильків
про стягнення 38 432,00 грн.,
за участю представників:
позивача:Райчук О.С., довіреність №1 від 27.03.2015 року;
відповідача:не з`явилися;
прокуратури:Довбищук Л.М., посвідчення №031072;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У березні 2015 року заступник військового прокурора Дарницького гарнізону в інтересах держави в особі Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (позивач) звернувся до господарського суду Київської області з позовом до фізичної особи-підприємця Мостипан Марина Валеріївна (відповідач) про стягнення 32 928,00 грн. боргу, 5 504,00 грн. пені, а загалом 38 432,00 грн. у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №12 про надання послуг по забезпеченню безпеки від 31.12.2010 року.
Ухвалою господарського суду Київської області від 24.03.2015 року порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 09.04.2015 року.
Ухвалою господарського суду Київської області від 09.04.2015 року розгляд справи було відкладено на 23.04.2015 року.
Представник відповідача у судове засідання 23.04.2015 року не з`явився, відзив на позов не надав, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15 березня 2010 року №01-08/140 «Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.
Згідно з пп. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.
Враховуючи те, що нез`явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.
Заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

31.12.2010 року між фізичною особою-підприємцем Мостипан Марина Валеріївна (замовник) та військовою частиною 3027 внутрішніх військ МВС України, правонаступником, якої є військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (виконавець) був укладений договір №12 про надання послуг по забезпеченню безпеки (договір), згідно розділу 1. якого, предметом даного договору є надання послуг по забезпеченню безпеки (код 7.60.0) силами виконавця на відповідній території замовника за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Здорівка, вул. Щорса, 114, без матеріальної відповідальності.
Відповідно до п. 4.2. договору, вартість послуг по забезпеченню безпеки одним військовослужбовцем за одну годину становить 12,50 грн. в т. ч. ПДВ 20% - 2,08 грн.; - вартість послуг по забезпеченню безпеки за один місяць орієнтовно становить 18 000 (вісімнадцять тисяч) грн. в т.ч. ПДВ 20% 3 000 (три тисячі) грн.
Згідно п. 4.3. договору, перша сплата за цим договором проводиться в наступному порядку: 100% - попередня оплата до початку надання послуг, протягом 5-ти (п`яти) банківських днів після підписання сторонами договору. В подальшому розрахунки будуть проводитись в наступному порядку: 100% попередня оплата суми вказаної в пункті 4.2. цього договору, в залежності від кількості днів у місяці, з 1-го до 15-го числа місяця в якому будуть надаватися послуги. В останній день місяця сторони складають табель обліку робочого часу (на кожного військовослужбовця)та акт наданих послуг, в 2-х (двох) екземплярах по одному для кожної сторони. У випадку наявності у замовника зауважень до акту або табелю робочого часу, він має право викласти окрему думку до даного акту або табелю.
Даний договір дійсний з дня підписання та діє до 31.12.2011 року, а в частині взаєморозрахунків до повного розрахування (п. 8.7. договору).
Детально дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивач на виконання вимог договору, надав послуг по забезпеченню безпеки в період з січня 2014 року по квітень 2014 року на загальну суму 72 576,00 грн., що підтверджується актами про надання послуг забезпечення безпеки, які підписані відповідачем без будь-яких заперечень, копії яких знаходяться в матеріалах справи і достовірність яких відповідач не заперечує.
Як вказує позивач, відповідач належним чином не виконав зобов`язань за договором щодо повної оплати наданих послуг, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість у сумі 32 928,00 грн. за актом про надання послуг забезпечення безпеки від 28.03.2014 року за березень 2014 року на суму 20 832,00 грн. та актом про надання послуг забезпечення безпеки від 30.04.2014 року за квітень 2014 року на суму 12 096,00 грн.
Детально дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні докази сплати відповідачем заборгованості за договором про надання послуг по забезпеченню безпеки №12 від 31.12.2010 року у сумі 32 928,00 грн.
Відповідно до п.п. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 ЦК України).
Згідно приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 32 928,00 грн. є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню.
Крім суми боргу, прокурором нарахована пеня за несвоєчасну оплату наданих послуг в розмірі 5 504,00 грн., за період з 01.04.2014 року по 30.04.2014 року на заборгованість у розмірі 20 832,00 грн. та за період з 01.05.2014 року по 31.12.2014 року на заборгованість у розмірі 32 928,00 грн.
Статтею 230 ГК України визначено, що порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).
Пунктом 5.5. договору визначено, що у випадку несвоєчасної оплати наданих послуг замовник зобов`язаний сплатити виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Пунктом 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.
Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Згідно зі ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Суд, здійснивши власний розрахунок пені встановив, що заявлений позивачем до стягнення розрахунок пені є арифметично невірним, оскільки позивачем нарахована пеня з порушенням граничного терміну, встановленого законодавством України (п. 6 ст. 232 ГК України), у зв`язку з чим стягненню підлягає розмір пені, здійснений за розрахунком суду та з урахуванням норм статті 232 Господарського кодексу України в розмірі 3 568,10 грн., за період з 01.04.2014 року по 30.09.2014 року на заборгованість у розмірі 20 832,00 грн. та за період з 01.05.2014 року по 31.10.2014 року на заборгованість у розмірі 12 096,00 грн.
В іншій частині позовних вимог про стягнення пені за несвоєчасну оплату наданих послуг в позові слід відмовити.
Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України, з відповідача підлягає стягненню в доход державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 827,00 грн.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з фізичної особи-підприємець Мостипан Марина Валеріївна ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ) 32 928 (тридцять дві тисячі дев`ятсот двадцять вісім) грн. 00 коп. основного боргу, 3 568 (три тисячі п`ятсот шістдесят вісім) грн. 10 коп. пені.
В іншій частині в позові відмовити.
Стягнути з фізичної особи-підприємець Мостипан Марина Валеріївна ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) в доход державного бюджету України 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.
Після вступу рішення в законну силу видати накази.
Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 28.04.2015 р.

Суддя Т.Д. Лилак