РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2015Справа №910/4613/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС КАПІТАЛ"

до Публічного акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК"

про визнання договору недійсним

Суддя Гулевець О.В.

Представники сторін :

Від позивача: Снісаренко К.С. (дов.), Філончук В.М. (директор)

Від відповідача: Шубін О.Л. (дов.)

У судовому засіданні 15.04.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі відповідно до положень ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС КАПІТАЛ" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача - Публічного акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" про визнання недійсним договору № 5 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № Т 23.08.2011 К 281 від 20.07.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2015 порушено провадження у справі № 910/4613/15-г та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 31.03.2015.

18.03.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача - Публічного акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" надійшов відзив на позовну заяву.

Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" в судовому засіданні 31.03.2015 надав суду для огляду оригінал оспорюваного договору № 5 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № Т 23.08.2011 К 281 від 20.07.2013.

Представники сторін в судовому засіданні 31.03.2015 надали суду пояснення по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.03.2015 розгляд справи відкладено на 15.04.2015 та викликано в судове засідання, що відбудеться 15.04.2015 директора Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС КАПІТАЛ" Філончука Валентина Миколайовича для надання суду пояснень по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2015 виправлено в ухвалах Господарського суду міста Києва від 27.02.2015 та від 31.03.2015 у справі №910/4613/15-г допущену описку щодо найменування позивача.

В судовому засіданні 15.04.2015 директор ТОВ "БІЗНЕС КАПІТАЛ" Філончук В.М. оглянувши оригінал договору наданого відповідачем, зазначив, що у нього виникають сумніви щодо того, що підпис від імені директора ТОВ "БІЗНЕС КАПІТАЛ", Філончука В.М., на договорі № 5 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № Т 23.08.2011 К 281 від 20.07.2013 виконаний особисто Філончуком В.М. Також, Філончук В.М. зазначив, що відтиск печатки на оспорюваному правочині відповідає печатці ТОВ "БІЗНЕС КАПІТАЛ", та печатка ТОВ "БІЗНЕС КАПІТАЛ" не була втрачена підприємством. У зв'язку із зазначеним, просив суд призначити судову експертизу у даній справі, надав суду відповідне клопотання.

В своєму клопотанні позивач просить суд призначити у даній справі судову почеркознавчу експертизу та поставити на вирішення експертизи питання чи виконано підпис на договорі № 5 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № Т 23.08.2011 К 281 від 20.07.2013 директором ТОВ "БІЗНЕС КАПІТАЛ", Філончуком В.М.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи (п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи").

Враховуючи зазначене, враховуючи дійсні обставини справи, характер спірних правовідносин, заслухавши пояснення директора ТОВ "БІЗНЕС КАПІТАЛ" - Філончука В.М., суд дійшов висновку, що для вирішення спору у даній справі у суду відсутня потреба у проведенні експертизи, у зв'язку із чим, суд відмовляє в задоволенні клопотання позивача про призначення у даній справі судової експертизи.

Представники позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС КАПІТАЛ" в судовому засіданні 15.04.2015 надали суду пояснення по суті позовних вимог, підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити.

Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" в судовому засіданні 15.04.2015 надав пояснення по суті заперечень на позов.

Враховуючи те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, в судовому засіданні 15.04.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позову, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, вислухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "ТАСКОМБАНК" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС КАПІТАЛ" (позичальник) був укладений Кредитний договір №Т23.08.2011 К 281, відповідно до п. 1.1 якого, банк має право надавати позичальнику грошові кошти у вигляді відкличної кредитної лінії, що не поновлюється, у розмірі, на строк та на умовах, передбачених цим договором, а позичальник зобов'язується повернути кошти, одержані в рахунок кредитної лінії, сплатити проценти за користування кредитною лінією та виконати свої зобов'язання у повному обсязі та у строки, передбачені цим договором.

27.07.2012 між банком та позичальником укладено договір №1 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № Т23.08.20114 К 280 від 14.06.2012.

21.09.2012 між банком та позичальником укладено договір №2 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № Т23.08.20114 К 280 від 14.06.2012.

18.01.2013 між банком та позичальником укладено договір №3 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № Т23.08.20114 К 280 від 14.06.2012.

28.02.2013 між банком та позичальником укладено договір №4 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № Т23.08.20114 К 280 від 14.06.2012.

20.06.2013 між банком та позичальником укладено договір №5 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № Т23.08.20114 К 280 від 14.06.2012.

17.12.2013 між банком та позичальником укладено договір №6 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № Т23.08.20114 К 280 від 14.06.2012.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 Кредитного договору (в редакції договору №6 від 17.12.2013 про внесення змін та доповнень до кредитного договору), розмір ліміту кредитної лінії на дату підписання даного договору складає 15310000,00 грн., який змінюється відповідно до графіку зміни розміру ліміту кредитної лінії, наведеного у додатку №1 від 17.12.2013, а саме кожного місяця 25 числа з грудня 2013 по листопад 2014 підлягає сума до погашення 128800,00 грн., а 25.12.2014 підлягає сума до погашення 13764400,00 грн. Строк користування кредитною лінією з 14.06.2012 по 31.12.2014 з урахуванням графіку.

Згідно із п. 1.4 кредитного договору, в редакції договору № 5 від 20.06.2013 про внесення змін та доповнень до кредитного договору), плата за користування кредитною лінією у вигляді процентів становить 7% річних, з урахуванням порядку та розміру її зміни згідно підпункту 5.3.20 пункту 5.3. Розділу 5.

Відповідно до п. 2 договору № 5 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № Т 23.08.2011 К 281 від 14.06.2012 року сторони вирішили викласти пункт 5.3.17 Розділу 5 "Права та обов'язки сторін" Кредитного договору в наступній редакції: "5.3.17. У випадку невиконання або порушення Позичальником однієї з умов п.5.3.11 та/або 5.3.12 та/або 5.3.13 та/або 5.3.14 та/бо 5.3.15 та/або 5.3.16 цього договору розмір процентної ставки за користування кредитною лінією встановлюється на рівні 9,0% річних та Банк має право дострокового погашення заборгованості по кредиту та звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, що передані в заставу/іпотеку в якості забезпечення зобов'язання за цим Договором. Зміна процентної ставки здійснюється з 1-го числа місяця, наступного за місяцем, в якому було порушено відповідне зобов'язання, при цьому додаткових договорів сторони не укладають".

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що договір № 5 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № Т 23.08.2011 К 281 від 14.06.2012 року ТОВ "БІЗНЕС КАПІТАЛ" в особі директора Філончука Валентина Миколайовича, який діє на підставі Статуту, не підписувався та загальні збори учасників не приймали попереднього рішення (погодження) щодо укладення договору №5 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № Т 23.08.2011 К 281 від 14.06.2012 року.

З огляду на вищевказане, позивач, стверджує, що договір №5 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № Т 23.08.2011 К 281 від 14.06.2012 року укладений без згоди та волевиявлення директора Товариства, у зв'язку із чим, у відповідності до ст. 203, ч. 2 ст. 207, ст. 215 ЦК України, має бути визнаний судом недійсним.

Відповідач, позовні вимоги заперечив та не визнав їх у повному обсязі, посилаючись на те, що оспорюваний договір відповідає вимогам законодавства, з боку ТОВ "БІЗНЕС КАПІТАЛ" підписаний директором Філончуком В.М. та на загальних зборах учасників ТОВ "БІЗНЕС КАПІТАЛ", які відбулись 01 червня 2013 року було прийнято рішення щодо укладення оспорюваного правочину.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. При цьому господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як зазначено судом вище, між позивачем та відповідачем укладено Кредитний договір № Т23.08.20114 К 280 від 14.06.2012 з подальшими змінами та доповненнями внесеними договором №1 про внесення змін та доповнень від 27.07.2012, договором №2 про внесення змін та доповнень від 21.09.2012, договором №3 про внесення змін та доповнень від 18.01.2013, договором №4 про внесення змін та доповнень від 28.02.2013, договором №5 про внесення змін та доповнень від 20.06.2013, договором №6 про внесення змін та доповнень від 17.12.2013.

З системного аналізу вищевикладених положень, суд дійшов висновку, що між сторонами склалися кредитні відносини, які регулюються нормами параграфу 2 Розділу ІІІ Книги п'ять Цивільного кодексу України.

В силу положень ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Стаття 203 Цивільного кодексу України встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У відповідності до п.п. 2.1., 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договору даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 180 Господарського кодексу України встановлено, що при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк договору.

З урахуванням викладеного, істотними умовам кредитного договору, як господарського, відповідно до закону є умови про предмет, ціну, строк його дії, а також усі інші умови щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди (дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05.02.2008 у справі № 22/268).

Судом встановлено, що сторони, укладаючи Кредитний договір № Т23.08.20114 К 280 від 14.06.2012 погодили всі істотні умови для даного виду, зокрема погоджено суму кредиту (пункт 1.2.), строки повернення кредитних коштів (пункт 1.3., 3.1.), строк дії договору (пункти 1.3., 7.1.), розміри процентів та порядок їх сплати (пункти 1.4., 3.2.-3.5). Жодних заперечень щодо умов кредитних договорів при їх укладенні з боку позивача не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов'язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу України, юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Частиною 3 ст. 92 Цивільного кодексу України встановлено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, не повинна перевищувати своїх повноважень.

Дослідивши надані до матеріалів справи письмові докази судом встановлено, що підписанню договору №5 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № Т 23.08.2011 К 281 від 14.06.2012 року передували загальні збори учасників позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС КАПІТАЛ", результати яких оформлені протоколом № 38 від 01.06.2013 року.

Згідно із наявного в матеріалах справи (наданого відповідачем) протоколу № 38 загальних зборів учасників ТОВ "БІЗНЕС КАПІТАЛ" від 01 червня 2013 року вбачається, що на зборах учасників ТОВ "БІЗНЕС КАПІТАЛ", на яких був присутній учасник Товариства, якому належить 100% частки в статутному капіталі ТОВ "БІЗНЕС КАПІТАЛ", Філончук В.М. було прийнято рішення звернутись до АТ "ТАСКОМБАНК" з клопотанням про збереження ставок кредитування за Кредитним договором № Т 23.08.2011 К 281 від 14 червня 2012 року, що укладені між Товариством та АТ "ТАСКОМБАНК" на рівні діючих ставок - 7,00 (сім) відсотків річних з 01 липня 2013 року до повного погашення Товариством зобов'язань за зазначеними кредитними договорами та укласти між ТОВ "БІЗНЕС КАПІТАЛ" та АТ "ТАСКОМБАНК" відповідні договори про внесення змін та доповнень до Кредитного договору". Даний протокол підписаний учасником Філончуком В.М. (директором ТОВ "БІЗНЕС КАПІТАЛ") та скріплений печаткою Товариства. (копія вказаного протоколу до відзиву додається).

Матеріали справи не містять доказів того, що рішення загальних зборів учасників ТОВ "БІЗНЕС КАПІТАЛ" від 01 червня 2013 року, оформлені протоколом № 38 від 01.06.2013 визнані недійсними або що їх чинність на даний час оскаржується в у встановленому законом порядку.

Оскільки, загальними зборами учасників ТОВ "БІЗНЕС КАПІТАЛ" від 01.06.2013 були прийняті рішення про укладення оспорюваного правочину, то посилання позивача на відсутність попереднього рішення загальних зборів учасників ТОВ "БІЗНЕС КАПІТАЛ" щодо укладення оспорюваного договору не відповідає дійсним обставинам справи.

Пунктом 7.1. Кредитного договору передбачено, що договір набирає сили з моменту підписання даного договору сторонами та скріплення печатками сторін та діє до повного виконання зобов'язань сторонами.

Кредитний договір № Т23.08.20114 К 280 від 14.06.2012 та договори про внесення змін та доповнень №1від 27.07.2012, №2 від 21.09.2012, №3 від 18.01.2013, №4 від 28.02.2013, №5 від 20.06.2013, №6 від 17.12.2013 зі сторони позичальника (позивача) були підписані директором ТОВ "БІЗНЕС КАПІТАЛ" Філончуком Валентином Миколайовичем та скріплені печатками банку та ТОВ "БІЗНЕС КАПІТАЛ".

Також, присутній в судовому засіданні 15.04.2015 директор ТОВ "БІЗНЕС КАПІТАЛ" Філончук В.М. зазначив, що відтиск печатки на оспорюваному правочині відповідає печатці ТОВ "БІЗНЕС КАПІТАЛ" та печатка ТОВ "БІЗНЕС КАПІТАЛ" не була втрачена Товариством. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Судом, також, враховано, що після укладання договору № 5 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № Т 23.08.2011 К 281 від 20.07.2013 між сторонами було укладено договір №6 від 17.12.2013 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № Т23.08.20114 К 280 від 14.06.2012.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищенаведене, те, що позивачем не доведено правомірності своєї позиції та враховуючи безпідставність заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з підстав зазначених в позовній заяві.

Підсумовуючи вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС КАПІТАЛ" до Публічного акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" про визнання недійсним договору № 5 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № Т 23.08.2011 К 281 від 20.07.2013.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС КАПІТАЛ" до Публічного акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" про визнання договору недійсним відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 20.04.2015

Суддя О.В. Гулевець