ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2015 р. Справа №922/4766/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Черленяк М.І., суддя Ільїн О.В., суддя Хачатрян В.С.,

при секретарі Кузнєцовій І.В.,

за участю представників:

позивача - Вєтошкіна Я.В., за довіреністю б/н від 05.02.2014 року;

відповідача - Ляшенко С.М., за довіреністю б/н від 04.08.2014 року;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Звягін О.С. (директор);

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелон Фешн Україна», м.Київ, (вх.№1875(Х)/1-40) на рішення господарського суду Харківської області від 09.12.2014 року по справі №922/4766/14,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелон Фешн Україна», м.Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корсель», м.Харків,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватне підприємство «Транспортно експедиційна компанія «Ваша доставка», м.Харків,

про стягнення 305185,11 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мелон Фешн Україна» звернулося до господарського суду з позовною заявою, в якій просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Корсель» на свою користь збитки в розмірі 305185,11 грн., а також судові витрати пов'язані з розглядом справи.

Рішенням господарського суду Харківської області від 09.12.2014 року по справі №922/4766/14 (суддя Хотенець П.В.) у позові відмовлено повністю.

Позивач з вказаним рішенням господарського суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 09.12.2014 року та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні не відповідають обставинам справи, зокрема, щодо настання форс-мажорних обставин. Так, висновок Головного управління поліції №D16 від 13.11.2012 року, в якому міститься тільки фіксація результату згоряння напівпричепу зі всім, що було всередині, не є доказом дії форс-мажорних обставин, а інших доказів у матеріалах справи немає.

Посилання на пункт 7.1. договору №15/11-3В від 15.11.2011 року щодо підстав звільнення від відповідальності також є необґрунтованими, оскільки, відповідачем не доведено настання обставин та таких підстав. Невірним, на думку апелянта, є твердження суду, що згорання напівпричепу та, як наслідок, знищення вантажу, відбулося не з вини перевізника, обставини були непередбачуваними та знаходилися поза його контролем. Не доведено і того факту, що знищення вантажу відбулося не з вини перевізника.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 23.03.2015 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелон Фешн Україна» прийнято до провадження та призначено до розгляду.

07.04.2015 року відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення господарського суду Харківської області від 09.12.2014 року по справі №922/4766/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки судом першої інстанції в повному обсязі досліджено та встановлено обставини щодо знищення вантажу і підстави звільнення від відповідальності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватне підприємство «Транспортно експедиційна компанія «Ваша доставка», також надала відзив на апеляційну скаргу (вх.№6219 від 16.04.2015 року), в якому виклала обставини щодо укладення договору перевезення та знищення вантажу.

У судовому засіданні 22.04.2015 року представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та просив її задовольнити. Представник відповідача проти позиції апелянта заперечував з підстав викладених у відзиві.

Представник третьої особи пояснив, що згоден з рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим, а судом були об'єктивно і повно досліджені всі матеріали справи, без порушення матеріального чи процесуального права, наполягає на правомірності рішення, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзивах на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представників сторін, повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

15.11.2011 року між Приватним підприємством «Транспортно експедиційна компанія «Ваша доставка» (третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, експедитором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мелон Фешн Україна» (позивач, замовник) укладено договір №15/11-3в31 про надання експедиційних послуг в сфері організації перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Згідно умов договору №15/11-3в31 про надання експедиційних послуг в сфері організації перевезень вантажів автомобільним транспортом організація перевезень вантажів здійснюється експедитором на підставі письмових заявок замовника, які надсилаються експедитору по пошті чи з використанням засобів факсимільного зв'язку.

Відповідно до договору про надання експедиційних послуг в сфері організації перевезень вантажів автомобільним транспортом від 15.11.2011 року сторонами було укладено заявку на перевезення вантажу з Мадриду в Київ №В-000056 від 05.11.2012 року.

Правила укладання і вимоги до договорів транспортного експедирування встановлені главою 65 Цивільного кодексу України, статтями 929-935 Цивільного кодексу України, а також статтею 316 Господарського кодексу України та Законом України «Про транспортно-експедиторську діяльність».

Так, згідно статті 929 Цивільного кодексу України (частини 1 статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність») за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до статті 934 Цивільного кодексу України за порушення обов'язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а стаття 610 Цивільного кодексу України вказує на те, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (стаття 617 Цивільного кодексу України).

Боржник відповідає за порушення зобов'язання іншими особами, на яких було покладено його виконання (стаття 528 Цивільного кодексу України), якщо договором або законом не встановлена відповідальність безпосереднього виконавця (стаття 618 Цивільного кодексу України).

Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки (стаття 623 Цивільного кодексу України).

На виконання вищевказаної заявки, експедитором - Приватним підприємством «Транспортно експедиційна компанія «Ваша доставка» залучено перевізника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Корсель» (відповідач), на підставі укладеного між ними договору №15(1)/11-3вП1 від 15.11.2012 року на транспортне-експедиційне обслуговування при перевезенні вантажів у міжнародному автомобільному сполученні.

Згідно пункту 1.1. договору №15(1)/11-3вП1 на транспортне-експедиційне обслуговування при перевезенні вантажів у міжнародному автомобільному сполученні перевізник зобов'язується за винагороду, від свого імені і в інтересах і за рахунок експедитора (виконавця) організувати перевезення вантажів експедитора (виконавця) (за дорученням замовника) у міжнародному автомобільному сполученні, а також на території СНД.

Відповідно до пункту 2.1. договору на транспортне-експедиційне обслуговування при перевезенні вантажів у міжнародному автомобільному сполученні від 15.11.2011 року взаємовідносини, третьої особи та відповідача ґрунтуються на положеннях Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (КДПВ) і Протоколу до Конвенції КДПВ від 05.07.2008 року, Митної Конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП (Конвенція МДП).

У пункту 2.2. договору №15(1)/11-3вП1 на транспортне-експедиційне обслуговування при перевезенні вантажів у міжнародному автомобільному сполученні погоджено, що на кожне окреме перевезення оформляється заявка, яка містить опис умов і особливостей конкретного перевезення і є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно пункту 3.2. договору на транспортне-експедиційне обслуговування при перевезенні вантажів у міжнародному автомобільному сполученні від 15.11.2011 року перевізник передає експедитору (виконавцю) факсом письмове підтвердження прийняття заявки до виконання із зазначенням реєстраційних номерів фрахтує мого транспорту.

Експедитор (Приватне підприємство «Транспортно експедиційна компанія «Ваша доставка») здійснює оплату перевезення з коштів, що находять безпосередньо від позивача, за винятком суми своєї винагороди (пункт 5.1 договору №15(1)/11-3вП1 на транспортне-експедиційне обслуговування при перевезенні вантажів у міжнародному автомобільному сполученні).

05.11.2012 року між позивачем та відповідачем погоджено заявку на перевезення вантажу №3В-000056 від 05.11.2012 року до договору №15/11-Зв31 від 15.11.2011 року, якою сторони погодили істотні умови перевезення, а саме: маршрут - Мадрид - Київ; дата завантаження - 06.11.2012 року; найменування вантажу - декоративне оформлення вітрин, паперові пакети; розмір палет - 21 палета; адреса завантаження - Paseo del Deleіte S/N 28300 Aranіuez (Маdrіd); митний перехід - Ягодин; номер автомобіля та напівпричепа - 7608-FNL/R-8252-ВСК автомобілю RENAULT BPREMіUM ах 7719 ВХ/АХ 5194 ХТ; вартість послуг - 4380 евро по курсу НБУ.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Положення ст. 909 цього Кодексу встановлюють, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ст. 924 Цивільного кодексу України, перевізник відповідає за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Загальною умовою відповідальності перевізника за втрату, нестачу, псування або пошкодження вантажу є вина, яка припускається, тому перевізник повинен довести свою невинуватість шляхом посилання на обставини, по-перше, яким він не міг запобігти, по-друге, усунення яких від нього не залежало.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, вантаж прийнято до перевезення 12.11.2012 року, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) №103930 від 12.11.2012 року

Загальна вартість вантажу становить 18603,97 Євро, що підтверджується Інвойсами №4022996 та №4022995.

При виконанні заявки на перевезення вантажу з Мадриду в Київ сталося загоряння напівпричепу автомобіля перевізника й вантаж був повністю знищений.

Згідно пункту 5.3.2. договору №15/11-3в31 про надання експедиційних послуг в сфері організації перевезень вантажів автомобільним транспортом експедитор не несе відповідальності за збереження вантажу при його перевезенні. Повну матеріальну відповідальність за збереження вантажу при перевезенні несе перевізник з моменту закінчення завантаження і до прибуття в кінцевий пункт (до початку вивантаження).

Товар постачався позивачу на підставі Угоди про постачання від 09.07.2010 року, укладеної з Eurofiel Confeccion, S.A.U.

Відповідно до умов вказаної Угоди, позивач зобов'язався оплатити замовлений на постачання товар не пізніше 120 днів з дати виставлення рахунку, тобто з дати Інвойсу.

Оплата була здійснена замовником за вказаним замовленням від 25.06.2013 року, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті №88 від 25.06.2013 року.

Матеріали справи свідчать про те, що запізнення з оплатою замовника за вказаними інвойсами сталося з того, що проводилися усні переговори з представниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Корсель», щодо можливого врегулювання питання з втратою вантажу та можливої компенсації його вартості та Товариство з обмеженою відповідальністю «Мелон Фешн Україна» на той момент знаходилося в складному економічному становищі, та намагалося назбирати гроші на оплату в розмірі 18603,97 Євро за товар, що не був фактично отриманий замовником.

Затримка в оплаті за Інвойсами №4022996 та №4022995 30.10.2012 року була прийнята продавцем товару Eurofiel Confeccion, S.A.U. задовільно, оскільки замовником було відкрито в банківській установі резервний актив, згідно пункту 3.1. Угоди про постачання від 09.07.2010 року, тобто продавець мав метод захисту від ризику неплатежу.

З метою уточнення призначення оплати по платіжному дорученню в іноземній валюті №88 від 25.06.2013 року було отримано лист від Eurofiel Confeccion, S.A.U із зазначенням, що оплата замовником була здійснена по Інвойсам №4022996 та №4022995 від 30.10.2012 року.

ТОВ «Корсель» зазначало про неможливість виконання зобов'язання, а саме, що це спричинено тим, що під час здійснення рейсу в Іспанії проходили страйки і напівпричіп автомобіля, який здійснював перевезення, було підпалено, що є обставинами форс-мажору. Згідно письмових пояснень відповідача, наявних у матеріалах справи, причиною займання автомобіля став підпал, у результаті якого, напівпричіп згорів частково, а вантаж було знищено повністю.

На підтвердження зазначених обставин, відповідачем до матеріалів справи надано Висновок Головного Управління Поліції №D16 від 13.11.2012 року, в якому зафіксовані вищевикладені події, а також Повідомлення про права потерпілого, згідно з яким водію вантажівки Перевізника надано статус потерпілого.

Колегія суддів зазначає, що у березні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мелон Фешн Україна» вже зверталося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корсель», в якому просило відшкодувати завдані збитки в розмірі 200997,29 грн. які сталися в результаті пожежі, а також витрати зі сплати судового збору, з посиланням на порушення відповідачем покладених на нього зобов'язань при виконанні перевезення вантажу згідно заявки №3В-000056 від 05.11.2012 року з Мадриду в Київ (справа №922/692/13).

Крім того, у вересні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мелон Фешн Україна» зверталося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корсель» про стягнення вартості вантажу в сумі 203255,81 грн. з посиланням на порушення відповідачем умов договору №15(1)11-ЗвП1 від 15.11.2011 року на транспортно-експедиційне обслуговування при перевезенні вантажів у міжнародному автомобільному сполученні, в результаті якого бортовий напівпричеп 7608-FNL/R-8252-ВСК автомобілю RENAULT BPREMіUM ах 7719 ВХ/АХ 5194 ХТ знищений пожежею разом із вантажем, зазначеними у заявці на перевезення вантажу №ЗВ-000056 від 05.11.2012 року (справа № 922/2566/13).

На підтвердження зазначених обставин, відповідачем до матеріалів справи надавалися Висновок Головного Управління Поліції №D16 від 13.11.2012 року, в якому зафіксовані вищевикладені події, а також Повідомлення про права потерпілого, згідно з яким водію вантажівки перевізника надано статус потерпілого.

Рішеннями господарського суду Харківської області від 19.03.2013 року по справі №922/692/13 залишеним без змін постановою суду апеляційної інстанції від 27.05.2013 року та рішенням по справі №922/2566/13 від 05.09.2013 року залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.06.2014 року у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелон Фешн Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корсель» було відмовлено, з посиланням на відсутність вини перевізника, не оплату товару, відсутність доказів понесення збитків.

Частиною 2 статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Ці факти мають для суду преюдиціальний характер.

Преюдиціальність - обов'язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законною сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду у справі №922/692/13 встановлено, що загоряння напівпричепу та, як наслідок, знищення вантажу сталося не з вини ТОВ «Корсель», а зазначені обставини не залежали від його волевиявлення, були непередбачуваними та знаходилися поза його контролем.

В силу положень ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, факти, встановлені постановою Харківського апеляційного господарського суду у справі №922/692/13 та рішенням у справі №922/2566/13 не повинні доводитись знову при вирішенні даної справи, оскільки у зазначених справах приймали участь ті ж самі сторони та предметом обох справ є дослідження одних і тих же обставин та договорів (відрізняються лише підставами доведення).

Постановою Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 року №7 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» господарським судам надані роз`яснення, зокрема, щодо неможливості надання преюдиціального значення фактам, зазначеним у судових рішеннях касаційної інстанції, оскільки останні не наділені правом встановлювати або вважати доведеними обставинами і вирішувати питання, пов'язані з доказуванням, за винятком випадків, коли касаційна інстанція, скасувавши рішення попередніх судових інстанцій, прийняла нове рішення на підставі встановлених ними обставин.

Враховуючи, що відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, та відповідно до статті 99 Господарського процесуального кодексу Україні, користується правами, наданими суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне надати фактам встановленим у рішенні та постанові Харківського апеляційного господарського суду від 27.05.2013 року у справі №922/692/13-г та у рішенні по справі №922/2566/13 преюдиціальне значення.

Вищезазначеними рішеннями встановлено, що загоряння напівпричепу та, як наслідок, знищення вантажу сталося не з вини відповідача, а зазначені обставини не залежали від його волевиявлення, були непередбачуваними та знаходилися поза його контролем і приймаючи до уваги приписи ст. 35 Господарського процесуального кодексу України зазначені факти не повинні доводитись знову при вирішенні даної справи.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв'язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелон Фешн Україна» не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення господарського суду Харківської області від 09.12.2014р. по справі №922/4766/14 має бути залишене без змін.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 44, 49, 99, 101, п.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелон Фешн Україна» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 09.12.2014р. по справі №922/4766/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 27 квітня 2015 року.

Головуючий суддя Черленяк М.І.

Суддя Ільїн О.В.

Суддя Хачатрян В.С.