УХВАЛА

про повернення позовної заяви

22.04.2015Справа № 910/10086/15

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" - Кадирова Владислава Володимировича

до відповідача-1: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Обрій", відповідача-2: Приватного підприємства "Агрофірма "Росія", відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гофра Україна", відповідача-4: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтер Нафта", відповідача-5: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Зерно України"

про стягнення 62 889 573,95 грн.

ВСТАНОВИВ:

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява № 18.2-217 від 15.04.2015 р. (вх. № 10086/15 від 20.04.2015 р.) і додані до неї документи підлягають поверненню позивачеві без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до вимог ст. 54 ГПК України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Частиною 3 статті 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно ч. 2 ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі, або в належним чином засвідченій копії.

Відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затв. Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Позовну заяву № 18.2-217 від 15.04.2015 р. від імені Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" підписано представником АТ "Дельта Банк" Макєєвим Є.Ю.

При цьому до наведеної позовної заяви в якості додатку № 15 додано копію довіреності № б/н від 10.03.2015 р., яка належним чином не засвідчена з огляду на наступне. Фактично зазначена довіреність прошита разом з іншими доданими до позовної заяви копіями документів, на останньому аркуші яких міститься відмітка: "Прошито та пронумеровано на 48 арк. Копія. Згідно з оригіналом. Представник ПАТ "Дельта Банк" за довіреністю Маеєєв Є.Ю. 15 квітня 2015 р." та печатка позивача. Втім, наведена відмітка не містить підпису особи, яка засвідчила копії, а також відсутня дата такого засвідчення, до того ж така відмітка не проставлена на кожному аркуші прошитих та пронумерованих копій документів (в т.ч. відсутня відмітка про засвідчення і на копії довіреності № б/н від 10.03.2015 р.).

Отже, оскільки копія довіреності № б/н від 10.03.12015 р. належним чином не засвідчена, у суду відсутні підстави вважати її у якості належного доказу виконання позивачем приписів ч. 3 ст. 57 ГПК України, що, в свою чергу, тягне за собою наслідки, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної суми.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості, яка виникла у відповідача-1 за договором кредитної лінії № НКЛ-2016865 від 10.06.2013 р., в забезпечення виконання зобовязань за яким між позивачем та відповідачем-2, між позивачем та відповідачем-3, між позивачем та відповідачем-4, між позивачем та відповідачем-5 були укладені зазначені у позовній заяві № 18.2-217 від 15.04.2015 р. договори поруки.

Як стверджує позивач у позовній заяві № 18.2-217 від 15.04.2015 р. (абз. 5 арк. 5), прострочена заборгованість відповідача-1 за договором кредитної лінії № НКЛ-2016865 від 10.06.2013 р. станом на 07.04.2015 р. становить 62 889 573,95 грн. та складається з наступних сум, які наводяться у відповідній таблиці у позовній заяві:

сума заборгованості за кредитом - 1 720 000,00 дол. США (40 329 725,80 грн.);

розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 0,00 дол. США (5 522 410,13 грн.);

сума заборгованості по процентам - 304 543,44 дол. США (7 140 786,88 грн.);

розмір пені за несвоєчасне повернення процентів - 0,00 дол. США (894 767,73 грн.).

В той же час, суд звертає увагу, що загальна сума вищенаведених сум (в грн.) заборгованості за кредитом, розміру пені за несвоєчасне повернення кредиту, заборгованості по процентам, розміру пені за несвоєчасне повернення процентів становить 53 887 690,54 грн. (40 329 725,80 грн. + 5 522 410,13 грн. + 7 140 786,88 грн. + 894 767,73 грн. = 53 887 690,54 грн.), а отже іншу суму заборгованості, ніж визначено позивачем станом на 07.04.2015 р. в розмірі 62 889 573,95 грн.

Крім того, суд звертає увагу, що в прохальній частині позовної заяви № 18.2-217 від 15.04.2015 р. позивач просить стягнути солідарно з відповідача-1 та відповідача-2, солідарно з відповідача-1 та відповідача-3, солідарно з відповідача-1 та відповідача-4, солідарно з відповідача-1 та відповідача-5 заборгованість саме в сумі 62 889 573,95 грн., однак за кредитним договором № ВКЛ-2016193 від 28.03.2013 р., а не за договором кредитної лінії № НКЛ-2016865 від 10.06.2013 р., який було зазначено позивачем у якості підстави поданого позову. При цьому позовна заява № 18.2-217 від 15.04.2015 р. не містить викладу жодних обставин стосовно кредитного договору № ВКЛ-2016193 від 28.03.2013 р.

Враховуючи зазначене, наведений у позовній заяві розрахунок стягуваних сум не може бути визнаний судом обгрунтованим, а викладені у позовній заяві обставини такими, саме на яких ґрунтуються позовні вимоги, що, в свою чергу, є підставою для повернення позову без розгляду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Згідно абз. 5 п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" підставою для повернення позовної заяви є відсутність викладу обставин, на яких грунтується позовна вимога, та незазначення доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, відсутність обгрунтованого розрахунку стягуваної чи оспорюваної суми.

Враховуючи наведене, позовна заява № 18.2-217 від 15.04.2015 р. не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню для усунення допущеного порушення, після чого заявник не позбавлений права повторно звернутись з позовною заявою до господарського суду в загальному порядку (частини 3 статті 63 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Суддя О.В.Гумега