РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2015№910/5402/15-г

за позовом Заступника прокурора Голосіївського району міста Києва в інтересах держави в

особі Київської міської ради

до Публічного акціонерного товариства «АТП-1»

про внесення змін договору оренди земельної ділянки від 13.12.2001

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від прокуратури: не з'явився;

від позивача: Багинська Г.В. - представник за дов.;

від відповідача: Данічев В.М. - директор; Василенко А.С., Красько О.В. - представники за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Заступника прокурора Голосіївського району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради з вимогами до Публічного акціонерного товариства «АТП-1» про внесення змін договору оренди земельної ділянки від 13.12.2001.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.03.2015 порушено провадження у справі № 910/5402/15-г, розгляд справи призначений на 30.03.2015.

В судовому засіданні 30.03.2015 в порядку ст. 7 ГПК України, оголошено перерву на 27.04.2015.

В письмових поясненнях від 30.03.2015 Київська міська рада підтримала позовні вимоги.

Відповідач заперечив проти позовних вимог з тих підстав, що позивач здійснює підміну правових понять, а саме, намагається замінити укладений договір про право тимчасового користування землею - договором оренди землі, що є не припустиме, а лист містить суто інформаційний характер та не є пропозицією або вимогою для відповідача для укладення додаткової угоди про внесення змін до договору.

Крім того, відповідач заперечує проти позовних вимог у зв»язку з їх не обгрунтованістю нормативно.

У судовому засіданні 27.04.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

13.12.2001 між Київською міською радою (надалі - Орендодавець) та ВАТ «АТП-1» (далі - Орендар, змінило організаційно-правову форум на ПАТ) укладено договір на право тимчасового користування землею (далі - договір) відповідно до п. 1.1. якого орендодавець на підставі Рішення Київської міської ради від 30.11.2000 №90/1067 передає, Орендар приймає в тимчасове довгострокове користування земельну ділянку загальною площею 82997 кв.м.

Відповідно до п. 2.1. Договору передається земельна ділянка площею 82997 кв.м. надається в тимчасове довгострокове користування строком на 24 роки, в тому числі 1048 кв.м. в межах червоних ліній без права будівництва капітальних споруд та 1563 кв.м. без права будівництва капітальних споруд, для експлуатації та обслуговування комплексу будівель і споруд на вул. Промисловій, 1 у Голосіївському районі м. Києва.

Позивач зазначає, що у своєму рішенні від 28 лютого 2013 року №89/9146 «Про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок у частині приведення розміру річної орендної плати у відповідність до положень статті 288 Податкового кодексу України» Київська міська рада, з метою приведення у відповідність до вимог законодавства істотних умов договорів оренди земельних ділянок, відповідно до статті 30 Закону України "Про оренду землі", статей 40, 41, 286, 288 Податкового кодексу України, вирішила внести зміни до договорів оренди земельних ділянок згідно з додатком до рішення, встановивши річну оренду плату у розмірі трьох відсотків від нормативної грошової оцінки земельних ділянок. За вказаним рішенням орендарям земельних ділянок, зазначеним у додатку до рішення, забезпечити оформлення внесення відповідних змін до договорів оренди земельних ділянок, а Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) проінформувати про прийняття цього рішення орендарів земельних ділянок, в тому числі Багатопрофільне підприємство "Солідарність" у формі товариства з обмеженою відповідальністю.

Позивач вказує, що Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) у своєму листі № 05704-15146 від 16.07.2013 повідомляв відповідача про необхідність приведення у відповідність Договору, однак відповідач із заявою про укладення додаткової угоди про збільшення розміру орендної плати за Договором не звертався, внаслідок чого позивач і звертається до суду з відповідним позовом, в якому просить внести зміни до Договору, оскільки розмір орендної плати за Договором повинен бути приведений у відповідність до Податкового кодексу України, і складати 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи, та дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно зі статтею 121 Конституції України представництво інтересів громадянина або держави в суді покладено на органи прокуратури України. Однією з форм представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист інтересів держави.

Відповідно до статті 36-1 Закону України "Про прокуратуру", підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних або інших інтересів держави внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

У відповідності до статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Дослідивши викладені заявником в позові обставини суд дійшов висновку, що прокуратурою вірно визначено орган, уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних відносинах у встановленому чинним законодавством порядку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 2.1 Договору, плата за землю вноситься у вигляді земельного податку у розмірі 1% у рік від грошової оцінки земельної ділянки, що надається у користування.

Рішенням Київської міської ради від 28.02.2013 № 89/9146 "Про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок у частині приведення розміру річної орендної плати у відповідність до положень статті 288 Податкового кодексу України" внесено зміни до договорів оренди в частині збільшення розміру річної орендної плати.

Відповідно до ст. 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Земельні відносини, згідно зі статтею 3 Земельного кодексу України, регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Пунктом 5 статті 19 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент укладення договору) передбачено, що орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, централізується на спеціальних бюджетних рахунках, розподіляється і використовується відповідно до Закону України "Про плату за землю" і не може бути меншою за розмір земельного податку, що встановлюється зазначеним Законом.

У відповідності до статті 23 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку (стаття 30 Закону України "Про оренду землі").

На момент укладання Договору розмір та порядок плати за використання земельних ресурсів, а також напрями використання коштів, що надійшли від плати за землю, відповідальність платників та контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку регулювались Законом України "Про плату за землю" (чинного на момент укладання договору оренди землі), статтею 2 якого встановлено, що плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

З 01.11.2011 року набрав чинності Податковий кодекс України, положеннями якого передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.

За статтею 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Листом Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 16.07.2013 № 05704-15146 відповідачу повідомлено про необхідність приведення розміру річної орендної плати у відповідність до законодавства на підставі рішення № 89/9146 (яким внесено зміни в тому числі і до Договору між сторонами), встановивши річну орендну плату у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідач на вказану пропозицію не відреагував, відповідні зміни до договору оренди внесено не було, у зв'язку із чим заступник прокурора Голосіївського району міста Києва звернувся до суду з позовом про внесення відповідних змін до договору оренди земельної ділянки від 13.12.2001.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 статті 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Договір оренди землі, відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі", це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Тобто правовідносини, що виникли між сторонами при укладенні договору на право тимчасового користування землею є правовідносинами оренди.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України) (стаття 21 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до п. 288.5. статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Статтею 15 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування (стаття 632 Цивільного кодексу України).

Отже, позивачем доведено, а відповідачем не спростовано порушення останнім вимог діючого законодавства щодо внесення змін до договору оренди землі.

Заперечення відповідача викладені у відзиві на позов не підтверджені матеріалами справи та не спростовують вищенаведене, а тому визнані судом необгурнтованими, оскільки в порядку ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними та допустимими доказами свої заперечення.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги про внесення змін до п. 2.1. Договору підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача та стягується з останнього в дохід Державного бюджету України.

Керуючись статтями 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Внести зміни до п. 2.1. договору на право тимчасового користування землею, укладеного Київською міською радою та Відкритим акціонерним товариством «АТП-1» (нове найменування якого - Публічне акціонерне товариство «АТП-1» (01013, м. Київ, вул. Промислова, 1, код 03746384) від 13.12.2001, зареєстрованого за №79-5-00067, виклавши його у такій редакції:

"2.1.Річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 3% (три відстоки) від її нормативної грошової оцінки."

3.Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АТП-1» (01013, м. Київ, вул. Промислова, 1, код 03746384) в дохід Державного бюджету України (р/р 3001, Одержувач: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Банк одержувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, ідентифікаційний код 37993783, код платежу: 22030001) судовий збір в розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

4.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

5.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 30.04.2015.

Суддя М.Є. Літвінова