ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року Справа № 916/3117/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Дунаєвської Н.Г.,
суддів:Владимиренко С.В. - доповідач,
Мележик Н.І.,
розглянув касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Мериторія"
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 04.12.2014р.
у справі№916/3117/14 господарського суду Одеської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Об'єкт Сервіс"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Мериторія"
простягнення 187 581,39 грн.
за участю представників

позивача Кострікова Н.М., дов. від 27.04.2015р., б/н

відповідача не з'явилися;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Об'єкт Сервіс" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мериторія" про стягнення, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 20.10.2014р., заборгованості у розмірі 187 581,39 грн., яка складається з компенсації витрат за спожиту електроенергію за період з 01.12.2012р. по 30.09.2013р. у сумі 42 559,81 грн., із урахуванням встановленого індексу інфляції у сумі 1 617,27 грн., 3% річних - 290,34 грн., пені - 1838,82 грн., штрафу - 200 грн., всього 46306,24 грн.; заборгованості за компенсацію витрат за спожиту електроенергію в сумі 20767,98грн. за період з 28.02.2014р. по 12.05.2014р., обслуговування приміщень в розмірі 92 452, 32 грн. за період з 01.01.2014р. по 30.09.2014р. та інші компенсаційні витрати в розмірі 28 054, 85 грн. за період з 28.02.2014р. по 30.09.2014р.

Рішенням господарського суду Одеської області від 21.10.2014р. (суддя Никифорчук М.І.) позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з ТОВ "Мериторія" на користь ТОВ "Об'єкт Сервіс" заборгованість за компенсацію витрат за спожиту електроенергію за період з 28.02.2014р. по 12.05.2014р. в сумі 20767,98 грн. та судовий збір в сумі 415,36грн.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 04.12.2014р. у справі №916/3117/14 (колегія суддів у складі головуючого судді: Головей В.М., суддів: Мирошниченко М.А., Шевченко В.В.) апеляційну скаргу ТОВ "Об'єкт Сервіс" задоволено, рішення господарського суду Одеської області від 21.10.2014р. скасовано; позов ТОВ "Об'єкт Сервіс", з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 20.10.2014р., задоволено в повному обсязі; стягнуто з ТОВ "Мериторія" на користь ТОВ "Об'єкт Сервіс" суму заборгованості у розмірі 187 581,39 грн. та 2856,45 грн. понесених витрат на сплату судового збору за подання позову; стягнуто з ТОВ "Мериторія" 895,18 грн. судового збору.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції ТОВ "Мериторія" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить постанову Одеського апеляційного господарського суду від 04.12.2014р. у справі №916/3117/14 скасувати та прийняти в нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга ТОВ "Мериторія" підлягає задоволенню частково.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 01.11.2012р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Об'єкт Сервіс" (позивач) та Підприємством з іноземними інвестиціями "Міханікі Україна" (далі - ПІІ "Міханікі Україна", замовник) укладено договір утримання та комплексного обслуговування нерухомого майна, предметом якого є забезпечення надання послуг з утримання та поточного ремонту нерухомого майна будинку №3/4 по площі Грецькій, м. Одеса (далі - Галерея "Афіна"), шляхом надання послуг власними силами та укладання угод в інтересах Замовника з третіми особами, в т.ч. технічне обслуговування (утримання) загального майна; контроль за технічним станом загального майна шляхом проведення планових та позапланових технічних оглядів, підтримку в справності та працездатності, наладку та регулювання інженерних систем і вимірювальних приладів (внутрішньо будинкових мереж, за винятком газових, з кордоном експлуатаційнойної відповідальності - по стіні будинку); обслуговування ліфтів та ескалаторів; планово-попереджувальні ремонти загального майна; підготовка будинку і його інженерних мереж до сезонної експлуатації; санітарне утримання будинку та прибудинкових територій; вивіз сміття; цілодобове функціонування аварійно-диспетчерської служби (п.п. 1.1.1. договору), забезпечення власників нежитлових приміщень у Галереї "Афіна" комунальними послугами шляхом укладання договорів з постачальниками послуг в інтересах власників приміщень та Замовника, у т.ч.: теплопостачання, електропостачання, холодного і гарячого водопостачання; водовідведення; обслуговування колективної антени, вивезення сміття, прибирання прибудинкової території (п.п.1.1.2. договору).

Відповідно до п. 1.2. договору ПІІ "Міханікі Україна" передало, а ТОВ "Об'єкт Сервіс" прийняло такі функції: укладання договорів з підрядниками на надання житлово-комунальних послуг, послуг з діагностики, обслуговування та ремонту рухомих механізмів; складання рахунків та збір платежів з власників нежитлових приміщень у Галереї "Афіна" за надані послуги; складання компенсаційних рахунків та збір платежів з власників нежитлових приміщень у Галереї "Афіна" за послуги, що були надані незалежними підрядниками (водопостачання та водовідведення, електропостачання та забезпечення технічної можливості передачі електричної енергії Споживачам, газопостачання); здійснення контролю за внесенням власниками нежитлових приміщень у Галереї "Афіна" платежів за житлово-комунальні послуги; представництво інтересів замовника перед власниками нерухомих приміщень у Галереї "Афіна", орендаторами площ загального користування, державними органами, установами, підприємствами з питань функціонування Галереї "Афіна" (п.п. 1.2.1. - 1.2.4., 1.2.6., 1.2.7. договору).

Строк дії даного договору встановлено з моменту підписання його сторонами із зазначенням, що договір діє безстроково (п.4.1. договору).

15.11.2012р. між ПІІ "Міханікі Україна" та ТОВ "Об'єкт Сервіс", укладено договір №1115/1 купівлі-продажу майна, що розташоване за адресою: м.Одеса, вул. Грецька, ѕ на підставі якого позивач став власником енергосистем АКЦ Галерея "Афіна", що також підтверджується належним чином завіреною копією акта приймання-передавання приміщень електрощитових внутрішніх споживачів в АКЦ Галерея "Афіна" від 25.11.2012р., який без зауважень та заперечень підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мериторія" (відповідач) є користувачем нежитлових приміщень №2, 34, 61, 65, що розташовані на першому поверсі АКЦ Галерея "Афіна" за адресою: Україна, м. Одеса, вул. Грецька, 3/4. Право користування нежилими приміщеннями передано ТОВ "Мериторія" на підставі акту приймання - передачі прав користування у статутний капітал ТОВ "Мериторія" від 07.09.2012р.

01.12.2012р. між ТОВ "Об'єкт Сервіс" (виконавець) та ТОВ "Мериторія" укладено договір на обслуговування приміщень №2, 34, 51, 65, розміщених на першому поверсі АКЦ Галерея "Афіна", за умовами договору викладеними у п.1.3. договору, виконавець зобов'язався за обумовлену у договорі винагороду виконати обслуговування частини приміщень власника майнового права згідно переліку послуг зазначених у п. 1.5. договору.

Відповідно до п. 1.5. договору розмір плати за обслуговування Приміщення складається із загальних часткових експлуатаційних витрат, основних експлуатаційних витрат (витрати, пов'язані з забезпеченням електроенергії та опалення внутрішніх приміщень). Облік витрат електроенергії в приміщенні визначається за показниками електролічильника, закріпленого за приміщенням ТОВ "Мериторія". Оплата вказаних витрат проводиться ТОВ "Мериторія" на підставі виставлених виконавцем рахунків відповідно до діючих тарифів на споживання газо- та електропостачання (п.п. б) п. 5 договору)) та витрат по технічному обслуговуванню. Відповідно до акту приймання-передавання приміщень електрощитових внутрішніх споживачів в АКЦ Галерея "Афіна" від 25.11.2012р. до договору купівлі-продажу №1115/1 від 15.11.2012р. укладеного між позивачем та ПІІ "Міханіки Україна", за приміщенням №2, яким користується ТОВ "Мериторія" закріплені лічильники №36475330 та №0711-3406.

Як встановлено судами, ТОВ "Об'єкт Сервіс" укладено наступні договори із виробниками комунальних послуг:

24.01.2012р. договір з ПАТ ЕК "Одесаобленерго" на постачання електричної енергії;

30.11.2012р. договір з ПАТ "ОДЕСЬКА ТЕЦ" №463 про технічне забезпечення електропостачання споживача;

20.12.2012р. договір з ПАТ "ОДЕСАГАЗ" № 008850-Ком на розподіл та постачання природного газу за регульованим тарифом для промислових споживачів та інших суб'єктів господарської діяльності;

20.12.2012р. договір з ТОВ "ІНФОКС" № 6383/3 про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення;

У жовтні 2013р. ТОВ "Об'єкт Сервіс" було виявлено, що рахунки які виставлялись ТОВ"Мериторія" за період з 01.12.2012р. по 01.10.2013р. не враховували показники лічильника №0711-3406.

З 01.10.2013р. по 31.12.2013р. позивач почав виставляти рахунки на компенсацію витрат за спожиту електроенергію по приміщенню №2 з урахуванням показників лічильника №0711-3406, які були оплачені ТОВ"Мериторія".

14.04.2014р. позивач надіслав відповідачу лист та рахунок - акт № на оплату заборгованості за спожиту електроенергію згідно показників лічильника №0711-3406 закріпленого за приміщенням ТОВ "Мериторія", за тарифами, які діяли в цей період. Показники лічильника №0711-3406 відображені в таблиці електроспоживання (показання по електролічильникам споживачів) ТЦ Галерія "Афіна" за період з 01.12.2012р. по 30.09.2013р.

Як встановлено судами, 31.12.2013р. сплив термін дії договору на обслуговування приміщень №2, 34, 51, 65 від 01.12.2012р., укладений між сторонами у даній справі. Суд апеляційної інстанції, пославшись на відсутність заяви відповідача про відмову від продовження надання послуг позивачем, дійшов висновку, що позивач продовжує надавати послуги по обслуговуванню приміщень, якими користується відповідач.

Позовні вимоги обґрунтовані ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 625, 629 Цивільного кодексу України в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати наданих ТОВ "Об'єкт Сервіс" послуг за договором на обслуговування приміщень № 2, 34, 51, 65, у зв'язку з чим у ТОВ "Мериторія" виникла заборгованість у розмірі 187 581,39 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що матеріалами справи підтверджено факт неналежного та несвоєчасного виконання відповідачем своїх зобов'язань за вказаним договором та відсутності доказів оплати ним суми заборгованості за спожиту електроенергію за період з 28.02.2014р. по 12.05.2014р. в розмірі 20767,98грн.

Водночас, відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за спожиту електроенергію за період з 01.12.2012р. по 30.09.2013р. в розмірі 40380кВт на загальну суму 42559,81 грн., з урахуванням індексу інфляції на суму 1617,27грн., 3% річних на суму 290,34 грн., пені на суму 1838,82 грн. та штрафу на суму 200 грн., господарський суд зазначив про неможливість встановлення обсягу спожитої електроенергії, оскільки протягом грудня 2012р. - квітня 2013р. рахунки та акти виконаних робіт на компенсацію витрат по електроенергії виставлялись без попередніх та поточних показників лічильників.

Крім цього, відмовляючи в задоволенні решті суми позову, господарський суд зазначив про невиконання позивачем належним чином взятих на себе зобов'язань за договором, а саме: ремонтні роботи проводились несвоєчасно, прибирання загальної площі Галереї проводилось неналежним чином, обслуговування приміщень №№2, 34, 51, 65 не здійснювалось, кошти, які сплачували власники приміщень фактично направлялися на утримання місць загального користування та площі 1 поверху.

Скасовуючи рішення місцевого господарського суду в частині відмови в стягненні заборгованості за період з 01.12.2012р. по 30.09.2013р. у розмірі 40380 кВт на суму 46306,24 грн., апеляційний господарський суд зазначив про недослідження судом першої інстанції листа та рахунка - акту № на оплату заборгованості за спожиту електроенергію згідно показників лічильника №0711-3406, що призвело до винесення не обґрунтованого рішення в цій частині. Крім цього, здійснив перерахунок нарахованих позивачем відповідачу на суму заборгованості за спожиту електроенергію за період з 01.12.2012р. по 30.09.2013р. у розмірі 40380кВт на суму 42559,81 грн. індексу інфляції, 3% річних, пені та штрафу за неналежне виконання зобов'язань ТОВ "Мериторія", суд апеляційної інстанції вказав про їх правильність.

Крім цього, судом апеляційної інстанції зазначено про те, що попри закінчення строку дії спірного договору, позивач продовжував надавати послуги по обслуговуванню приміщень та ніс витрати на утримання АКЦ Галерея "Афіна", в тому числі і послуги по обслуговуванню приміщень якими користується відповідач. Встановив факт укладення позивачем низки договорів з ПАТ "ЕК "Одесаобленерго" , ПАТ "Одесагаз", ТОВ "Інфокс", ПАТ "Одеська ТЕЦ" , ПАТ "Отіс", ПП "Пожежна безпека №5" , ТОВ "Реал" ЛТД, ТОВ "Союз", ТОВ "Стандарт Інжиніринг", ФОП ОСОБА_5, СМП ТОВ "Коммунпромгаз", ТОВ "Лат крок-Одеса", ППП "Олімп-Юг", ПП "Профілактична дезінфекція", ПП "СОБ", згідно з якими ТОВ "Об'єкт Сервіс" приймало та оплачувало послуги надані вищевказаними юридичними особами, відсутність доказів відмови відповідача від наданих позивачем послуг та доказів звернення відповідача до позивача стосовно надання неякісних послуг, апеляційний господарський суд, зазначив про виконання позивачем обов'язків по обслуговуванню будинку, в якому відповідач має в користуванні приміщення, пославшись на положення Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій", ст.25 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", зазначив, що оскільки правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, в якому на боржників покладено цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, зазначив про не надання господарським судом належної оцінки всім зазначеним вище обставинам, що призвело до прийняття невірного рішення, скасував рішення місцевого господарського суду та задовольнив позовні вимоги в повному обсязі.

Проте погодитися з такими висновками судів не можна, оскільки суди дійшли цих висновків з порушенням вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України без повного та всебічного з'ясування всіх суттєвих обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

З позовних вимог, заявлених до стягнення позивачем з відповідача вбачається наявність вимог про стягнення витрат позивача по обслуговуванню приміщень за період з 01.01.2014р. по 30.09.2014р. та інші компенсаційні витрати за період з 28.02.2014р. по 30.09.2014р. При їх розгляді суди попередніх інстанцій встановив закінчення 31.12.2013р. дії договору укладеного між позивачем та відповідачем на підставі якого вказані витрати і сплачувалися відповідачем у період його дії, суд апеляційної інстанції зазначив про відсутність відмови відповідача від продовження надання послуг позивачем, обумовлених цим договором, пославшись на Закон України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" та ст.25 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", дійшов висновку, що заявлені до стягнення послуги по обслуговуванню приміщень та інші компенсаційні витрати є житлово-комунальними, якими фактично користувався відповідач та відповідно він не міг бути звільнений від виплати виниклої у нього заборгованості, навіть якщо відсутній між сторонами договір.

При розгляді вказаних позовних вимог, суди попередніх інстанцій не з'ясували саме з яких послуг та з якого визначення їх розміру складається заявлена до стягнення заборгованість по обслуговуванню приміщень та інші компенсаційні витрати, а також не з'ясували як здійснювався їх розрахунок позивачем, виходячи з якої методики при відсутності укладеного між сторонами договору у спірний період.

Згідно ст. 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності: сплачують комунальні послуги за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання та пропорційну частку витрат на утримання прибудинкової території; за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу. Обов'язковою умовою договорів про надання комунальних послуг та утримання прибудинкових територій є забезпечення виконання зобов'язань відповідно до чинного законодавства України.

Пославшись на положення цієї норми закону, суд апеляційної інстанції не встановив при розгляді спірних правовідносин на яких правових підставах належали відповідачу у спірний період приміщення № 2, 34, 51, 65 (на праві власності, орендовані тощо).

Вказав про здійснення суб'єктами, на які розповсюджує дія цього закону, оплати орендної плати, плати за комунальні послуги (водо-, теплопостачання, водовідведення, тощо) за встановленим законодавством порядку тарифами, експлуатаційних витрат, пропорційно загальній площі, суд апеляційної інстанції, не встановив площу займаних відповідачем у спірний період приміщень, правильність та обґрунтованість визначення позивачем витрат пропорційно загальної площі будинку, правомірності віднесення до складу витрат, заявлених до стягнення з відповідача послуг з охорони об'єкту ПП "СОБ" за договором № 292/13 від 01.10.2013р.

Стверджуючи про здійснення позивачем оплати послуг, наданих вищевказаними юридичними особами, суд апеляційної інстанції не дослідив платіжні документи позивача, які свідчать про їх оплату, обмежився лише посиланням на бухгалтерські довідки, рахунки-фактури, акти надання послуг.

Не з'ясування вищезазначених обставин свідчить про передчасність висновків судів попередніх інстанцій відносно заявлених позовних вимог.

Згідно з п.3 ст.1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд, якщо суд припустився порушень норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Оскільки передбачені ст.ст.1115, 1117 Господарського процесуального кодексу України межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями чи відхилені ними, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, та зважаючи на те, що вищенаведені порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, допущені судом першої інстанції та не усунуті судом апеляційної інстанції, колегія суддів касаційної інстанції вбачає достатні правові підстави для часткового задоволення касаційної скарги шляхом скасування постанови та рішення у даній справі та передачі справи на новий розгляд до господарського суду першої інстанції в іншому складі суду.

Під час нового розгляду справи господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають правове значення для її розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення у відповідності до норм процесуального права.

Згідно зі ст.11112 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мериторія" задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 04.12.2014р. та рішення господарського суду Одеської області від 21.10.2014р. у справі №916/3117/14 скасувати, справу №916/3117/14 передати на новий розгляд до господарського суду Одеської області в іншому складі суду.

Головуючий суддя Н.Г. Дунаєвська

Судді С.В. Владимиренко

Н.І. Мележик