ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22 квітня 2015 р. Справа № 903/124/15

Господарський суд Волинської області, розглянувши матеріали по справі

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Трусковець Львівської області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Нововолинськ Волинської області

про стягнення 113 706,01грн.

Суддя: С.В. Бондарєв

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3, дов. №1045 від 15.07.2014р.

від відповідача: н/з

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представнику позивача роз'яснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учаснику судового процесу згідно ст. 22 ГПК України роз'яснено процесуальні права та обов'язки.

В судовому засіданні 22.04.2015 року відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть спору: Позивач- Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 -звернувся до суду з позовом до відповідача- Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 -про стягнення 113 706,01грн., в т.ч. 98 896,00грн.-сплаченого позивачем авансу, перерахованого згідно платіжного доручення №212 від 09.09.2014р. згідно договору виконання робіт №08/09-1 від 08.09.2014р. та 14 810,01грн.-пені за затримку виконання робіт згідно п. 10.3. договору виконання робіт №08/09-01 від 08.09.2014р.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем, взятих на себе зобов'язань по виконанню робіт, у встановлені договором виконання робіт №08/09-1 від 08.09.2014р. строки.

Ухвалою суду від 11.02.2015р. порушено провадження по справі та призначено її до розгляду на 03.03.2015р. на 12:00год.

27.02.2015р. через відділ документального забезпечення та контролю - канцелярію суду від позивача надійшла до суду заява про уточнення підстав позову №б/н від 23.02.2015р. (вх.№01-54/1827/15), в якій позивач вказав, що саме протиправна поведінка відповідача у формі невиконання його обов'язків по договору виконання робіт №08/09-1 від 08.09.2014р. стала причиною того, що 19.11.2014р. позивачем на адресу відповідача скеровано повідомлення про відмову від договору виконання робіт №08/09-01 від 08.09.2014р. в порядку ч.2 ст. 849 ЦК України, з вимогою про повернення отриманого відповідачем авансу в сумі 98 896,00грн.

Зазначив, що відповідач, отримавши суму попередньої оплати, роботи в порядку та у строки, передбачені договором виконання робіт №08/09-01 від 08.09.2014р. не виконав, що стало підставою для реалізації позивачем права на одностронню відмову від договору виконання робіт №08/09-1 від 08.09.2014р. У зв'язку з протиправним невиконанням відповідачем вищевказаного договору, сума перерахованого позивачем авансу в розмірі 98 896,00грн. набула також статусу матеріальних втрат позивача. Вартість втраченого за приписами ст. 225 ГК України включається до складу збитків та відшкодовується особою, яка допустила господарське правопорушення.

Повідомив про наявність в поведінці відповідача повного складу цивільного правопорушення, який є необхідним для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків.

Посилався на ст.ст. 525, 837, 849, 1212 ЦК України та ст.ст. 22, 188, 224, 225 ГК України.

02.03.2015р. через відділ документального забезпечення та контролю - канцелярію суду від позивача надійшла до суду телеграма №б/н від 02.03.2015р. (вх.№01-54/1876/15), в якій позивач просив відкласти розгляд спору, в зв'язку з неможливістю забезпечення явки уповноваженого представника в судове засідання.

Позивач в судове засідання 03.03.2015р. не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду спору, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №910 від 19.02.2015р.

Відповідач в судовому засіданні 03.03.2015р. та у відзиві №04/15 від 03.03.2015р. (вх.№ 01-54/1951/15) позов заперечив, посилаючись на те, що відповідач чітко витримав передбачені договором виконання робіт №08/09-01 від 08.09.2014р. терміни щодо початку виконання робіт. Крім того, листом №01/08, який 08.11.2014р. було направлено на адресу позивача, повідомляв про часткове виконання робіт по монтажу склоалюмінієвих вітрин, надавши два примірники видаткової накладної №ЛЛ-0000077 від 30.10.2014 року на суму 101 064,02грн. і два примірники Акту №ЛЛ-0000009 здачі-прийняття робіт на суму 4 964,00грн. і повідомляв про невиконання замовником п. 3.2. договору виконання робіт №08/09-01 від 08.09.2014р. в частині здійснення доплати в розмірі 30% від вартості договору в сумі 59 337,00грн. Також відповідач листом №10/10-01 від 10.10.2014р. повідомляв позивача про початок виконання робіт на об'єкті замовника, про причини призупинення виконання робіт та необхідність усунення недоліків для продовження монтажних робіт і строки їх відновлення.

Вказав, що відповідач фізично не міг повністю виконати взяті на себе зобов'язання згідно договору, у зв'язку з неповною готовністю об'єкта позивача до монтажних робіт. В порушення пункту 4.2. договору виконання робіт №08/09-01 від 08.09.2014р. позивач (замовник) не передав відповідачу (виконавцю) в трьохденний термін з дня підписання договору по акту, підписаному виконавцем і замовником, на період виконання робіт, будівельний майданчик придатний до виконання робіт.

Водночас, зауважив, що відповідачем було вжито всіх належних заходів, спрямованих на виконання зобов'язань за договором від 08.09.2014р., зокрема: виготовлено склоалюмінієві вітрини, доставлено їх на об'єкт відповідача, здійснено їх частковий монтаж, що стверджується і висновком №390/15 експертного будівельно-технічного дослідження від 20.02.2015р.

Зазначив, що на повідомлення позивача №10 від 20.11.2014р. про відмову від договору №08/09-01 від 08.09.2014р. було скеровано лист №02-04 від 16.02.2015р., відповідно до якого повідомлено позивача про відсутність підстав для претензій в частині виконання робіт і строків їх проведення та повторно повідомлено про неготовність будівельного майданчика для продовження будівельно-монтажних робіт.

Посилався на ст.ст. 848, 850, 851 ЦК України.

Долучив до матеріалів справи копії листів №10/10-01 від 10.10.2014р., від 03.11.2014р., №01/08, видаткової накладної №ЛЛ-0000011 від 30.10.2014р. на суму 101 064,02грн., акту здачі-прийняття робіт №ЛЛ-0000009, листів №02-14 від 14.11.2014р., №02-04 від 16.02.2015р., №02-05 від 18.02.2015р. та висновку №390/15 експертного будівельно-технічного дослідження від 20.02.2015р.

Ухвалою суду від 03.03.2015р. розгляд справи відкладався згідно ст. 77 ГПК України з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин по справі, зважаючи на неявку позивача в судове засідання та необхідність витребування додаткових доказів по справі.

В судовому засіданні 18.03.2015р. та у письмових поясненнях б/н від 18.03.2015р. (вх.№01-54/2476/15) представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задоволити останні в повному обсязі, вказавши, що відповідно до пункту 2.2. договору про виконання робіт № 08/09-01 від 08.09.2014р. термін виконання робіт складає 17 робочих днів від дня оплати авансу. Як підтверджено матеріалами справи, сума належного авансу була сплачена відповідачу 09.09.2014р. Відтак останнім днем строку виконання робіт було 02.10.2014р. Станом на 02.10.2014р. склоалюмінієві вітрини та вхідна група мали бути змонтовані на об'єкті позивача.

Посилаючись на ст.847 ЦК України, зазначив, що відповідач тільки через 8 днів після того, як роботи мали бути повністю виконані, підготував лист, яким повідомив про початок будівельних робіт на об'єкті та про те, що на його думку будівельний майданчик є непридатним до виконання будівельних робіт.

Зауважив, що з висновку експертно-будівельного дослідження вбачається, що над добудовою встановлено зварну конструкцію зі стальних профільних труб. У стінах наявні прорізи. Вказані прорізи незаповнені. На підлозі влаштована бетонна стяжка, а відтак існували всі необхідні умови для монтажу на об'єкті передбачених договором віконних конструкцій. Отже, будівельний майданчик (фронт робіт) був наданий відповідачу у придатному для виконання робіт стані. В іншому випадку, в силу приписів ст. 847 ЦК України, відповідач зобов'язаний був негайно повідомити про непридатність будівельного майданчика, чого ним не було зроблено.

Звернув увагу суду на те, що висновок експертно-будівельного дослідження вказує тільки, про те, що на об'єкті не завершені будівельні роботи, над добудовою встановлено зварну конструкцію зі стальних профільних труб, у стінах наявні прорізи, вказані прорізи незаповнені, на підлозі влаштована бетонна стяжка, при цьому у висновку не згадується ні про те, що встановлено на об'єкті віконні конструкції (навпаки зазначено, що прорізи незаповнені), ні тим більше не вказується про те, що віконні конструкції встановлював відповідач, ні дати чи часу встановлення конструкцій.

Вказав, що передача-приймання робіт виконаних за договором підряду оформляється актом виконаних робіт відповідно до ст. 882 ЦК України, а не видатковою накладною, підписання якої вимагає відповідач.

Зазначив, що жодних листів від відповідача та жодних актів виконаних робіт чи видаткових накладних він не отримував, а матеріали справи не містять жодних доказів того, що позивач отримував такі документи. З тих причин, що позивач не отримував від відповідача акту виконаних робіт, він не знав про оформлення відповідачем такого акту, а відтак не міг висловити і зауважень стосовно такого акту. Разом з тим всі зауваження щодо невиконання відповідачем зобов'язань за договором, а саме відсутність змонтованих скло алюмінієвих вітрин та вхідної групи, позивач виклав у повідомленні про відмову від договору датованому 19.11.2014р.

Зауважив, що договором передбачено, що позивач зобов'язаний доплатити 30% авансу в день початку монтажних робіт. Проте, відповідач так і не розпочав монтажні роботи на об'єкті по монтажу скло- алюмінієвих вітрин та вхідної групи, а лише частково завіз на об'єкт деякий матеріал та обладнання потрібні для виконання договору. Однак безпосередньо монтажні роботи по монтажу конструкцій так і не розпочались до дати надіслання позивачем повідомлення про розірвання договору. Жодних доказів зворотнього відповідач так і не представив. Відтак немає жодних підстав вважати, що позивач протиправно не доплатив аванс в розмірі 30%.

Вказав, що таким чином протиправне невиконання зобов'язання з боку відповідача свідчить про наявність в поведінці відповідача повного складу цивільного правопорушення, який є необхідним для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків, а саме: протиправна поведінка відповідача; шкідливий результат такої поведінки (збитки) у вигляді матеріальних втрат позивача на суму сплаченого авансу в розмірі 98 896,00грн.; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина відповідача.

Крім того, у зв'язку із розірванням договору №08/09-01 від 08.09.2014р. відпала правова підстава для отримання відповідачем спірної суми авансу, і ця сума є майном, набутим відповідачем без достатньої правової підстави (ст.1212 ЦК України). Одночасно спірна сума сплаченого авансу є витратами проведеними позивачем як управленою стороною та вартістю втраченого позивачем майна, а отже, за приписами ст. ст. 224, 225 ГК України є збитками позивача.

Водночас, клопотанням б/н від 18.03.2015р. (вх.№01-54/2469/15) долучив до матеріалів справи копії листа ФОП ОСОБА_1, адресованого ФОП ОСОБА_2 від 03.11.2008р. №08, акту прийому-передачі будівельного майданчика від 09.09.2014р. з доказами їх надіслання.

Відповідач в судовому засіданні 18.03.2015р. позов заперечив з підстав, наведених у відзиві №04/15 від 03.03.2015р. (вх.№ 01-54/1951/15), вказав на необхідність, на його думку проведення експертизи. Однак, будь-яких письмових клопотань щодо проведення експертизи не надав, питань, які мають бути роз'яснені судовим експертом не зазначив.

Крім того, клопотанням б/н від 18.03.2015р. (вх.№01-54/2475/15) долучив до матеріалів справи довідку Львівської Дирекції Центру поштового зв'язку №3 від 06.03.2015р. №36.

Ухвалою суду від 18.03.2015р. розгляд справи відкладався згідно ст. 77 ГПК України, зважаючи на представлення додаткових доказів безпосередньо в судовому засіданні та необхідність витребування додаткових доказів по справі.

Водночас, зобов'язано сторін, за участю уповноважених представників, 27.03.2015р. о 12:00год. провести обстеження об'єкту замовника за адресою: АДРЕСА_1 щодо виконання умов договору №08/09-01 від 08.09.2014р., а саме виготовлення та встановлення склоалюмінієвих вітрин та вхідної групи відповідно до затвердженої проектної документації (яких саме та на яку суму), готовності (неготовності), придатності будівельного майданчику (будівлі) для виконання робіт та передачі його виконавцю, а також факту знаходження на майданчику відповідача невстановлених, але виготовлених відповідачем склоалюмінієвих вітрин (яких та на яку суму). Сторонам підписати акт та представити в судове засідання.

Вимоги суду щодо проведення спільного обстеження спірного об'єкта сторони не виконали, як і не подали витребувані судом докази.

В судовому засіданні 01.04.2015р. представник позивача звернувся до суду з клопотанням б/н від 01.04.2015р. (вх.№01-66/51/15), в якому просив суд, на підставі ст.ст. 69, 77 ГПК України, продовжити термін розгляду справи та відкласти розгляд спору, у зв'язку з необхідністю досягнення згоди між сторонами та, як наслідок, укладення мирової угоди (та/або відмови позивача від позовних вимог).

Відповідач в судовому засіданні 01.04.2015р. проти задоволення судом клопотання позивача про продовження терміну розгляду справи та відкладення розгляд спору, у зв'язку з викладеними позивачем обставинами, не заперечив.

Крім того, в листі №03-06 від 31.03.2015р. (вх.№01-54/3002/15), поданому в судовому засіданні 01.04.2015р., зазначив, що ним було здійснено обстеження об'єкта замовника за адресою: АДРЕСА_1 в присутності його працівника ОСОБА_4 (монтажника), щодо виконання умов договору №08/09-01 від 08.09.2014р., що стверджується посвідченнями про відрядження №ЛЛ-0000001 та №ЛЛ-0000002 від 27.03.2015р.

Вказав, що позивач для обстеження об'єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1, не з'явився, участі представника не забезпечив.

Зауважив, що станом на 27.03.2015р. подальше виконання робіт на об'єкті є неможливим, оскільки на ньому відсутні накриття даху тамбура, підведення електромереж, штукатурка на прийомах та стінах, що знаходяться в площині монтажу автоматичних дверей.

Повідомив, що ним були поставлені та встановлені наступні вироби: В-2: опорно-ригельна система ALT-F50, RAL 9006, с/п4Тон-16-4-1шт., Д-3: Система ALT-W62, офісна ручка+дотягувач RAL 9006, с/п4Тон-16-4і-2шт.

Вказав, що поставлені для подальшого встановлення вироби, ним обстежені не були, оскільки до складських приміщень, де вони були складовані при початку виконання робіт, був обмежений доступ.

Долучив до матеріалів справи друковані зображення Фото №1, Фото №2, Фото №3 та копії посвідчень про відрядження №ЛЛ-0000002 від 27.03.2015р. та №ЛЛ-0000001 від 27.03.2015р.

Ухвалою суду від 01.04.2015р. продовжено термін розгляду справи та відкладено розгляд спору з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин по справі, зважаючи на необхідність витребування додаткових доказів по справі, керуючись ст. 69, п. 3 ст. 77 ГПК України.

Крім того, зобов'язано сторін, за участю уповноважених представників, провести обстеження об'єкту замовника за адресою: АДРЕСА_1 щодо виконання умов договору №08/09-01 від 08.09.2014р., а саме виготовлення та встановлення склоалюмінієвих вітрин та вхідної групи відповідно до затвердженої проектної документації (яких саме та на яку суму), готовності (неготовності), придатності будівельного майданчику (будівлі) для виконання робіт та передачі його виконавцю, а також факту знаходження на майданчику відповідача невстановлених, але виготовлених відповідачем склоалюмінієвих вітрин (яких та на яку суму). Сторонам підписати акт та представити в судове засідання.

Водночас, зобов'язано сторін представити суду: позивача-додаткові письмові пояснення по суті позовних вимог з врахуванням пояснень відповідача; пояснення щодо обгрунтування складу правопорушення кожного елемента окремо; проектну документацію; акт передачі майданчика, підписаний сторонами; відповідача-оригінали, долучених до заперечень доказів; додаткові письмові пояснення з врахуванням пояснень представника позивача; проектну документацію; акт передачі майданчика, підписаний сторонами; сторін-прийняти міри до добровільного врегулювання спору.

Представник позивача в судовому засіданні 22.04.2015р. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити останні в повному обсязі, зазначивши, що між сторонами по суті було досягнуто згоди щодо усіх складвих мирової угоди, однак виникли розбіжності щодо передбачення в ній відповідальності за неналежне виконання зобов'язань, які і не вдалось сторонам врегулювати.

Водночас, витребуваних ухвалою суду доказів по справі суду не надав.

Представник відповідача в судове засідання 22.04.2015р. не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду спору, що стверджується його підписом в повідомленні про відкладення розгляду справи від 01.04.2015р., про що зазначено в протоколі судового засідання від 01.04.2015р.

Вищий господарський суду України у п. 3.9.1 постанови пленуму від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначив, що у разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

Визнавши зібрані по справі матеріали достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами згідно зі ст. 75 ГПК України, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

встановив:

08 вересня 2014р. між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (замовник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (виконавець) укладено договір виконання робіт №08/09-01, згідно з п.п. 1.1.-1.3. якого виконавець бере на себе зобов'язання своїми силами і засобами, на власний ризик виготовити і виконати роботи по виготовленню та встановленню склоалюмінієвих вітрин та вхідної групи на об'єкті замовника за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до затвердженого технічного завдання або проектної документації. Виконання та поставка виробів здійснюється у відповідності до специфікації, затвердженими замовником, що зазначені в додатку №1 та додатку №2. Замовник зобов'язується надати виконавцю будівельний майданчик, передати затверджену проектну документацію, забезпечити своєчасне фінансування виконання монтажних робіт, прийняти і повністю сплатити вартість виконаних робіт (і матеріалів, якщо роботи здійснюються за рахунок матеріалів виконавця).

У відповідності до пунктів п.п. 2.1.-2.4. даного договору, виконавець розпочинає виконання робіт, передбачених цим договором, в термін до 11 робочих днів після оплати авансу. Термін виконання робіт по цьому договору складає 17 робочих від дня оплати авансу. Термін виконання може бути зміненим у випадку внесення зміни в проекті, не готовності об'єкту до виконання робіт, не узгодження проектних рішень, та ін. в даному випадку сторони узгоджують нові терміни. В разі призупинення (припинення) робіт за ініціативою замовника, сторони зобов'язані у 5-денний термін з дня призупинення або припинення робіт скласти двосторонню угоду про фактичний обсяг виконаних робіт та витрат на їх виконання для їх відшкодування замовником, замовник на протязі 5 календарних днів з моменту підписання двосторонньої угоди (акта) зобов'язаний оплатити ці роботи та витрати.

В розділі 3 договору №08/09-01 від 08.09.2014р. визначено, що вартість робіт згідно даного договору становить 197 792,00грн. Замовник оплачує аванс у розмірі 50% від вартості договору, а саме 98 896,00грн. В день початку монтажних робіт замовник доплачує 30% від вартості договору-59 337,00грн. Остаточний розрахунок за виконані роботи проводиться замовником не пізніше 3 днів після прийняття виконаних робіт замовником, враховуючи усунення виявлених дефектів, на основі акту, оформленого у встановленому порядку.

Умовами п.п. 4.1.-4.4., 4.13., 4.15. цього договору передбачено, що замовник зобов'язаний передати виконавцю в 3-денний термін з дня підписання договору по акту, підписаному виконавцем і замовником, на період виконання робіт, будівельний майданчик, придатний для виконання робіт; забезпечити своєчасне фінансування і проводити оплату виконаних виконавцем робіт у відповідні терміни та згідно з умовами даного договору; прийняти виконані (закінчені) роботи шляхом підписання актів прийому-передачі виконаних робіт. Замовник має право призначити свого представника на об'єкті, який від його імені спільно з підрядником здійснюють приймання по акту виконаних робіт, технічний нагляд і контроль за їх виконанням і якістю, а також проводить перевірку відповідності використовуваних матеріалів і обладнання умовам договору і проектної документації. Якщо замовник не виконає вчасно свої обов'язки, передбачені договором, і це приведе до затримки виконання робіт, то виконавець має право на продовження терміну виконання робіт на відповідний період і на звільнення на цей період від оплати пені за несвоєчасну здачу об'єкту замовнику. У цьому випадку сторони здійснюють всі необхідні заходи, ліквідовуючи додаткові витрати. Якщо в виконавця виникнуть додаткові витрати, викликані невиконанням або неналежним виконанням зобов'язань замовником, то він письмово повідомиить замовнику розмір цих витрат з підтвердженням їх документами, на основі яких сторони заключають угоду про терміни і спосіб їх компенсації.

Згідно п. 5.12. договору виконання робіт №08/09-01 від 08.09.2014р., виконавець щомісячно оформляє акти виконаних робіт по представленню виконавчої документації та сертифікатів і паспортів на матеріали.

В розділі 7 даного договору сторони погодили порядок приймання-передачі робіт, а саме виконавець вправі передавати, а замовник зобов'язаний приймати, обумовлені цим договором, роботи окремими частинами. Передання-приймання виконаних виконавцем робіт (їх частини) оформляється актом виконаних робіт, підписаним обома сторонами. Виконавець повідомляє замовника про готовність виконаних робіт (їх частини) до передачі, шляхом надання йому акту приймання виконаних робіт. Замовник організовує та здійснює приймання виконаних робіт (їх частини) за свій рахунок протягом 3 календарних днів з моменту отримання наданого виконавцем акту виконаних робіт. У випадку наявності у замовника обгрунтованих зауважень щодо приймання-передачі виконаних робіт (їх частини), він повинен письмово повідомити про це виконавця протягом 3 днів з моменту отримапння акту. Сторони погоджують строк усунення недоліків виконаних робіт з моменту отримання письмової вимоги від замовника. Якщо протягом 3 днів з моменту отримання акту замовником не подано зауважень у письмовій формі до акту виконаних робіт, то роботи, вважаються прийнятими і підлягають оплаті згідно умов договору.

У відповідності до п. 10.3. договору, за перевищення передбачених цим договором строків закінчення будівництва об'єкта, за умови відсутності в цьому перешкод з боку замовника, виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день затримки від вартості не виконаних робіт.

Згідно п.п. 11.1.-11.3. цього договору, договір діє від моменту підписання його та до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Одностороннє розірвання цього договору не допускається, крім випадків, коли одна із сторін систематично порушує умови цього договору. Дострокове розірвання цього договору можливе лише за взаємною згодою сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього договору.

Даний договір підписано сторонами, підписи скріплені відтиском печаток підприємиців. (а.с. 12-17).

Додатком №1 до договору №08/09-1 від 08.09.2014р. сторони погодили назву виробу, його ціну з врахуванням вартості монтажних робіт та матеріалів, яка складає 197 792,00грн.

Додатком №2 до договору №08/09-1 від 08.09.2014р.затверджено специфікацію до договору від 08.09.2014р.

Дані додатки підписані сторонами, підписи скріплені відтиском печаток підприємців.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання умов договору, перерахував відповідачу 98 896,00грн. попередньої оплати, що стверджується платіжним дорученням №212 від 09.09.2014р. з призначенням платежу "попередня оплата згідно договору №08/09-01", що і не запреречується відповідачем.

Як вбачається з умов договору №08/09-01 від 08.09.2014р., сторони досягнули згоди щодо усіх істотних умов договору в розумінні ст. 180 ГК України.

Даний договір підписано сторонами, підписи скріплені відтисками їх печаток.

Отже, між сторонами було укладено договір, що за своєю правовою природою є договором підряду.

Договір підряду №102 від 01.07.2011р. предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, в установленому договором та законом порядку сторонами розірваний не був (доказів суду не надано).

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору №08/09-01 від 08.09.2014р., суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором підряду.

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з договору. Між сторонами зобов'язання виникло з договору підряду №08/09-01 від 08.09.2014р.

Згідно із ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

В даному випадку між сторонами був укладений договір підряду щодо виготовлення та встановлення склоалюмінієвих вітрин та вхідної групи на об'єкті замовника за адресою: АДРЕСА_1.

Статтею 853 ЦК України, передбачено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

У відповідності до ст.852 ЦК України, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 857 ЦК України, робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові.

Відповідно до ст. 858 ЦК України, якщо роботи виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; пропорційного зменшення ціни роботи; відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які від відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов'язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе. Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

Таким чином, відповідальність підрядника за неналежну якість роботи визначена спеціальними нормами, які регулюють відносини за договорами підряду.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

У відповідності до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 113 706,01грн., в т.ч. 98 896,00грн.-сплаченого позивачем авансу, перерахованого згідно платіжного доручення №212 від 09.09.2014р. згідно договору виконання робіт №08/09-1 від 08.09.2014р. та 14 810,01грн.-пені за затримку виконання робіт згідно п. 10.3. договору виконання робіт №08/09-01 від 08.09.2014р.

Як встановлено судом, позивач наполягає на стягненні з відповідача 98 896,00грн. на підставі ст. 1212 ЦК України як отриманих без достатньої правової підстави.

Главою 83 Цивільного кодексу України передбачені загальні положення про набуття, збереження майна, отриманого без належних правових підстав.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз указаної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжують такі юридичні факти: 1/ набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2/ відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Оскільки між сторонами у справі, яка розглядається, було укладено договір №08/09-01 від 08.09.2014р. про оплатне виконання замовлення щодо виготовлення та встановлення склоалюмінієвих вітрин та вхідної групи на об'єкті замовника за адресою: АДРЕСА_1, а кошти, які позивач просить стягнути з відповідача, отримано останнім як попередню оплату виконаних за договором робіт, то такі кошти набуто за наявності правової підстави, а тому не може бути витребувано відповідно до положень ст. 1212 ЦК України як безпідставне збагачення.

Дана правова позиція відображена і у постановах Верховного Суду України №5006/18/13/2012 від 22.01.2013р., №3-64гс14, 3-129гс14, постанові Вищого господарського суду України від 19.11.2014р. у справі №5004/508/12.

Частиною 3 ст. 82 ГПК України передбачено, що обираючи при прийнятті рішення правову норму, що підлягатиме застосуванню до спірних правовідносин, господарський суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, які викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 11116 цього Кодексу.

Відповідно ло вимог ст.111-28 ГПК України рішення Верховного Суду України є обов'язковим для всіх судів України.

Щодо стягнення з відповідача 98 896,00грн. як збитків, завданих внаслідок невиконання відповідачем робіт, у встановлені договором від 08.09.2014р. №08/09-01 строки, то суд зауважує, що відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3)причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст. 33 ГПК України). Виходячи з цього, позивач повинен довести наявність збитків і неправомірність поведінки відповідача, безпосередній причино - наслідковий зв'язок між правопорушенням та заподіянням збитків, розмір збитків заявлений до відшкодування. В свою чергу, відповідач повинен довести відсутність своєї вини.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Необхідною умовою для покладання на відповідача цивільно -правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків є наявність всіх елементів цивільного правопорушення.

Згідно ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно ст. 849 ЦК України, замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Позивачем, всупереч вимогам ст.22 ЦК України, ст. 224 ГК України не доведена вина відповідача у заподіянні збитків позивачу та не доведено у чому полягає протиправна поведінка відповідача, якими своїми діями чи бездіяльністю відповідач спричинив заподіяння збитків позивачу, не встановлено причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками.

При цьому посилання позивача, на те, що відповідач, не закінчивши та не передавши у встановлені договором на виконання робіт строки, порушив умови договору є не доведеними, оскільки самим позивачем всупереч вимогам умов п.п. 4.1., 4.2. не надано суду акту на підтвердження передачі майданчику замовнику на період виконання робіт, а тому суд не може стверджувати що з боку самого позивача була відсутня вина, що і могло спричинити неможливість виконання відповідачем свого обов'язку щодо передачі мйданчику з виконаним роботами, у встановлені договором на виконання робіт від 08.09.2014р., строки.

Посилання позивача на надіслання на адресу відповідача повідомлення №10 від 20.11.2014р. про відмову від договору виконання робіт №08/09-01 від 08.09.2014р., отримання якого заперечується відповідачем, не може розцінюватися як доказ розірвання даного договору, оскільки згідно п.п. 11.1.-11.3. цього договору, договір діє від моменту підписання його та до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Одностороннє розірвання цього договору не допускається, крім випадків, коли одна із сторін систематично порушує умови цього договору. Дострокове розірвання цього договору можливе лише за взаємною згодою сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього договору.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, як стверджує відповідач, на об'єкт замовлення ним були поставлені та вже встановлені деякі конструкції, що і не заперечує сам позивач, проте які саме та на яку суму сторонами не визначено та не вказано.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач повідомляв позивача про неготовність будівельного майданчику для подальшого виконання робіт, що стверджується листами, надісланими на адресу позивача №10/10-01 від 10.10.2014р., №б/н від 03.11.2014р. та супровідним листом №01/08 направляв йому видаткову накладну №ЛЛ-0000011 від 30.10.2014р. на суму 101 064,02грн. з актом здачі-прийняття робіт №ЛЛ-0000009 (а.с. 48-62). Проте дані листи залишені без реагування.

Згідно ст. 850 ЦК України, замовник зобов'язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду. У разі невиконання замовником цього обов'язку підрядник має право вимагати відшкодування завданих збитків, включаючи додаткові витрати, викликані простоєм, перенесенням строків виконання роботи, або підвищення ціни роботи. Якщо виконання роботи за договором підряду стало неможливим внаслідок дій або недогляду замовника, підрядник має право на сплату йому встановленої ціни з урахуванням плати за виконану частину роботи, за вирахуванням сум, які підрядник одержав або міг одержати у зв'язку з невиконанням замовником договору.

П.4 ст. 882 ЦК України передбачає, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

З наданих сторонами суду матеріалів неможливо і встановити розмір збитків, оскільки на об'єкт замовлення підрядником були поставлені та вже встановлені деякі конструкції, що і не заперечує сам позивач, проте які саме та на яку суму сторонами не визначено та не вказано.

Вимоги суду щодо проведення обстеження об'єкту замовника за адресою: АДРЕСА_1 щодо виконання умов договору №08/09-01 від 08.09.2014р., а саме виготовлення та встановлення склоалюмінієвих вітрин та вхідної групи відповідно до затвердженої проектної документації (яких саме та на яку суму), готовності (неготовності), придатності будівельного майданчику (будівлі) для виконання робіт та передачі його виконавцю, а також факту знаходження на майданчику відповідача невстановлених, але виготовлених відповідачем склоалюмінієвих вітрин (яких та на яку суму) не виконано самим позивачем, доказів в підтвердження проведення обстеження суду не надано.

Тобто, суд приходить до висновку, що з наданих суду матеріалів та доказів не можна стверджувати, що несвоєчасне виконання договірних зобов'язань по виконанню робіт мало місце саме з вини відповідача.

Що ж до стягнення з відповідача 14 810,01грн.-пені за затримку виконання робіт згідно п. 10.3. договору виконання робіт №08/09-01 від 08.09.2014р., то суд зазначає наступне.

Згідно ст.ст.230-232 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Згідно ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У відповідності до ст.ст. 1, 3 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У відповідності до п. 10.3. договору виконання робіт №08/09-01 від 08.09.2014р., за перевищення передбачених цим договором строків закінчення будівництва об'єкта, за умови відсутності в цьому перешкод з боку замовника, виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день затримки від вартості не виконаних робіт.

Вирішуючи дану справу, суд приймає до уваги, що відповідно до ст.ст. 525,526 ЦК України-одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст.ст. 526,530 ЦК України).

Згідно пунктів 1.3., 4.2. договору №08/09-01 від 08.09.2014р. замовник зобов'язаний передати виконавцю в 3-денний термін з дня підписання договору по акту, підписаному виконавцем і замовником, на період виконання робіт, будівельний майданчик, придатний для виконання робіт. Відповідно до п. 2.3. договору сторони встановили, що термін виконання може бути зміненим у випадку внесення змін у проекті, не готовності об'єкту до виконання робіт.

Відповідно до п. 4.15. спірного договору встановлено, що якщо замовник не виконає вчасно свої обов'язки, передбачені договором, і це приведе до затримки виконання робіт, то виконавець має право на продовження терміну виконання робіт на відповідний період і на звільнення на цей період від оплати пені за несвоєчасну здачу об'єкту замовнику.

При цьому суд зауважує, що позивачем не був доведений факт відсутності з його боку перешкод у завершенні робіт у встановлені договором на виконання робіт від 08.09.2014р. №08/09-01 строки, оскільки пунктами 4.1.-4.2. договору, сторони передбачили, що замовник зобов'язаний передати виконавцю в 3-денний термін з дня підписання договору по акту, підписаному виконавцем і замовником, на період виконання робіт, будівельний майданчик, придатний для виконання робіт, чого замовником зроблено не було, доказів суду не надано, а тому в стягненні 14 810,01грн.-пені, позивачу слід відмовити як нарахованих безпідставно.

Згідно ст. 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, в позові Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 113 706,01грн., слід відмовити.

Згідно ст. 49 ГПК України, підстави віднесення судових витрат на відповідача, у разі відмови позивачу в задоволенні позовних вимог, у суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 180, 224 ГК України, ст.ст. 22, 837, 852, 853, 857, 858, 1212 ЦК України, ст.ст. 32, 33, 34, 35, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

В позові відмовити.

Повний текст рішення складено

27.04.2015

Суддя С. В. Бондарєв