РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2015Справа №910/3789/15-г

За позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

до відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА"

про стягнення 11 415,31 грн.

Суддя Шкурдова Л.М.

Представники :

від позивача: Василенко К.Ю.- пред.по дов.

від відповідача: Савісько В.В. - пред.по дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" про стягнення 11 415,31 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.02.15р. порушено провадження у справі №910/3789/15-г.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 479а/13х від 23.05.2013 року внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки «КІА Ріо», державний реєстраційний номер АХ7974АІ, а тому позивачем отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність водія транспортного засобу - «Форд», державний реєстраційний номер 57657ХА застрахована відповідачем на підставі полісу серії АС/1172398, а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи про відсутність документального підтвердження необхідності виконання додаткових робіт з ремонту автомобіля «КІА Ріо», державний реєстраційний номер АХ7974АІ.

У судовому засіданні 07.04.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.05.2013 року між ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» (страховик) та Ахтирською Оленою Вікторівною (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 479а/13х від 23.05.2013 року, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечить закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки «КІА Ріо», державний реєстраційний номер АХ7974АІ.

09.10.2013 року в м.Харків, вул.Пл. Конституції,26 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «КІА Ріо», державний реєстраційний номер АХ7974АІ, що належить Ахтирській О.В. під керуванням Ахтирського Станіслава Юрійовича та автомобіля «Форд», державний реєстраційний номер 57657ХА, що належить Матяш Є. Г., під керуванням Нежуріна Станіслава В'ячеславовича, що підтверджується постановою Київського районного суду міста Харкова від04.12.2013 року у справі №640/19420/13-п, якою Нежуріна Станіслава В'ячеславовича та Ахтирського Станіслава Юрійовича визнано винними у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

11.10.2013 року страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку та заяви на виплату страхового відшкодування.

Відповідно до ремонтної калькуляції №1.001.13.14967 від 23.10.2013р. складеної на основі комп'ютерної програми Audatex, вартість ремонту становить 17 517,66 грн.

Відповідно до Рахунку №3иФ-0220399 від 23.12.2013 року, складеного ПАТ «Завод ім.Фрунзе» вартість робіт щодо заміни балки транспортного засобу «КІА Ріо», державний реєстраційний номер АХ7974АІ склала 5 385,60 грн.

В матеріалах справи міститься Акт огляду транспортного засобу «КІА Ріо», державний реєстраційний номер АХ7974АІ від 23.12.2013 року та фотографії пошкодженого транспортного засобу, з яких вбачається пошкодження балки автомобіля.

За таких підстав заперечення відповідача щодо відсутності доказів пошкодження балки транспортного засобу «КІА Ріо», державний реєстраційний номер АХ7974АІ судом не беруться до уваги.

Страховим актом №1.001.13.14967/УЕ5К037514 від 22.10.2013 р., пошкодження наземного транспортного засобу «КІА Ріо», державний реєстраційний номер АХ7974АІ визнано позивачем страховим випадком та призначено до виплати в якості страхового відшкодування 14 225,27 грн.

Страховим актом №1.001.13.14967/УЕ5К0865 від 14.01.2014 р. призначено до виплати в якості страхового відшкодування 5 385,60 грн.

Платіжним дорученням №66 379 від 23.10.2013 року перераховано на рахунок СТО - ПАТ «Завод ім.Фрунзе» страхове відшкодування в розмірі 14 225,27 грн та платіжним дорученням №83 508 від 15.01.2014 року перераховано 5 385,60 грн.

Відповідно до ч.1 статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Як вбачається з ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана, серед іншого, з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів", об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Отже, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяної нею (в порядку часткової відповідальності). Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов'язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам.

Таким чином, розмір частки відшкодування шкоди визначається відповідно до ступеня вини кожного із учасників ДТП.

Як встановлено судом вище, постановою Київського районного суду міста Харкова від 04.12.2013 року у справі №640/19420/13-п визнано винними у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди обох водіїв транспортних засобів, а саме водія автомобіля «КІА Ріо», державний реєстраційний номер АХ7974АІ Ахтирського Станіслава Юрійовича та водія автомобіля «Форд», державний реєстраційний номер 57657ХА Нежуріна Станіслава В'ячеславовича.

Згідно п. 36.3. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

За таких обставин, до позивача перейшло право зворотної вимоги в межах суми 9 805,44 грн. (19 610,87 грн. : 2 = 9 805,44 грн.).

Матеріалами справи та поясненнями сторін підтверджується, що цивільна відповідальність власника транспортного засобу «Форд», державний реєстраційний номер 57657ХА застрахована відповідачем згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АС/1172398.

У зв'язку з тим, що цивільно-правову відповідальність осіб, які на законній підставі користуються автомобілем марки «Форд», державний реєстраційний номер 57657ХА застраховано відповідачем на підставі полісу АС/1172398, то саме відповідач зобов'язаний відшкодувати шкоду, заподіяну позивачу в межах ліміту відповідальності.

Позивачем 14.04.2014 року було направлено відповідачу заяву про регресні вимоги №СУ/37514/3 від 12.02.2014 року, яка отримана відповідачем 17.04.14р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідачем доказів сплати позивачу страхового відшкодування суду не надано.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 9295,44 грн підлягають задоволенню.

У зв'язку з несплатою відповідачем страхового відшкодування, позивачем нараховано відповідачу 1059,78 грн - інфляційних втрат, 125,11 грн - 3% річних, нарахованих за період з 18.07.14 року по 16.02.2015 року.

Статтею 979 ЦК України встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхувальнику грошову суму (страхову виплату).

Отже, оскільки зобов'язання страховика у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов'язання є грошовим.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Таким чином, зобов'язання між сторонами можуть виникати як з договірних, так і з позадоговірних відносин. При цьому, зобов'язання відповідача перед позивачем у даній справі щодо сплати коштів в порядку регресу є позадоговірним.

В ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих за період з 18.07.2014 року по 17.01.2015 року з суми боргу 7112,64 грн., у зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача 1059,78 грн інфляційних втрат та позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 125,11 грн частково в розмірі 107,57 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 934,98 грн, нарахованої позивачем на підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.36.5. ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Однак, положення п.36.5. ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не розповсюджується на правовідносини між сторонами у даній справі, оскільки сторони є страховиками, а у вказаній нормі чітко йдеться обов'язок страховика сплатити саме на користь страхувальника (потерпілої особи) або ж вигодонабувача пеню в розмірі прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 934,98 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" (02081, м.Київ, вул.Здолбунівська, буд.7-Д, ) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м.Київ, вул.Іллінська, буд.8, ) 9295 (дев'ять тисяч двісті дев'яносто п'ять) грн 44 коп - суми страхового відшкодування, 107 (сто сім) грн 57 коп - 3 % річних, 1059 (тисячу п'ятдесят дев'ять) грн 78 коп - інфляційних втрат та 1674 (тисячу шістсот сімдесят чотири) грн 55 коп - витрат по сплаті судового збору.

3. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Повне рішення складено 20.04.2015.

Суддя Л.М. Шкурдова