ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" квітня 2015 р.Справа № 922/814/15

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Макаренко О.В.

судді: Бринцев О.В., Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Кубах І.М.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції", м. Київ
до Харківське комунальне підприємство "Міськелектротранс" Ордена трудового Червоного прапору ім. 60-річчя Радянської України, м. Харків Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Харківська міська рада, м. Харків
про витребування майна
за участю представників:

позивача - Миська Т.Г., довіреність б/н від 18.06.2012 р. (в режимі відеоконференції)

відповідача - Шапка І.С., ліквідатор, свідоцтво №656 від 22.03.2013 р.

третьої сторони - Горобинська Н.М., довіреність №08-11/4683/2-14 від 24.12.2014 р.

Судове засідання проводиться в режимі відеоконференції (серійний номер носія відеозапису DVDX-00035)

ВСТАНОВИВ:

10.02.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" (позивач) звернулося до господарського суду із позовною заявою до Харківського комунального підприємства "Міськелектротранс" Ордена трудового Червоного прапору ім. 60-річчя Радянської України (відповідача) про витребування у відповідача 10-ти трамвайних вагонів марки 71-619/КТ, виробництва ФДУП "Усть-Катавський вагонобудівний завод ім. С.М. Кірова", Російська Федерація, м. Усть-Катав, заводські номери: 00139, 00168, 00169, 00200, 00201, 00202, 00158, 00173, 00179, 00206 та 90 тролейбусів марки ЗіУ 682-Г016.02, виробництва ВАТ "ТРОЛЗА" м. Енгельс, Російська Федерація, заводські номери: 70008601, 70008604, 70008609, 70008640, 70008641, 70008705, 70008797, 70008812, 70008819, 70008821, 70008541, 70008593, 70008643, 70008769, 70008606, 70008636, 70008637, 70008638, 70008694, 70008653, 70008707, 70008761, 70008635, 70008755, 70008763, 70008764, 70008659, 70008756, 70008758, 70008795, 60008762, 60008704, 60008642, 60008757, 60008702, 60008676, 60008603, 60008760, 60008703, 60008696, 60008682, 60008627, 70008820, 70008825, 70008827, 70008381, 70008594, 70008842, 70008730, 70008828, 70008807, 70008663, 70008833, 70008839, 70008829, 70008826, 70008830, 0008657, 0008874, 0008886, 0008957, 0008959, 0008881, 000888, 0008869, 0008475, 0008868, 0008861, 0008857, 0008962, 0008956, 0008855, 0008860, 0008899, 0008849, 0008841, 0008840, 0008380, 0008844, 0008846, 0008851, 0008843, 0008863, 0008878, 0008906, 0008958, 0008961, 0008967, 0008974, 0008877 та зобов'язати передати їх позивачу. Позивач також просить суд стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 73 080,00 грн.

Розпорядженням голови господарського суду Харківської області від 18.03.2015 р. для розгляду справи було призначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Макаренко О.В., судді: Бринцев О.В., Калініченко Н.В.

Ухвалами суду від 19.03.2015 р. та від 31.03.2015 р. було задоволено клопотання представника позивача про його участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, забезпечення якої доручено господарському суду Львівської області.

Ухвалою суду від 30.03.2015 р. було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про об'єднання справи №922/814/15 зі справою №5023/5435/12 про банкрутство ХКП "Міськелектротранс".

Представник позивача у даному судовому засіданні приймає участь в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити, наполягаючи на тому, що спірне майно належить позивачу на праві власності, зокрема: 57 тролейбусів та 10 трамвайних вагонів є власністю позивача згідно з рішенням господарського суду Львівської області від 14.05.2014 р., яке набрало законної сили, а 33 тролейбуси належать позивачу на підставі договору про порядок виконання грошових зобов'язань від 13.11.2014 р., укладеного між позивачем та попереднім власником даного майна - ТОВ "Кредит фонд". Позивач витребовує власне майно, яке ніколи не було власністю відповідача. У разі задоволення даної позовної заяви судом буде видано судовий наказ про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (повернути транспорт), а не про стягнення будь-яких коштів, а отже вимоги позивача не є грошовими і не можуть розглядатись в процедурі банкрутства.

Водночас представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову (вх. № 14643 від 14.04.2015 р.), в якій просить суд вжити заходів до забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та товарній біржі "Ресурс-Інформ" () здійснювати відчуження спірного майна.

Представник відповідача в судовому засіданні та у відзиві на позов (вх.№ 7681 від 27.02.2015 р.) позовні вимоги не визнає, просить суд в позові відмовити, наполягаючи на тому, що даний спір повинен розглядатись тільки в межах ліквідаційної процедури, в якій може бути розглянуто заяву про виключення майна з ліквідаційної маси. Водночас подав письмові пояснення (вх.№15048 від 16.04.2015р.), в яких просить суд зобов'язати позивача надати на огляд всі оригінали документів, на які він посилається у заяві за №1224 від 03.02.2015 р.

Представник третьої особи в судовому засіданні та у відзиві на позов (вх.№15049 від 16.04.2015 р.) просить суд в позові відмовити, наполягаючи на тому, що даний спір повинен розглядатись тільки в межах ліквідаційної процедури, в якій може бути розглянуто заяву про виключення майна з ліквідаційної маси.

14.04.2015 року до суду від Приватного підприємства з іноземними інвестиціями "ПЛ Лізинг" надійшла заява в порядку ст. 27 ГПК України про залучення даного підприємства до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних позовних вимог на стороні позивача. Свої вимоги мотивує тим, що прийняте по даній справі рішення може суттєво вплинути на права та інтереси Приватного підприємства з іноземними інвестиціями "ПЛ Лізинг", оскільки предметом розгляду даного спору є витребування майна, яке було передане відповідачу за договором фінансового лізингу №13/06/21 від 07.11.2006 р., укладеного між Приватним підприємством з іноземними інвестиціями "ПЛ Лізинг" та ХЕП "Міськелектротранспорт", а саме: тролейбуси ВАТ "Тролза" м. Енгельс, марки ЗиУ 682Г-016-02 та трамвайні вагони марки №71/619/КТ, виробництва ФДУП "Усть-Катавський вагонобудівний завод ім. С.М. Кірова". Майно, яке є предметом розгляду даної справи, було надано в заставу за договорами застави №1245 від 17.05.2007 р. та №2201 від 05.09.2007 р. в якості забезпечувального обтяження за кредитним договором №150/06-к від 05.12.2006 р., укладеного між ПП "ПП Лізинг" та ПАТ "Кредобанк".

Розглянувши всі вищезгадані клопотання, суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з підстав, наведених нижче.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, вислухавши пояснення представника відповідача, всебічно та повно дослідивши надані сторонами та третьою особою докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ст. 4-1 ГПК України господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Харківської області від 29.11.2012 р. порушено провадження у справі №5023/5435/12 про банкрутство Харківське комунальне підприємство "Міськелектротранс" ордена Трудового Червоного Прапора ім. 60-річчя Радянської України (а.с. 135-136).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Вказаний закон слід розглядати як законодавчий акт, що містить спеціальні норми, які мають пріоритет по відношенню до норм загальних щодо регулювання провадження у справах про банкрутство, відновлення платоспроможності боржника (санації), визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури, укладення мирової угоди тощо.

Пунктом 1-1 Розділу X Прикінцевих та Перехідних Положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 13.01.2013 року передбачено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Постановою господарського суду Харківської області від 11.06.2013 р. у справі №5023/5435/12 Харківське комунальне підприємство "Міськелектротранс" ордена Трудового Червоного Прапора ім. 60-річчя Радянської України визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Шапку І.С., яку зобов'язано в строк до 11.06.2014 року виконати ліквідаційну процедуру (а.с. 144-153).

Отже, до ліквідаційної процедури відповідача застосовуються положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 13.01.2013 року.

Частиною 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 13.01.2013 року передбачено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Предметом розгляду даної справи є спір про витребування у відповідача майна (10-ти трамвайних вагонів марки 71-619/КТ, виробництва ФДУП "Усть-Катавський вагонобудівний завод ім. С.М. Кірова", Російська Федерація, м. Усть-Катав та 90 тролейбусів марки ЗіУ 682-Г016.02, виробництва ВАТ "ТРОЛЗА" м. Енгельс, Російська Федерація) та про передачу його позивачу. Отже, даний спір за своєю суттю та правовою природою є майновим спором.

У п. 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 р. №10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" роз'яснено, що до компетенції господарських судів віднесено розгляд усіх справ про банкрутство. Зазначені справи відповідно до частини другої статті 4-1 ГПК України розглядаються в порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законами України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та "Про банки і банківську діяльність". Господарський суд вирішує у межах розгляду справи про банкрутство спори, безпосередньо пов'язані із здійсненням провадження в такій справі, в тому числі про: визнання недійсними правочинів, вчинених керуючим санацією (ліквідатором); визнання права власності на майно боржника; оскарження результатів аукціону з продажу майна боржника.

З матеріалів справи також вбачається, що спірне майно включено до ліквідаційної маси Харківського комунального підприємства "Міськелектротранс" ордена Трудового Червоного Прапора ім. 60-річчя Радянської України, що підтверджується інвентаризаційними описами основних засобів (а.с. 178-180) та поясненнями відповідача - ліквідатора Шапки І.С. в судовому засіданні.

Порядок відчуження (продажу) майна боржника, яке включено до ліквідаційної маси останнього, врегульований нормами, зокрема, ст. 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" і таке відчуження (продаж) здійснюється у ліквідаційній процедурі у межах справи про банкрутство.

Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом, а також здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 30 Закону України про банкрутство після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута. Ліквідатор забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна. Порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна погоджуються з комітетом кредиторів. У разі надходження двох і більше пропозицій щодо придбання майна банкрута ліквідатор проводить конкурс (аукціон). Порядок проведення конкурсу (аукціону) визначається згідно із Законом України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)».

Таким чином, виходячи із системного аналізу положень Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд вважає, що спори про витребування майна з підстав, передбачених нормами діючого законодавства, вирішуються у межах відповідної справи про банкрутство, оскільки такі спори безпосередньо пов'язані із здійсненням провадження в цій справі. Більше того, суд вважає, що вирішення даного спору поза межами справи про банкрутство може призвести до порушення прав та законних інтересів інших кредиторів, грошові вимоги яких визнано боржником та включено до відповідного реєстру вимог кредиторів у встановленому законом порядку.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що даний майновий спір не підлягає вирішенню господарським судом за правилами позовного провадження і тому таке провадження підлягає припиненню у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд залишає заяву представника позивача про забезпечення позову (вх. № 14643 від 14.04.2015 р.), клопотання представника відповідача (вх.№15048 від 16.04.2015 р.) про зобов'язання позивача надати на огляд всі оригінали документів, на які позивач посилається у заяві за №1224 від 03.02.2015 р., а також заяву Приватного підприємства з іноземними інвестиціями "ПЛ Лізинг" (вх.№14607 від 14.04.2015 р.) про залучення даного підприємства до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних позовних вимог на стороні позивача без задоволення.

Згідно з ч. 3 ст. 80 ГПК України про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини 2 статті 83 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 5.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" припинення провадження у справі з підстав, передбачених статтею 80 ГПК України, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору.

За таких обставин, судовий збір у даній справі покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", статтями 1, 4-1, 12, п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі припинити.

Головуючий суддя Суддя Суддя О.В. Макаренко О.В. Бринцев Н.В. Калініченко