ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"23" квітня 2015 р. Справа № 12/63

Суддя Горплюк А.М. розглянувши скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області по справі № 12/63

Стягувач: Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

Боржник: Комунальне теплопостачаюче підприємство "Комуненергія" Рівненської міської ради

Орган виконання судового рішення: відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області

У справі №12/63

За позовом Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до відповідача Комунальне теплопостачаюче підприємство "Комуненергія" Рівненської міської ради

про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за поставлений природний газ в сумі 9 456 221 грн. 43 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача : не з'явився.

Від відповідача : не з'явився.

Від органу ДВС: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулась до господарського суду із позовом до Комунального теплопостачального підприємства "Комуненергія" Рівненської міської ради про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за поставлений природний газ в сумі 9 456 221 грн. 43 коп..

Рішенням господарського суду Рівненської області від 19.05.2009р. у справі №12/63 задоволено позов Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до відповідача Комунального теплопостачального підприємства "Комуненергія" Рівненської міської ради про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за поставлений природний газ в сумі 9 456 221 грн. 43 коп..

09.06.2009р. на примусове виконання вказаного рішення видано наказ.

24.02.2015р. до господарського суду Рівненської області від Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" надійшла скарга на дії органів Державної виконавчої служби, в якій скаржник просить суд:

- визнати неправомірними дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області, які полягають у винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 01.08.14 р. ВП № 14850427 з примусового виконання наказу господарського суду Рівненської області від 09.06.09 р. у справі № 12/63;

- визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 01.08.14 р. ВП № 14850427 з примусового виконання наказу господарського суду Рівненської області від 09.06.09 у справі № 12/63;

- зобов'язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області відновити виконавче провадження та вжити всі заходи для фактичного повного виконання рішення суду у даній справі.

В обґрунтування поданої скарги стягувач, зазначає, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 01.08. 2014 року ВП№ 14850427 винесена з порушенням вимог чинного законодавства України, відтак дії державного виконавця по винесенні вказаної постанови є незаконними.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Рівненської області №01-04/11/2015 від 24.02.2015р., в зв'язку з прийняттям Постанови Верховної Ради України № 5014-VI від 25.06.20112р. "Про обрання суддів", яка набрала чинності з моменту прийняття, суддю Крейбух О.Г., обрано суддею Рівненського апеляційного господарського суду, враховуючи наказ голови суду № 337 від 31.07.2012р. про відрахування судді Крейбух О.Г., зі штату господарського суду Рівненської області, та на підставі пунктів 3.1.11-3.1.13 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл справи № 12/63 за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до Комунального теплопостачаючого підприємства "Комуненергія" Рівненської міської ради про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за поставлений природний газ в сумі 9 456 221 грн. 43 коп. з метою розгляду скарги на дії ДВС по справі №12/63.

За результатами повторного автоматичного розподілу скаргу на дії органів Державної виконавчої служби у справі №12/63 передано на розгляд судді Горплюк А.М.

Ухвалою суду від 26.02.2015р. скаргу прийнято до розгляду та призначено на 17.03.2015р..

13.03.2015р. відділ ДВС, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, подав заперечення на скаргу, в якій просить відмовити в задоволенні скарги, розгляд скарги проводити за відсутності представника відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Рівненській області. В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що відповідно до частини другої статті 67 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ліквідації боржника - юридичної особи виконавчий документ надсилається ліквідаційній комісії (ліквідатору) для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законом порядку. У разі надходження виконавчого документа до ліквідаційної комісії (ліквідатора) арешт з майна боржника знімається за постановою державного виконавця, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Частиною третьою статті 67 цього Закону визначено, у разі якщо виконавчий документ надіслано ліквідаційній комісії (ліквідатору), виконавче провадження підлягає закінченню в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва. З огляду на зазначені обставини, 01.08.2014р. державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Виконавчий документ разом з постановою про закінчення виконавчого провадження направлено до ліквідаційної комісії. Копії постанови про закінчення виконавчого провадження направлено сторонам в порядку, встановленому статтею 31 Закону України "Про виконавче провадження". Щодо посилань скаржника на відсутність запису про ліквідацію боржника в Єдиному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зазначає, що в силу вимог Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців вноситься запис про рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженим ними органом щодо припинення юридичної особи, а також власне запис про припинення юридичної особи. Закон України "Про виконавче провадження" ставить в залежність момент закінчення виконавчого провадження від ліквідації юридичної особи. Проте, як свідчить аналіз Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" ліквідація є не моментом, а процесом. Буквальне тлумачення Закону України "Про виконавче провадження" вказує на те, що закінчення виконавчого провадження пов'язується не з припиненням юридичної особи та виключенням її з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців, а з процесом ліквідації юридичної особи. Ліквідація ж юридичної особи починається з моменту прийняття її учасниками відповідного рішення, запис про що має бути включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Направлення виконавчого документа ліквідаційній комісії після внесення запису про ліквідацію взагалі позбавлене будь-якого сенсу, оскільки в цьому випадку юридична особа припиняє своє існування, як і будь - які її органи управління.

Ухвалою суду від 17.03.2015р. розгляд справи відкладено на 09.04.2015р..

08.04.2015р. відділ ДВС, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, подав заперечення на скаргу, в якій просить відмовити в задоволенні скарги, розгляд скарги проводити за відсутності представника відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Рівненській області.

Ухвалою суду від 09.04.2015р. розгляд справи відкладено на 23.04.2015р..

Представники сторін та органу ДВС в судові засідання не з'явилися хоча були належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 154-156).

Оскільки частиною 2 статті 121-2 ГПК України визначено, що неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги та те, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду скарги по суті, суд вважає за можливе розглянути скаргу без участі представників боржника та органу ДВС.

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши пояснення скаржника, встановивши обставини справи і давши їм правову оцінку, господарський суд вважає, що скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 19.05.2009р. у справі №12/63 задоволено позов Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до відповідача Комунального теплопостачального підприємства "Комуненергія" Рівненської міської ради про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за поставлений природний газ в сумі 9 456 221 грн. 43 коп..

09.06.2009р. на примусове виконання вказаного рішення видано наказ.

02.07.2009р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

01.08.2014р. органом ДВС на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49, ст. 67 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 14850427 по виконанню наказу господарського суду Рівненської області від 09.06.2009р. у справі № 12/63.

В оскаржуваній постанові зазначено, що відповідно до рішення Рівненської міської ради №3839 від 06.03.2014р. вирішено припинити КТП "Комуненергія" Рівненської міської ради шляхом його ліквідації та створено ліквідаційну комісію. Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців КТП "Комуненергія" РМР перебуває в стадії припинення, ліквідатором призначено Сокотуна Віталія Аполлінарійовича. Ч.2 ст.67 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі ліквідації боржника - юридичної особи виконавчий документ надсилається ліквідаційній комісії (ліквідатору) для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законом порядку. У разі надходження виконавчого документа до ліквідаційної комісії (ліквідатора) арешт з майна боржника знімається за постановою державного виконавця, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

24.02.2015р. до господарського суду Рівненської області від Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" надійшла скарга на дії органів Державної виконавчої служби, в якій скаржник просить суд:

- визнати неправомірними дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області, які полягають у винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 01.08.2014р. ВП № 14850427 з примусового виконання наказу господарського суду Рівненської області від 09.06.2009р. у справі № 12/63;

- визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 01.08.20014 р. ВП № 14850427 з примусового виконання наказу господарського суду Рівненської області від 09.06.2009р. у справі № 12/63;

- зобов'язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області відновити виконавче провадження та вжити всі заходи для фактичного повного виконання рішення суду у даній справі.

Згідно з ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Стаття 115 ГПК України передбачає, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим кодексом та Законом України "Про виконавче провадження". Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (стаття 116 ГПК України).

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону України "Про державну виконавчу службу" завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень статті 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

В силу приписів частини 1 статті 17 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

При винесенні оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець посилався на положення статті 67 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема на частину 2 вказаної статті.

Так, відповідно до частини 2 статті 67 Закону України "Про виконавче провадження", у разі ліквідації боржника - юридичної особи виконавчий документ надсилається ліквідаційній комісії (ліквідатору) для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законом порядку. У разі надходження виконавчого документа до ліквідаційної комісії (ліквідатора) арешт з майна боржника знімається за постановою державного виконавця, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

При цьому, стаття 67 Закону України "Про виконавче провадження" не містить положень, що визначають підстави та порядок закінчення виконавчого провадження.

Частина 3 статті 67 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що у разі якщо виконавчий документ надіслано ліквідаційній комісії (ліквідатору), виконавче провадження підлягає закінченню в порядку, встановленому цим Законом.

Такий порядок встановлено статтею 49 Закону України "Про виконавче провадження".

Зокрема, пунктом 3 частини 1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Отже, закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" можливе у випадку ліквідації юридичної особи.

Пунктом 1 частини 1 статті 110 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Разом з тим, положеннями частин 1 - 3 статті 104 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Порядок припинення юридичної особи в процесі відновлення її платоспроможності або банкрутства встановлюється законом.

Частиною 1 статті 91 Господарського кодексу України встановлено, що припинення діяльності господарського товариства відбувається шляхом його ліквідації або реорганізації відповідно до статті 59 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 9 статті 59 Господарського кодексу України, припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації - за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб - засновників суб'єкта господарювання чи їх правонаступників, а у випадках, передбачених законами, - за рішенням суду. Порядок припинення суб'єкта господарювання визначається законодавством.

Водночас, норми Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України не передбачають можливості закінчення виконання судового рішення під час процедури припинення юридичної особи та у процедурі добровільної ліквідації зокрема, лише з підстав наявності такої процедури.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням органу державної влади, прийнятим у випадках, передбачених законом. Юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Як вбачається з витягу від 20.02.2015р. з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Комунальне теплопостачальне підприємство "Комуненергія" Рівненської міської ради з 12.03.2014р. перебуває в стані припинення за рішенням засновників.

На момент розгляду скарги ліквідаційна процедура Комунального теплопостачального підприємства "Комуненергія" Рівненської міської ради не закінчена, юридичну особу не припинено. Дані в Єдиному державному реєстрі, які підтверджують внесення запису до ЄДРПОУ щодо припинення діяльності юридичної особи, хоч і містять інформацію про припинення Комунального теплопостачального підприємства "Комуненергія" Рівненської міської ради, але не містять інформації про припинення цієї юридичної особи саме у зв'язку з ліквідацією. В той час, як припинення юридичної особи можливе не лише шляхом ліквідації, а й шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) (ч.7 ст. 59 ГК України, ч. 1 ст. 104 ЦК України, ч. 1 ст. 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців").

Отже, враховуючи усе вищевикладене суд приходить до висновку, що оскільки до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не внесено запис про ліквідацію КТП "Комуненергія" РМР, тому в органу ДВС не було законних підстав для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 01.08.2014р. ВП № 14850427 покликаючись на п.3 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження".

Зазначена позиція також відображена у постанові Вищого господарського суду України від 23.07.2014 р. у справі №918/1974/13.

Відтак вимоги скарги в частині визнання недійсною постанови про закінчення виконавчого провадження від 01.08.14 р. ВП № 14850427 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В той же час скаржником заявлено вимогу щодо визнання неправомірними дій відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області, які полягають у винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 01.08.2014р. ВП № 14850427 з примусового виконання наказу господарського суду Рівненської області від 09.06.2009 р. у справі № 12/63.

Суд вважає за необхідне відмітити, що вказана вимога є питанням факту, від з'ясування якого залежить можливість задоволення чи відмови у задоволенні наведеної вище вимоги скаржника щодо визнання недійсною постанови державного виконавця, винесеної у результаті таких дій. Дана вимога не може розглядатися як спосіб захисту порушеного права скаржника у межах поданої скарги на дії органу ДВС у справі №12/63, оскільки навіть у випадку її задоволення порушене право скаржника відновлене не буде. Дане питання фактично досліджувалося судом при вирішенні вимоги скаржника щодо визнання недійсною постанови державного виконавця від 01.08.2014 р. ВП № 14850427.

Вказана позиція також відображена у постанові Вищого господарського суду України від 05.09.2012р. у справі №2/229.

За наведеного у задоволенні вимоги скаржника щодо визнання неправомірними дій органу ДВС необхідно відмовити.

Щодо вимоги ДП "Газ України" НАК "Нафтогаз України" про зобов'язання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області відновити виконавче провадження та вжити всі заходи для фактичного повного виконання рішення у даній справі, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.51 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

У абзаці 2 пункту 9.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" роз'яснено, що господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Із наведеного слідує, що скаржник може звернутися із вимогою про зобов'язання органу ДВС відновити виконавче провадження лише після спливу терміну, передбаченого ст.51 ЗУ "Про виконавче провадження", протягом якого виконавче провадження підлягає відновленню, та у випадку безпідставного ухилення державним виконавцем від вчинення відповідних дій.

Отже, у даному випадку згадана вимога скаржника є передчасною, оскільки ще не настав термін, протягом якого виконавче провадження має бути відновлене, та відсутні докази безпідставного ухилення від вчинення органом ДВС відповідних дій.

Відтак у цій частині скарга на дії державного виконавця задоволенню не підлягає.

У зв'язку з наведеним вимоги ДП "Газ України" НАК "Нафтогаз України", що викладені у скарзі на дії відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області, підлягають задоволенню частково.

Частиною 3 ст. 121-2 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Керуючись ст.ст. 33, 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Дочірньої компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Рівненській області задоволити частково.

2. Визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 01.08.2014р. ВП № 14850427 з примусового виконання наказу господарського суду Рівненської області від 09.06.2009 р. у справі № 12/63.

3. В решті скарги відмовити в задоволенні.

4. Ухвалу направити сторонам та органу виконання судового рішення.

Суддя Горплюк А.М.