ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.04.2015 Справа № 907/212/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю компанії „Максавто", м. Ужгород

до Ужгородської міської ради, м. Ужгород

з участю у справі третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у м. Ужгороді

про стягнення суми 802294 грн. 32 коп., в тому числі 21320 грн. інфляційних втрат у зв'язку з невиконанням договірного грошового зобов'язання, 1558 грн. трьох відсотків річних, 268083,32 грн. упущеної вигоди, 511333 грн. збитків від знецінення належних до сплати коштів внаслідок інфляційних втрат (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог).

Суддя господарського суду - В.В.Мокану

представники:

позивача - Добош П.І., директор,

Сковородько І .Ф., адвокат, довіреність № 129 від 20.03.2012 року

відповідача - Пекар В.І., довіреність № 03-17/358 від 06.01.2015 року

третьої особи - Васілинець Н.В., довіреність № 01-34/464 від 30.03.2015 року.

СУТЬ СПОРУ: товариством з обмеженою відповідальністю „Максавто", м. Ужгород заявлено позов до Ужгородської міської ради, м. Ужгород про стягнення суми 477361 грн. 50 коп. збитків, завданих у зв'язку з невиконанням судового рішення, в т.ч. 234798 грн. збитків від знецінення належних до сплати коштів внаслідок інфляційних втрат, 231601 грн. упущеної вигоди, 9535 грн. 50 коп. інфляційних втрат у зв'язку з невиконанням договірного грошового зобов'язання та 1427 грн. 3 % річних. Ухвалою господарського суду від 04.03.2015 року про порушення провадження у справі до участі у справі залучено Управління Державної казначейської служби у м. Ужгороді в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. Заявою від 07.04.2015 року позивач збільшив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача суму 802294 грн. 32 коп., в тому числі 21320 грн. інфляційних втрат у зв'язку з невиконанням договірного грошового зобов'язання, 1558 грн. трьох відсотків річних, 268083,32 грн. упущеної вигоди, 511333 грн. збитків від знецінення належних до сплати коштів внаслідок інфляційних втрат. Крім того, просить відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати, а саме, 16044,23 грн. судового збору та 4000 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

В судових засіданнях 10.04.2015 року, 21.04.2015 року, 23.04.2015 року брали участь вищевказані представники, оголошувались перерви відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Представники позивача підтримали позовні вимоги, які обґрунтовано посиланням на факт спричинення збитків внаслідок невиконання відповідачем рішення господарського суду Закарпатської області у справі № 5008/551/2012, яким частково задоволено позов ТОВ компанія „Максавто" до Ужгородської міської ради, Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради про стягнення коштів, сплачених за визнаним судом недійсним договором купівлі - продажу нерухомого майна від 15.08.2001 року № 374, та завданих збитків.

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 27.04.2015 року у справі № 907/212/15

Стверджують, що наказ суду не виконано у зв'язку з тим, що відповідач не вжив заходів для виконання судового рішення. Вимогу про стягнення суми 21320 грн. інфляційних втрат та 1558 грн. трьох відсотків річних обґрунтовують посиланням на ст. 625 Цивільного кодексу України та нараховують у зв'язку з невиконанням договірного грошового зобов'язання, решту заявлених вимог, а саме, упущену вигоду та шкоду у зв'язку із знеціненням належних до сплати коштів внаслідок інфляції вважають позадоговірною шкодою, яку просять відшкодувати на підставі ст. ст. 22, 1166, 1173 Цивільного кодексу України, ст. ст. 226 - 227 Господарського кодексу України. Наголошують, що відшкодування шкоди в даному випадку не залежить від вини органу місцевого самоврядування, проте, вважають, що саме протиправні дії відповідача призвели до спричинення шкоди. Аналізуючи питання про наявність складу правопорушення в діях відповідача, звертають увагу на те, що оскарження рішення суду прокурором не мало наслідком зупинення виконання рішення, протягом всього періоду від дати набрання рішенням суду законної сили не існувало судових рішень про зупинення виконання наказу по справі № 5008/551/2012.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, наведених у відзиві та доповненнях до нього. Зокрема, стверджує про неможливість застосування до спірних відносин ст. 625 Цивільного кодексу України, оскільки обов'язок сплатити кошти на користь позивача виник у Ужгородської міської ради із рішення суду і не є грошовим зобов'язанням. Вважає, що відносини з приводу виконання рішення суду не є цивільно - правовими, оскільки стосуються виконання рішення суду органами виконавчої служби. Наголошує на необхідності встановлення всіх елементів складу господарського правопорушення при вирішенні питання про стягнення збитків. Заявлені до стягнення суми витрат на оренду приміщення та платежі за договорами кредиту оцінює як такі, що не є збитками, оскільки ці витрати не мають обов'язкового характеру та необхідних ознак збитків відповідно до приписів чинного законодавства, а факт їх наявності та розмір не знаходяться у безпосередньому причинному зв'язку з виконанням відповідачем рішення господарського суду Закарпатської області від 23.05.2014 року у справі № 5008/551/2012. Надав докази проведення Ужгородською міською радою повного розрахунку згідно наказу суду № 5008/551/2012 шляхом сплати суми 1573571,89 грн. меморіальним ордером № 72 від 17.04.2015 року на рахунок ТОВ компанія „Максавто".

Третьою особою подано суду пояснення та пакет документів, якими відображено дії Управління Державної казначейської служби України у м. Ужгороді по виконанню наказу господарського суду Закарпатської області у справі № 5008/551/2012, а саме, надіслання численних вимог до Ужгородської міської ради як головного розпорядника коштів місцевого бюджету, розрахунково - касове обслуговування якого здійснює Управління казначейства, про необхідність вжиття заходів для виконання судового рішення, визначення та повідомлення кодів тимчасової класифікації видатків бюджету та рахунків, з яких проводитиметься списання коштів за згаданим наказом. Однак, зміни до Програми сприяння виконанню судових рішень протягом 2014 року міською радою до Управління казначейства не направлено та не виділено кошти на її виконання.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників учасників спору, суд встановив:

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 27.04.2015 року у справі № 907/212/15

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 03.09.2010 року у справі № 2/4 визнано недійсним договір купівлі - продажу № 374 від 15.08.2001 року, згідно якого Фонд приватизації та управління майном міста Ужгородської міської ради продав, а ТОВ „Торгтранс - Плюс", правонаступником якого є позивач у справі, купило приміщення по вул. Електрозаводській,5 в м. Ужгороді літ. „А", „Б", „В" та „Е" загальною площею 157,1 кв. м за ціною 61148 грн., а також витребувано з чужого незаконного володіння приміщення в м. Ужгороді по вул. Електрозаводській, 35 літ. „Т", „Ф", „У" (вони же літ. „А", „Б", „В", „Е" по вул. Електрозаводській, 5), що належать ТОВ ЗФ по оптовій і роздрібній торгівлі „Укрторгбудматеріали" та усунуто перешкоди у користуванні товариством своєю власністю, зобов'язавши ТОВ „Максавто" звільнити зазначені приміщення.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 23.05.2014 року у справі № 5008/551/2012 частково задоволено позов ТОВ компанії „Максавто" до Ужгородської міської ради та Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, застосовано правові наслідки недійсності вищевказаного правочину - реституцію та відшкодування збитків, стягнуто з Ужгородської міської ради на користь ТОВ компанії „Максавто" суму 18513371,68 грн., яка включає 61148 грн. коштів, сплачених за визнаним судом недійсним договором купівлі - продажу № 374 від 15.08.2001 року, 92185,45 грн. збитків у вигляді інфляційних втрат коштів, сплачених за зазначеним договором купівлі - продажу за період з 15.08.2001 року по 31.03.2014 року, 1389489,39 грн. збитків у вигляді вартості втраченого майна, 308557,84 грн. збитків у вигляді додаткових витрат на оренду приміщень у період з 15.07.2011 року по 31.03.2014 року та у відшкодування судових витрат 39387,25 грн.

Рішення господарського суду від 23.05.2014 року у справі № 5008/551/2012 набрало законної сили 03.06.2014 року, для його примусового виконання 13.06.2014 року був виданий наказ, який був пред'явлений позивачем для виконання у Державну казначейську службу України у м. Ужгороді 01.07.2014 року.

За апеляційною скаргою прокурора Закарпатської області рішення господарського суду Закарпатської області у справі № 5008/551/2012 було переглянуто Львівським апеляційним господарським судом та залишено без змін постановою від 06.10.2014 року. Винесеною за касаційною скаргою виконуючого обов'язки прокурора Закарпатської області постановою Вищого господарського суду України від 16.12.2014 року рішення господарського суду Закарпатської області від 23.05.2014 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 06.10.2014 року скасовано в частині стягнення суми 308557,84 грн. додаткових витрат по оплаті орендної плати, в цій частині позову відмовлено, в решті рішення та постанову залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 15.01.2015 року припинено стягнення за скасованою частиною рішення суду від 23.05.2014 року, а саме, відносно суми 308557,84 грн. додаткових витрат на оренду приміщення.

Судом встановлено, що після набрання рішенням господарського суду Закарпатської області законної сили будь - яких процесуальних актів про зупинення його виконання не виносилося.

До моменту звернення позивача до суду відповідачем сплачено згідно меморіального ордеру № 43/1 від 05.08.2014 року суму 1978,20 грн. на виконання наказу господарського суду по справі № 5008/551/2012, а також платіжним дорученням № 12 від 27.02.2015 року суму 6651 грн. у відшкодування судових витрат по зазначеній справі.

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 27.04.2015 року у справі № 907/212/15

В процесі розгляду даної справи відповідачем сплачено присуджену у справі № 5008/551/2012 суму 1573571,89 грн. меморіальним ордером № 72 від 17.04.2015 року на рахунок ТОВ компанія „Максавто".

Позовні вимоги у даній справі позивач розмежував наступним чином: 1) стосовно суми 61148 грн. коштів, стягнутих судом в порядку реституції як сплачені за визнаним судом недійсним договором купівлі - продажу № 374 від 15.08.2001 року, просить на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України за невиконання рішення суду в частині грошового зобов'язання стягнути з відповідача 21320 грн. інфляційних втрат за період з 03.06.2014 року по 31.03.2015 року та 1558 грн. трьох відсотків річних за період з 03.06.2014 року по 10.04.2015 року; 2) нарахував збитки у вигляді упущеної вигоди у загальній сумі 268083,32 грн., які складаються із суми 148848,62 грн. орендних платежів, які, за твердженням позивача, підприємство було змушено сплатити за договорами оренди нежитлових приміщень, будучи позбавленим внаслідок невиконання судового рішення можливості придбати власне нерухоме майно, та суми 119234,70 грн., спрямованої на погашення відсотків за банківськими кредитами, яких у разі виконання рішення суду, на думку позивача, можна було уникнути, погасивши кредити; 3) збитки в сумі 511333,15 грн. у вигляді інфляційних втрат від знецінення присудженої судом іншої суми коштів (за виключенням 61148 грн. коштів, присуджених судом до повернення в порядку реституції).

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши позиції учасників спору та норми чинного законодавства, суд констатує наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України. Обов'язковість рішень суду належить до основних засад судочинства. Наслідком невиконання рішень суду є відповідальність, передбачена законодавством.

Підставою для настання відповідальності у вигляді відшкодування шкоди є правопорушення, що включає в себе певні елементи: збитки, протиправність поведінки особи, яка заподіяла збитки; причинний зв'язок між ними; вина.

Згідно ст. 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю органу місцевого самоврядування при здійснені ними своїх повноважень, відшкодовується органом місцевого самоврядування незалежно від вини.

Шкоду від знецінення внаслідок інфляції присуджених судом коштів у зв'язку з втратою майна позивач пов'язує з бездіяльністю органу місцевого самоврядування - Ужгородської міської ради по виконанню рішення господарського суду Закарпатської області від 23.05.2014 року у справі № 5008/551/2012.

У вирішенні спору про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок невиконання рішення суду, належить встановити не тільки факт невиконання судового рішення та неотримання кредитором присудженого судом, а і наявність причинного зв'язку між невиконанням судового рішення та заподіяною шкодою.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів визначений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 (із змінами і доповненнями), якою затверджено „Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ" (далі „Порядок").

Ужгородська міська рада є головним розпорядником коштів місцевого бюджету, її розрахунково - касове обслуговування здійснює Управління Державної казначейської служби України у м. Ужгороді.

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 27.04.2015 року у справі № 907/212/15

Судом встановлено, що на виконання вищевказаного Порядку після звернення стягувача з заявою про виконання наказу господарського суду Закарпатської області від 13.06.2014 року по справі № 5008/551/2012 у зв'язку з недостатністю поданих документів для визначення кодів тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів, економічної класифікації видатків бюджету та рахунку, з якого проводиться безспірне списання коштів, Управління казначейства листом від 04.07.2014 року звернулось до Ужгородської міської ради щодо необхідності визначення та повідомлення у строк до 11.07.2014 року вказаної інформації для безспірного списання коштів за зазначеним наказом суду.

Листом від 11.07.2014 року № 07-28/102 Ужгородська міська рада повідомила, що кошти для виконання наказу господарського суду Закарпатської області по справі № 5008/551/2012 в сумі 1887880,73 грн. будуть зарезервовані по відповідному розрахунковому рахунку з призначенням „інші поточні видатки".

У зв'язку з тим, що за визначеними кодами тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів та економічної класифікації видатків бюджету, за якими повинно було здійснюватися безспірне списання коштів, на рахунках Ужгородської міської ради не було достатньо кошторисних призначень та коштів для виконання судового рішення, Управління казначейства 14.07.2014 року звернулось до міської ради з вимогою № 03-11/1021 про необхідність вжиття боржником заходів для виконання судового рішення.

Матеріалами справи підтверджено, що з такими вимогами Управління казначейства зверталось до боржника щомісячно, а саме: листами від 14.08.2014 № 06-14-1/1212, від 15.09.2014 № 06-14-1/1415, від 15.10.2014 № 03-11/1634, від 14.11.2014 № 03-11/1856, від 15.12.2014 № 03-11/2109, від 16.01.2015 № 06-14-1/72, від 04.02.2015 № 06-14-1/189, від 03.03.2015 № 06-14-1/343.

У відповідь Ужгородською міською радою повідомлялось, що питання виділення коштів на виконання рішення господарського суду Закарпатської області по справі № 5008/551/2012 буде винесено на розгляд чергової сесії Ужгородської міської ради по Програмі сприяння виконанню рішень суду. Однак, зміни до Програми сприяння виконанню рішень суду протягом 2014 року до Управління казначейства радою не направлено та не виділено коштів на її виконання.

Пунктом 13 вищевказаного Порядку передбачено, що зупинення безспірного стягнення коштів здійснюється, зокрема, у разі: зупинення судом виконання виконавчого документу, прийняття судом до розгляду касаційної скарги прокурора на судове рішення.

Судом встановлено, що виконання наказу господарського суду від 13.06.2014 року судом не зупинялось, касаційна скарга в.о прокурора Закарпатської області була прийнята до провадження Вищим господарським судом 17.11.2014 року. Постановою Вищого господарського суду України від 16.12.2014 року рішення господарського суду Закарпатської області та постанову Львівського апеляційного господарського суду скасовано в частині стягнення суми 308557,84 грн. додаткових витрат по оплаті орендної плати, в цій частині позову відмовлено, а в решті рішення та постанову залишено без змін. Проте, фактичне виконання рішення суду у справі № 5008/551/2012 відбулося лише в процесі розгляду даної справи 17.04.2015 року.

Наведені обставини дають підстави для висновку про наявність причинного зв'язку між діями (бездіяльністю) відповідача та спричиненою позивачу внаслідок тривалого невиконання судового рішення шкодою.

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 27.04.2015 року у справі № 907/212/15

Визначаючи розмір збитків від знецінення присуджених судом коштів, суд враховує позицію Президії ВГСУ стосовно права кредитора вимагати відшкодування у разі, якщо після прийняття судом рішення про відшкодування збитків, їх розмір збільшився в результаті росту цін (п. 4 рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 18.11.2003 року № 04-5/1429). При цьому правомірним є визначення збитків внаслідок інфляції лише стосовно суми вартості втраченого майна, яка складає 1389480,39грн. Збитки від інфляції у зв'язку з невиконанням рішення суду про стягнення зазначеної суми за період з червня 2014 року по березень включно 2015 року складають 498823 грн. 46 коп., підлягають стягненню з відповідача.

Оцінюючи правомірність позовних вимог про стягнення 21320 грн. інфляційних втрат у зв'язку з невиконанням договірного грошового зобов'язання та 1558 грн. трьох відсотків річних, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у цій частині з огляду на застосовану позивачем підставу вимог - ст. 625 Цивільного кодексу України, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, повинен сплатити суму боргу з врахуванням індексу інфляції і 3% річних. Позиція позивача стосовно виникнення у відповідача грошового зобов'язання по поверненню коштів за визнаним судом недійсним договором купівлі - продажу у зв'язку з застосуванням реституції є помилковою, оскільки дії по поверненню коштів в даному випадку вчиняються стороною не на виконання взятих на себе зобов'язань, а з іншої підстави. Аналогічна позиція викладена у п. 5.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року № 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань".

Щодо вимоги про стягнення суми витрат на оренду приміщень та отримання коштів за договорами кредиту суд вважає обґрунтованою позицію відповідача про відсутність підстав для їх стягнення, оскільки ці витрати не мають обов'язкового характеру та необхідних визначених законодавством ознак збитків, факт їх наявності та розмір не знаходяться у безпосередньому причинному зв'язку з виконанням відповідачем рішення господарського суду Закарпатської області від 23.05.2014 року у справі № 5008/551/2012.

З огляду на викладене позов підлягає задоволенню частково в сумі 498823 грн. 46 коп., в інший частині вимог належить відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору та витрати на оплату послуг адвоката на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України слід віднести на сторони пропорційно сумі заявлених вимог, а саме, відшкодуванню за рахунок відповідача підлягає сума 9975 грн. 43 коп. судового збору та 2486 грн. 98 коп. витрат на оплату послуг адвоката.

Керуючись ст. ст. 49, 82 - 84 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Ужгородської міської ради, м. Ужгород, пл. Поштова, 3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю компанії „Максавто", м. Ужгород, вул. Шумна, 25, суму 498823 (чотириста

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 27.04.2015 року у справі № 907/212/15

дев'яносто вісім тисяч вісімсот двадцять три) грн. 46 коп. збитків від знецінення належних до сплати коштів внаслідок інфляційних втрат, а також 9975 (дев'ять тисяч дев'ятсот сімдесят п'ять) грн. 43 коп. у відшкодування судового збору та 2486 (дві тисячі чотириста вісімдесят шість) грн. 98 коп. витрат на оплату послуг адвоката.

3. В інший частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 28.04.2015 року.

Суддя Мокану В.В.