ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.04.15р. Справа № 904/797/15
За позовом Приватного акціонерного товариства "Виробниче підприємство "Техмаш", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропромбудівництво", м. Дніпропетровськ

про стягнення 335 465 грн. 65 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Виробниче підприємство "Техмаш" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропромбудівництво" заборгованість в розмірі 335 465 грн. 65 коп., з яких: 333 673 грн. 87 коп. та 1 791 грн. 78 коп. - штрафні санкції, відповідно до умов договору підряду № 43 від 09.09.10р.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх господарських зобов'язань.

Відповідач явку свого повноважного представника в призначені судові засідання не забезпечив та не надав витребувані судом документи.

Поштові повідомлення про вручення відповідачу ухвал про порушення провадження від 09.02.15р. та відкладення розгляду справи від 03.03.15р., 02.04.15р., направлених судом на адресу відповідача, до господарського суду не надходили.

Господарський суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що станом на 09.02.15р. зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців і співпадає з адресою вказаною в позовній заяві. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Згідно з реєстрами поштових відправлень господарського суду Дніпропетровської області № 302 від 11.02.15р. та 67а від 06.04.15р., ухвали суду від 09.02.15р., від 02.04.15р. направлені судом на адресу відповідача, що може вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Одночасно, матеріали справи містять докази направлення на адресу відповідача копії ухвали суду від 02.04.15р., здійсненого позивачем на вимогу господарського суду.

За таких обставин, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

Відповідно до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Представник позивача в судове засідання 21.04.15р. не з'явився.

14.04.15р. на адресу суду надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи, у зв'язку із зайнятістю представника позивача в іншому судовому процесі.

Враховуючи закінчення встановленого законом строку розгляду справи; повідомлення судом належним чином позивача про час та місце судового засідання у справі, що підтверджується наявними у справі доказами; достатність матеріалів справи для винесення рішення у справі; можливість уповноваження позивачем іншого представника для представлення інтересів в суді, господарський суд вважає за необхідне клопотання позивача відхилити та розглянути справу за відсутністю представників сторін.

В порядку ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

09.09.10р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропромбудівництво" (замовник) та Акціонерним товариством закритого типу виробничим підприємством «Техмаш», найменування якого згідно статутних документів змінено на приватне акціонерне товариство «Виробниче підприємство» Техмаш» (підрядник)укладено договір підряду № 43 (надалі-Договір), відповідно до умов якого підрядчик в межах загальної суми договору зобов'язується виконати будівельно-монтажні роботи, зазначені в п. 2.1 Договору у відповідності до проектної документації та додатків до даного Договору, власними та залученими силами в строки, обумовлені сторонами в даному Договорі та здати виконані роботи у визначеному порядку , а замовник прийняти та оплатити виконані роботи (п.п. 2.1, 2.2, 2.3 Договору).

Згідно п. 3.1 Договору загальна вартість робіт визначається на підставі Протоколу узгодження договірної ціни (Додаток № 1) та складає 3 564 085 грн. 20 коп. з ПДВ. Вартість кожного конкретного виду робіт визначається на підставі Додатків №2 - №5, які є невід'ємною частиною Даного Договору.

Вартість робіт по даному Договору є твердою та незмінною для того обсягу робіт, який визначений у відповідності із завданням замовника (п. 3.2 Договору).

Додатковою угодою № 1 від 20.08.12р. до Договору сторони узгодили нову редакцію п. 3.1 Договору: «Загальна вартість робіт складає 4 066 215 грн. 71 коп. з ПДВ. В тому числі - монтаж обладнання - 2 091 111 грн. 39 коп.; монтаж металоконструкцій - 738 493 грн. 00 коп.; монтаж аспираційних систем - 15 504 грн. 00 коп.; монтаж технологічних трубопроводів - 1 131 107 грн. 32 коп.»

В порядку п. 3.3 Договору сторони уклали додаткову угоду № 2 від 15.07.13р. до Договору, якою визначили додатковий перелік робіт та їх вартість (а.с. 15).

Відповідно із п. 4.1 Договору оплата виконаних підрядником робіт по даному Договору здійснюється замовником в наступному порядку: протягом 5 банківських днів після підписання Договору замовник сплачує підряднику аванс у розмірі 15% від загальної вартості робіт по даному Договору для виконання підрядником робіт, обумовлених у Додатку № 1 до даного Договору (п.п. 4.1.1); сума авансу складає 534 612 грн. 78 коп. з ПДВ (п.п. 4.1.2).

Під час виконання своїх зобов'язань за даним Договором, у період з 20 по 25 число кожного місяця включно, підрядник надає замовнику акти приймання-здачі виконаних робіт КБ-2 (спрощена форма) та складає на його основі акт по формі КБ-3 з утримання по авансу 15% (п. 4.2 Договору). Акти приймання-здачі виконаних робіт КБ-2 (спрощена форма) оформлюються підрядником на підставі актів фактично виконаних обсягів робіт, узгоджених з замовником (п. п. 4.2.1 Договору).

Таким чином, замовник сплачує підряднику вартість прийнятих замовником робіт за вирахуванням авансу (аванс утримується пропорційно сумі виконаних робіт) (п. 4.3 Договору).

За умовами п. п. 4.4., 4.5 Договору замовник протягом 5 календарних днів розглядає та підписує акт приймання-здачі виконаних робіт або надає вмотивовану відмову, у разі чого сторонами складається акт із переліком претензій та узгоджується строки усунення претензій.

У разі ненадання замовником вмотивованої відмови від підписання акту приймання-здачі виконаних робіт протягом 5 календарних днів з моменту пред'явлення замовнику актів, вказані акти вважаються прийнятими замовником у повному обсязі без зауважень та підлягають сплаті замовником протягом 7 календарних днів після отримання рахунку (п. 4.6 Договору).

Згідно п. 4.7 Договору після підписання акта приймання-здачі виконаних робіт підрядник надає замовнику рахунок, оформлений на підставі акта виконаних робіт. Оплата здійснюється замовником протягом 7 календарних днів після отримання рахунку.

На виконання умов Договору позивачем протягом червня 2011р. - липня 2013р. виконані будівельно-монтажні роботи на загальну суму 4 101 136 грн. 65 коп., що підтверджується відповідними актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та довідками про вартість виконаних будівельних робіт, які підписані сторонами та скріплені відтисками їх печаток (а.с. 16-103).

Відповідач в порушення умов Договору за виконані роботи розрахувався частково, сплативши 3 767 462 грн. 78 коп., у зв'язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем частково у розмірі вартості робіт по акту приймання виконаних будівельних робіт за травень 2012р. на суму 108 грн. 13 коп. та у розмірі вартості робіт по актам приймання виконаних будівельних робіт за червень 2012р. (18 522 грн. 00 коп.), за серпень 2012р. (129 644 грн. 60 коп.), за листопад 2012р. (150 478 грн. 20 коп.), за липень 2013р. (34 920 грн. 94 коп.), що складає загальну суму 33 673 грн. 87 коп.

З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з вимогами від 17.07.14р. № 446, від 14.01.15р. № 8, в яких вимагав сплатити заборгованість за виконані роботи, проте станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості відповідачем не надано. Вимоги позивача залишені без відповіді та задоволення.

За умовами п. 11.3 Договору за затримку замовником оплати виконаних робіт, згідно п. 4.7 Договору, він сплачує підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості платежу за кожний день затримки.

Згідно розрахунку позивача розмір пені, нарахованої позивачем за період з 27.01.15р. по 02.02.15р. складає 1 791 грн. 78 коп.

Заборгованість відповідача підтверджується: Договором з додатками та додатковими угодами до нього, актами приймання виконаних будівельних робіт, довідками про вартість виконаних робіт, копіями банківських виписок на підтвердження часткової оплати відповідачем вартості виконаних підрядних робіт тощо.

На час розгляду справи доказів сплати заборгованості відповідачем не надано.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Приписами статті 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обов'язковим до виконання.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, матеріали справи не містять доказів виставлення підрядником замовнику рахунків, складених на підставі кожного з актів приймання виконаних будівельних робіт, в порядку п. 4.7 Договору.

Водночас, позивачем в матеріали справи надано рахунок № 2 від 11.01.14р. на суму 333 673 грн. 87 коп., направлений на адресу відповідача разом з вимогами від 17.07.14р. № 446, від 14.01.15р. № 8, в порядку досудового врегулювання спору (а.с. 109-114).

Як вбачається з наданих позивачем документів, вимога від 17.07.14р. № 446 відповідачем не отримана, про що відділенням поштового зв'язку складено повідомлення, яке містить відбиток печатки відділення поштового зв'язку із датою 19.08.14р. Наведене також підтверджується витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" від 30.01.15р. (а.с. 111).

За приписами п. 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" днем пред'явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв'язку і підприємством зв'язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред'явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

За вказаних обставин, строк оплати заборгованості в сумі 333 673 грн. 87 коп. є таким, що настав 26.08.2014р.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно зі ст. ст. 1 та 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно із п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.13р. № 14 з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, з урахуванням дати виникнення у відповідача зобов'язання оплатити прийняті будівельні роботи на користь позивача (26.08.14р.), останній набув право вимагати оплату заборгованості з урахуванням штрафних санкцій за порушення грошового зобов'язання за період з 27.08.14р. по 24.02.15р.

Перевіривши розрахунок позивача, судом встановлено, що період нарахування пені, зазначений позивачем у позові (з 27.01.15р. по 02.02.15р.), визначений у межах загального періоду, вказаного вище згідно приписів ч. 6 ст. 232 ГК України, у зв'язку із чим розрахунок пені, відповідає умовам Договору та вимогам чинного законодавства.

За нормами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої, встановлені договором, майново-господарські зобов'язання перед позивачем з оплати виконаних підрядних робіт, чим порушив умови укладеного із позивачем Договору та вищевказані приписи діючого законодавства, тому позовні вимоги позивача про примусове стягнення з відповідача основного боргу в сумі 333 673 грн. 87 коп. та 1 791 грн. 78 коп. пені - є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст.4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропромбудівництво" (49010, м. Дніпропетровськ, вул. Лазаряна, буд. 3, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Виробниче підприємство» Техмаш» (49034, м. Дніпропетровськ, вул. Білостоцького, буд. 118; 49022, м. Дніпропетровськ, вул.. Маршала Малиновського, буд. 94Б, ) 333 673 грн. 87 коп. (триста тридцять три тисячі шістсот сімдесят три грн. 87 коп.) заборгованості, 1 791 грн. 78 коп. (одну тисячу сімсот дев'яносто одну грн. 78 коп.) пені, 6 709 грн. 31 коп. (шість тисяч сімсот дев'ять грн. 31 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дати його підписання.

Суддя І.А. Рудь
Повне рішення складено -27.04.15р.