ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.15р. Справа № 904/1808/15
За позовом: Публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд», м. Київ

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Скорпіон», с. Ранній Ранок

Про: стягнення 491 702, 83 грн. штрафу

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача : Ягодзинська К.С. (дов.№208 від 05.11.14р.);

Від відповідача : Тумасов Р.Г. (дов. від 04.02.15р.)

СУТЬ СПОРУ:

ПАТ «Аграрний фонд» (позивач) звернувся з позовом до ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Скорпіон» (відповідач) про стягнення 491 702, 83 грн. штрафу (відповідно до п.7.5. договору) за порушення умов п.1.2. біржового договору поставки зерна врожаю 2014 року №1214 Ф від 03.12.13р. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на ту обставину , що відповідач , який одержав суму попередньої оплати за товар від позивача , не передав товар в установлений строк та не сплатив штраф в розмірі 50% від суми попередньої оплати .

ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Скорпіон» ( відповідач) у відзиві на позов зазначає, що він дійсно у порушення умов поставки здійснив лише часткову поставку зерна на суму 796 863, грн. ( а саме ячмінь 3 класу у кількості 444, 321 т. ); але це порушення сталося не з його вини, оскільки земельні ділянки , урожай з яких передбачалося поставити відповідачем відповідно до умов біржового договору №1214Ф від 03.12.13р. на користь позивача , знаходяться на території окупованої Автономною Республіки Крим; у зв'язку з чим відн не мав можливості виконати свої договірні зобов'язанян у встановлених строках та об'ємах. Також відповідач зазначає ,що у зв'язку з аномальною погодою в минулому році та значним підвищенням цін на добриво, паливно-мастильні матеріали у цьому році, відповідач не зміг повністю виконати свої зобов'язання перед позивачем. Окрім того - відповідач зазначає, що відповідно до приписів ст.551 ЦК України та ст.233 ГК України суд має право зменшити розмір санкцій; оскільки відповідач і так зазнав великих фінансових втрат, поставив частину продукції , повернув решту суми передплати у сумі 983 405,00грн. повністю компенсував позивачу відсотки за користування коштами у сумі 226 318, 00 грн. ; сплата додаткового штрафу у розмірі 50 % від суми передплати (491 702, 83 грн.) є непід'ємною сумою на сьогоднішній день, може призвести до втрати заробітної плати робітників підприємства , скорочення робочих місць, та , у кінцевому результаті - до банкрутства підприємства.

10.04.15р. ПАТ «Аграрний фонд» (позивач) надав письмові пояснення , в яких виклав свої заперечення відносно посилань відповідача на те, що земельні ділянки , урожай з яких передбачалося поставити на виконання умов договору , знаходяться на території АР Крим, Позивача вважає, що ці твердження відповідача не відповідають дійсності, оскільки для укладення біржового договору поставки зерна врожаю 2014 р. відповідачем до ПАТ «Аграрний фонд» було подано довідки управлінь агропромислового розвитку Криворізької районної державної адміністрації та Широківської районної державної адміністрації, якими засвідчено дані по зазначеним районам, а не по АР Крим; крім того, згідно п.2.2. договору страхування від 28.11.13р. з врахуванням додаткового договору від 30.04.14р. №1 , було застраховано посіви , які знаходяться в Дніпропетровській області, Широківському та Криворізькому районах. (а.с.54-147).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.12.13р. між ПАТ «Аграрний фонд» (покупець) та ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Скорпіон» (постачальник) укладено біржовий договір поставки зерна врожаю 2014 року № 1214Ф , згідно умов якого в порядку та на умовах договору постачальник передає покупцю у власність товар: ячмінь 3 класу у кількості 1 623,000 тонн на базисі поставки: франко - склад Хлібна база № 73, ДП ДАРУ, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його. Пунктом 1.2. договору встановлено термін поставки до 01.10.14р.

10.04.2014р. між ПАТ «Аграрний фонд» та ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Скорпіон» укладено додатковий договір № 1 до біржового договору поставки зерна врожаю 2014 року № 1214Ф від 03.12.2013. Відповідно до п. 3.1. договору в редакції вищезазначеного додаткового договору сума попередньої оплати за цим договором складає 70 відсотків вартості всього обсягу товару, виходячи з мінімальної інтервенційної ціни на момент укладення договору і становить 1 780 268, 70 грн. Попередня оплата здійснюється покупцем в два етапи згідно з підпунктом 4.1. цього договору

На виконання підпункту 4.1. договору ПАТ «Аграрний фонд» здійснив перерахування відповідачу 1 271 620, 50 грн., яка становить першу частину попередньої оплати та дорівнює 50 відсотків вартості всього обсягу товару, про що свідчить виписка з рахунку за 06.12.2013. У подальшому ПАТ «Аграрний фонд» здійснив перерахування відповідачу 508 648, 20 грн., яка становить другу частину попередньої оплати та дорівнює 20 відсотків вартості всього обсягу товару, про що свідчить виписка з рахунку за 06.05.2014. Таким чином, загалом ПАТ «Аграрний фонд» перерахувало відповідачу 1 780 268, 70 грн.

Відповідач у порушення умов договору здійснив лише часткову поставку зерна на суму 796 863, 05 грн., а саме: ячмінь 3 класу 2014 року врожаю у кількості 444,321 тонн на суму 796 863, 05 грн. (акт передавання - приймання зерна від 05.08.2014 № 777Б). Таким чином, після здійснення часткової поставки товару відповідач продовжував користуватися коштами позивача у сумі 983 405, 65 грн. (1 780 268, 70 грн. - 796 863, 05 грн. = 983 405, 65 грн.).

Поряд з цим, пунктом 7.5. договору передбачено, що у разі , коли постачальник, який одержав суму попередньої оплати товару, та не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати. У разі пред'явлення покупцем вимоги про повернення попередньої оплати постачальник зобов'язаний протягом п'яти робочих днів повернути на поточний рахунок покупця попередню оплату у сумі ,визначеній підпунктом 3.1. цього договору та додатково сплатити на користь покупця : проценти у розмірі 24 % річних на суму попередньої оплати за кожен день користування коштами, обраховуючи від дня одержання цієї суми від покупця; штраф у розмірі 50% від суми попередньої оплати.

26.12.2014 ПАТ «Аграрний фонд» звернулося до відповідача з вимогою № 3408, в якій просив повернути попередню оплату та сплатити на користь покупця проценти у розмірі 24% річних і штраф у розмірі 50%.

Відповідач повернув ПАТ «Аграрний фонд» залишок попередньої оплати у сумі 983 405, 65 грн. та 24% річних за користування коштами у сумі 226 318, 01 грн. , про що свідчить виписка з рахунку за 21.11.14р. Однак, штраф у розмірі 50% від суми попередньої оплати відповідачем сплачено не було.

У зв'язку з цим ПАТ «Аграрний фонд» повторно звернулося до відповідача з вимогою від 16.01.2015 № 03/67 про сплату штрафу у розмірі 491 702, 83 гривень, однак вказаний штраф станом на даний час залишається неоплаченим та вимога не виконана.

Згідно із ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

На момент подання позовної заяви строк виконання зобов'язання відповідачем - сплата штрафу у розмірі 50% від суми попередньої оплати настав.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст.525 ЦК України)

Згідно зі ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). (ст.610 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. (ст.611 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Статтею 712 цього Кодексу передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу статті 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Принцип свободи договору є одним із загальних принципів цивільного законодавства. Водночас, укладаючи договір і визнаючи його умови, сторони мають враховувати чинне законодавство, звичаї ділового обороту, а також вимоги розумності та справедливості.

Відповідно до приписів ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Основними видами господарських зобов'язань є майново-господарські зобов'язання та організаційно-господарські зобов'язання. Сторони можуть за взаємною згодою конкретизувати або розширити зміст господарського зобов'язання в процесі його виконання, якщо законом не встановлено інше.

Згідно з пунктами 1, 2 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання. Господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими: потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; передбачена законом відповідальність виробника (продавця) за недоброякісність продукції застосовується також незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; сплата штрафних санкцій за порушення зобов'язання, а також відшкодування збитків не звільняють правопорушника без згоди другої сторони від виконання прийнятих зобов'язань у натурі; у господарському договорі неприпустимі застереження щодо виключення або обмеження відповідальності виробника (продавця) продукції. (ст.216 ГК України).

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. (ст.230 ГК України).

Враховуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи , суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ПАТ «Аграрний фонд» про стягнення з ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Скорпіон» штрафу за порушення п.1.2. договору, оскільки матеріалами доведено, що сторони , укладаючи біржовий договір поставки зерна врожаю 2014 року №1214 Ф від 03.12.13р. , вільно виявили своє бажання і домовились укласти угоду в певній формі ( у т.ч. п.7.5 договору) , узгодили його умови , підписали договір та приступили до його виконання, так ПАТ «Аграрний фонд» здійснив попередню оплату товару, а ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Скорпіон» частково поставив товар .

При цьому суд критично оцінює заперечення ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Скорпіон», викладені ним у відзиві на позов, оскільки останнім не надано жодних доказів того, що земельні ділянки , урожай з яких передбачалося поставити на виконання умов договору знаходяться на території АР Крим, у зв'язку з чим відповідачем не могла бути здійсненна поставка зерна. Натомість надані позивачем докази спростовують ці твердження відповідача

Відповідно до ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Положення статті 233 Господарського кодексу України, що кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, встановлює, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26 грудня 2011 року N 18 встановлено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо. У зазначеній нормі ГПК йдеться про можливість зменшення розміру саме неустойки (штрафу, пені), а тому вона не може застосовуватися у вирішенні спорів, пов'язаних з відшкодуванням сум збитків та шкоди (стаття 22, глава 82 Цивільного кодексу України). Крім того, ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв'язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України і статтею 233 Господарського кодексу України.

Враховуючи вищезазначені правові норми та фактичні обставини справи , суд, не вбачає достатньо правових підставі для зменшення суми штрафу ( оскільки відповідачем не наведено належними доказами , що даний випадок є винятковим ) , а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд ,-

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2.Стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарського підприємства «Скорпіон» (53054, с. Ранній Ранок Криворізького району Дніпропетровської області, вул. Набережна, 1; ) на користь позивача - Публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд» ( 01001, м. Київ, вул. Б.Грінченко, 1; ): 491 702, 83 грн. - штрафу та 9 834, 06 грн. - судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Суддя Васильєв О.Ю.

25.04.15р.