ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2015 року Справа № 912/999/15-г

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.

суддів: Науменка І.М., Вечірка І.О.,

секретар судового засідання: Назаренко С.Г.

представник сторін в судове засідання не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 27.03.2015 р. у справі

за заявою Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області

до приватного підприємства "АКВ-Антей", с.Соколівське, Кіровоградського району, Кіровоградської області

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 27.03.2015 р. (суддя Деревинська Л.В.) заяву ініціюючого кредитора Кіровоградської ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області про порушення провадження у справі про банкрутство ПП "АВК-Антей" залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.81 ГПК України..

Згадана ухвала обґрунтована посиланням на те, що ініціюючим кредитором на виконання вимог господарського суду не надано доказів авансування шляхом внесення суми авансового платежу на депозитний рахунок нотаріуса, з якого винагорода виплачується арбітражному керуючому за кожний місяць виконання повноважень розпорядника майна відповідно до ст.22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Не погодившись з даною ухвалою, Кіровоградська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області звернулась до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та прийняти рішення, яким зобов'язати господарський суд Кіровоградської області порушити провадження у справі про банкрутство приватного підприємства «АВК-Антей».

Скаржник зазначає, що норми законодавства на які посилається суд першої інстанції не вказують прямо і не зобов'язують при зверненні кредитора до суду з заявою про порушення справи про банкрутство проводити авансування оплати арбітражного керуючого, тобто така вимога є передчасною і не відповідає вимогам чинного законодавства.

Представники сторін не використали своє право бути присутніми у судовому засіданні, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду даної справи згідно з вимогами Інструкції з діловодства в господарських судах України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши відповідність оскарженого рішення нормам матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до частини 2 статті 41 ГПК України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом, з врахуванням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За ч.1 ст.2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальний кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи, Кіровоградська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області звернулась до господарського суду Кіровоградської області з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство приватного підприємства «АВК-Антей» та визнання кредиторських вимог на суму 2 345 867 грн. 48 коп.

Згадана заява мотивована посиланням на невиконання боржником зобов'язань по сплаті податку на прибуток та на додану вартість на загальну суму 2 345 867 грн. 48 коп., що підтверджено постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.05.2014 р. № П/811/1101/14, яка набрала законної сили 03.06.2014 р.

В підтвердження безспірності грошових вимог ініціюючим кредитором надано копії інкасового доручення від 15.08.2014 р. на суму податкового боргу, з відміткою банківської установи від 10.09.2014 р. про повернення без виконання в зв'язку з відсутністю коштів на рахунку платника.

Під час вирішення питання про прийняття заяви про порушення провадження у справі про банкрутство до розгляду судом першої інстанції вірно враховано дотримання ініціюючим кредитором вимог ч.3 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в частині суми боргу та доказів вжиття заходів до стягнення податкової заборгованості у спосіб, передбачений Податковим кодексом України, а також докази про відсутність майна у боржника.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Вищого господарського суду України викладеній в постанові від 17.02.2015 р. у справі № 925/1941/14.

Ухвалою господарського суду від 19.03.2015 р. заяву Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про порушення справи про банкрутство приватного підприємства "АВК-Антей" прийнято до розгляду; призначено підготовче засідання суду та зобов'язано ініціюючого кредитора надати господарському суду до дати підготовчого засідання суду: докази авансування заявником (ініціюючим кредитором) шляхом внесення суми авансового платежу на депозитний рахунок нотаріуса, з якого винагорода виплачується арбітражному керуючому за кожний місяць виконання повноважень розпорядника майна відповідно до ст. 22 Закону та інші документи, необхідні для розгляду заяви по суті.

Вирішуючи питання про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів враховує таке.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом. Неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов'язані з розглядом справи.

Частиною 6 статті 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено, що за наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про: порушення провадження у справі про банкрутство; відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство.

Частиною 7 ст.16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, якщо: заявником не доведено наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство; вимоги кредитора є повністю забезпеченими майном боржника; вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду; відсутня хоча б одна з підстав, передбачених частиною третьою статті 10 цього Закону; за наявності підстав, передбачених статтею 15 цього Закону.

Перелік підстав для відмови в порушенні провадження у справі, зазначений у частині сьомій статті 16 Закону, є вичерпним ( п.13 Інформаційного листа Вищого господарського суду України, від 28.03.2013, № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI).

Згідно ч.3 ст.10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом. Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

За ч.1 ст.15 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо: заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посаду якої у заяві не зазначено; заява не відповідає змісту вимог, зазначених у цьому Законі; не подано доказів щодо сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі; заявник-кредитор не подав доказів неспроможності боржника виконати свої грошові зобов'язання перед кредиторами в розмірі, визначеному частиною третьою статті 10 цього Закону, протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом; заявник-кредитор не надав доказів надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів; з інших підстав, передбачених статтею 63 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Закону.

Отже, наведені правові норми не встановлюють обов'язку ініціюючого кредитора при зверненні до суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство, проводити авансування оплати арбітражного керуючого.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про залишення заяви про порушення провадження у справі про банкрутство без розгляду, у зв'язку з ненаданням ініціюючим кредитором доказів авансування заявником (ініціюючим кредитором) шляхом внесення суми авансового платежу на депозитний рахунок нотаріуса, з якого винагорода виплачується арбітражному керуючому за кожний місяць виконання повноважень розпорядника майна відповідно до ст. 22 Закону.

Враховуючи викладене, ухвала господарського суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для її скасування.

Згідно ч.1 ст.106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Колегія суддів вважає, що вимоги скаржника, викладені в апеляційній скарзі про прийняття рішення, яким зобов'язати господарський суд порушити провадження у справі про банкрутство задоволенню не підлягають, оскільки з огляду на особливості провадження у справі про банкрутство, право його порушити, належить, виключно, суду першої інстанції, до якого надано заяву про порушення провадження у справі про банкрутство, відповідно до вимог ст. 16 Закону про банкрутство, якою врегульовано процедура та порядок порушення провадження у справі про банкрутство.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 27.03.2015 р. у справі №912/999/15-г скасувати.

Справу №912/999/15-г направити на новий розгляд до господарського суду Кіровоградської області на стадію підготовчого засідання.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом 20 днів.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді І.М.Науменко

І.О.Вечірко