ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2015 р.Справа № 922/3315/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання

розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства "Ера", м. Харків
до Публічного акціонерного товариства Банк "Меркурій", м. Харків
про припинення зобов'язань за договором
за участю :

Представник позивача - Корнієнко В.Е., довіреність б/н від 06.04.2015 року;

Представник відповідача - Суховій Т.М. довіреність №56 від 16.06.2014 року;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне підприємство "Ера" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом, в якому просить суд визнати припиненим зобов'язання за договором невідновлювальної кредитної лінії в національній валюті України № 02/1-25К-98 від 30.12.2013 року укладеним між Приватним підприємством "Ера" та Публічним акціонерним товариством Банк "Меркурій " у зв'язку з поєднанням в особі Приватного підприємства "Ера" кредитора і боржника Публічного акціонерного товариства Банк "Меркурій". Стягнути з Публічного акціонерного товариства Банк "Меркурій" витрати на оплату судового збору у розмірі 1218 грн..

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що зобов'язання за Договором припинилось на підставі статті 606 ЦК України у зв'язку з поєднанням в особі Позивача кредитора та боржника Відповідача.

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.09.2014 року по справі №922/3315/14 позовні вимоги Приватного підприємства "ЕРА" були задоволені повністю. Визнано припиненими зобов'язання за Договором невідновлюваної кредитної лінії в національній валюті України № 02/1-25К-98 від 30.12.2013 р., укладений між Приватним підприємством "ЕРА" та Публічним акціонерним товариством Банк "МЕРКУРІЙ"; стягнуто з Публічного акціонерного товариства Банк "МЕРКУРІЙ" на користь Приватного підприємства "ЕРА" сплачений судовий збір в сумі 1218 грн..

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.11.2014 року рішення господарського суду Харківської області від 17.09.2014 року по справі №922/3315/14 було було залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.01.2015 року постанову Харківського апеляційного господарського суду від 17.11.2014 року та рішення господарського суду Харківської області від 17.09.2014 року по справі №922/3315/14 було скасовано та справу передано для нового розгляду до господарського суду Харківської області в іншому складі суду.

Відповідно до довідки про автоматичний розподіл справ між суддями від 09.02.2015 року справу було призначено до розгляду судді Денисюк Т.С..

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.02.2015 року справу було прийнято та призначено до розгляду у судовому засіданні на 03 березня 2015 року.

Ухвалою суду від 03.03.2015 року розгляд справи було відкладено на 24 березня 2015 року.

23 березня 2015 року через канцелярію суду від ПП "Ера" надійшла заява про зміну предмету позову (вх.№11330), в якій позивач просив визнати припиненим з 01.04.2014 року зобов'язання за договором невідновлювальної кредитної лінії в національній валюті України № 02/1-25К-98 від 30.12.2013 року укладеним між Приватним підприємством "Ера" та Публічним акціонерним товариством Банк "Меркурій " у зв'язку з поєднанням кредитора і боржника в особі АТ Банку "Меркурій".

Суд прийняв вказану заяву до розгляду.

В судовому засіданні 24.03.2015 року було оголошено перерву до 06 квітня 2015 року на підставі ч. 3 ст. 77 ГПК України.

Перерву в судовому засіданні було продовжено до 07.04.2015 року.

Ухвалою суду від 07.04.2015 року заяву позивача про зміну предмету позову (вх.№11330) було прийнято та продовжено розгляд справи з її урахуванням, строк розгляду справи №922/3315/14 було продовжено на 15 днів, розгляд справи відкладено на 22 квітня 2015 року.

Через канцелярію суду 21.04.2015 року позивач надав додаткові пояснення до позовної заяви (вх.№16033), які були досліджені та долучені судом до матеріалів справи.

Представник позивача в призначеному судовому засіданні підтримував позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з урахуванням заяви про зміну предмету позову.

Представник відповідача в судовому засіданні та в наданих раніше запереченнях просив відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

30 грудня 2013 року між Приватним підприємством "Ера" та Публічним акціонерним товариством Банк "Меркурій" (Банк) було укладено Договір невідновлювальної кредитної лінії в національні валюті України № 02/1-25К-98. Згідно умов вказаного Договору Банк відкриває Позичальнику невідновлювальну кредитну лінію та надає Позичальнику кредитні кошти за рахунок Кредитної лінії на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання. ( п.1.1 Договору). Ліміт Кредитної лінії складає 8 800 000,00 грн. (п.1.2 Договору).

Пунктом 1.3 Кредитного договору №02/1-25К-98 визначено, що розмір процентів за користування кредитом встановлено в розмірі 20 % річних з 30 грудня 2013 року, а з 01 лютого 2014 року - 20,9% річних; процентна ставка фіксована. Кінцевий термін повернення заборгованості за кредитною лінією - 26 грудня 2013 року (пункт 1.4 Кредитного договору).

У пункті 4.1 Кредитного договору передбачено, що виконання позичальником своїх зобов'язань перед кредитором за даним договором забезпечується заставою майнових прав №02/2-08-146 від 30 грудня 2013 року.

Відповідно до п.1.2 Договору №02/2-08-146 застави майнових прав від 30.12.2013 року, для забезпечення своїх зобов'язань за Кредитним договором заставодавець передає у заставу заставодержателю право вимоги грошової суми у розмірі 8800000,00 грн., які розміщені на депозитному рахунку згідно з договором банківського вкладу (депозиту) «Класичний» №251 від 30 грудня 2013 року, укладеного між ПП «Ера» та ПАТ Банк «Меркурій».

Згідно з п.1 Договору банківського вкладу (депозиту) «Класичний» №251 від 30 грудня 2013 року банк прийняв від вкладника грошові кошти у формі вкладу (депозиту) в сумі 8800000,00 грн. за умови щомісячного нарахування процентів на суму вкладу, розмір яких встановлено на рівні 20,9% річних.

Строк зберігання вкладу - 362 дня з 30 грудня 2013 року, а термін його повернення - 26 грудня 2014 року (п. 1.1, 1.2 Договору депозиту).

Відповідно до пункту 2.5 Договору депозиту вкладник має право одержати суму вкладу у повному розмірі або частково у будь-який час. Право на дострокове повернення вкладу також визначено в пункті 3.4.4 договору.

Згідно положення п. 3.2.4 Договору депозиту про дострокове повернення вкладу необхідно у письмовій формі попередити Банк за 5 банківських днів.

При цьому, за вкладним (депозитним) рахунком забороняється проведення розрахункових операцій, крім операцій, пов'язаних із реалізацією майнових прав на суму коштів, що зберігаються на вкладному (депозитному) рахунку, відповідно до Договору застави коштів (пункт 2.6 Договору депозиту).

Пунктом 5.3.8. Договору №02/1-25К-98 невідновлювальної кредитної лінії, зокрема, визначено, що у разі несвоєчасного погашення позичальником суми кредиту або процентів за його користування та/або при виникненні обов'язків позичальника за цим договором здійснити дострокове погашення кредиту. Кредитор набуває право, а позичальник доручає кредитору самостійно списувати грошові кошти в розмірі, необхідному для виконання зобов'язання з поточного рахунку позичальника №1 відкритому в АТ Банку «Меркурій», а також з інших рахунках, які відкриті позичальником в АТ Банку «Меркурій» (поточних, депозитних та інших).

Також відповідно до п. 5.3.9 вказаного Кредитного договору, у випадку невиконання Позивачем зобов"язань по поверненню кредиту та сплаті процентів, Банк має право звернути стягнення на предмет застави.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

За приписами ч.2 ст. 33 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші, задоволення забезпеченої обтяженням вимоги обтяжувача здійснюється шляхом переказу йому грошової суми, достатньої для повного задоволення цієї вимоги. Такий переказ може здійснюватися банком у порядку договірного списання. Якщо на момент звернення стягнення грошові кошти, які є предметом забезпечувального обтяження, знаходяться у володінні обтяжувача і їх сума перевищує розмір забезпеченої обтяженням вимоги, обтяжувач зобов'язаний повернути надлишок боржнику.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП «Ера» направив на адресу ПАТ Банк «Меркурій» лист-вимогу (вих.№8 від 19 лютого 2014 року), який отримано відповідачем 20 лютого 2014 року, що підвереджується штампом АТ Банк «Меркурій».

Відповідно до листа-вимоги, ПП «Ера» просив ПАТ Банк «Меркурій» розірвати Договір банківського вкладу (депозиту) № 251 від 30 грудня 2013 року та не пізніше п'яти банківських днів з дня отримання цього листа-вимоги (до28.02.2014 року) перерахувати кошти на рахунок №1, відкритий у ПАТ Банк «Меркурій», в якості погашення заборгованості за Кредитним договором.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (Фонд) від 14.03.2014 року в АТ Банк «МЕРКУРІЙ» було запроваджено тимчасову адміністрацію, а 12.06.2014 року Фондом прийнято рішення № 47 від про початок здійснення процедури ліквідації АТ Банку «Меркурій».

Отже, обов'язок відповідача здійснити перерахування коштів з депозитного на кредитний рахунок позивача виник 28.02.2014 року - ще до введення в АТ Банк „Меркурій" тимчасової Адміністрації, а тому, виконання вимог про перерахування коштів, які були пред'явлені позивачем є внутрішньобанківською операцією та не є порушенням черговості задоволення вимог інших кредиторів відповідача.

Станом на 28.02.2014 року заборгованість відповідача перед позивачем за Договором депозиту становила 8 800 000,00 грн. Заборгованість позивача перед відповідачем за Кредитним договором, станом на 28.02.2014р., становила також 8 800 000,00грн. (заборгованість за процентами була відсутня).

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлена обов'язковість договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 1060 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

28 лютого 2014 року, внаслідок отримання відповідачем письмової вимоги ПП "ЕРА" від 19.02.2014 року, на підставі п.2.5.; п.3.4.4. Договору депозиту та ст.ст. 1058, 1060, 1071 Цивільного Кодексу України, у АТ Банку „МЕРКУРІЙ" виник обов'язок здійснити перерахування коштів з банківського на кредитний рахунок позивача.

Проте, вимога позивача від 19.02.2014 року залишена відповідачем без задоволення. Внаслідок даного порушення відповідачем обов'язку з перерахування депозитних коштів на кредитний рахунок, позивач був позбавлений можливості виконати свої обов'язки за Кредитним договором щодо повернення кредитних коштів.

Частина 1 статті 613 Цивільного кодексу України визначає, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.

Відповідно до ст. 607 ЦК України та ст. 205 Господарського кодексу України), зобов'язання припиняється неможливістю його виконання.

01.04.2014 року, внаслідок порушення ГЇГІ «ЕРА» умов Кредитного договору (несвоєчасної сплати процентів за Кредитним договором у березні 2014 року) та на підставі положень пунктів 5.3.8., 5.3.9 та 4.1. Кредитного договору, умов Договору застави та приписів законодавства України (а також враховуючи письмове волевиявлення ПП «ЕРА», спрямоване на зарахування депозитних коштів у рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором), АТ Банк «Меркурій» набув право вимоги на предмет застави - грошові кошти у розмірі 8 800 000,00 грн. - що дорівнювало розміру заборгованості позивача за основним тілом кредиту.

Отже, враховуючи, що кредитором за Договором депозиту на той час був АТ Банк «Меркурій», то з 01.04.2014 року зобов'язання за Договором депозиту у розмірі 8800 000,00 грн. є припиненим у зв'язку з поєднанням кредитора і боржника у цьому зобов'язанні в особі АТ Банку «Меркурій».

Одночасно з цим, у зобов'язанні за Кредитним договором, внаслідок набуття права на предмет застави (права майнової вимоги до АТ Банку «Меркурій») до Банку перейшли обов'язки боржника щодо повернення грошових коштів на користь АТ Банку «Меркурій» у сумі 8 800 000,00 грн.

Вказане також свідчить про поєднання в особі АТ Банку "Меркурій" кредитора і боржника у зобов'язанні, що виникло з Кредитного договору.

Відповідно до ст. 606 Цивільного кодексу України зобов'язання п поєднанням боржника і кредитора в одній особі. Аналогічне правило встановлеї Господарського кодексу України.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, з 01.04.2014 року зоб за Кредитним договором на суму 8 800 000,00 гри. є припиненим у поєднанням боржника і кредитора в особі АТ Байку «Меркурій».

В той же час, факт припинення зобов'язань за Кредитним договором відпс визнається, про що свідчить звернення Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію «Меркурій» до Господарського суду Харківської області із позовом про стягнення забс за Кредитним договором у повному обсязі.

Посилання відповідача ч. 1 п. 9.6. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затверджених постановою НБУ № 492 від 112.11.2003р., щодо неможливості перерахування грошових коштів на інші рахунки ПП «ЕРА», крім поточного, не враховують ч. 2 п. 9.6. вказаної Інструкції, де зазначено, що за вкладним (депозитним) рахунком суб'єкта господарювання забороняється проведення розрахункових операцій, крім операцій, пов'язаних із реалізацією майнових прав на суму коштів, що зберігаються на вкладному (депозитному) рахунку, відповідно до договору застави коштів.

Згідно з п. 1.38. ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні" списання договірне - списання банком з рахунка клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом. А відповідно до п. 26.1. ст. 26 вказаного Закону, платник при укладенні договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб.

Отже, 01.04.2014 року у правовідносинах між сторонами відбулось автоматичне відступлення права вимоги на предмет застави, що в свою чергу призвело до поєднання в цих правовідносинах боржника і кредитора в особі АТ Банку «Меркурій» та припинення правовідношень за Кредитним договором на підставі ст. 606 ЦК України.

Згідно із ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про визнання припиненими з 01.04.2014 року зобов'язань за Кредитним договором №02/1-25К-98 від 30.12.2013 року, укладеним між Приватним підприємством "ЕРА" та Публічним акціонерним товариством Банк "МЕРКУРІЙ" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 49 ГПК України суд вважає за необхідне витрати по сплаті судового збору покласти на Відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1, 12, 32, 33, 43, 44, 49, 65, 82-84 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати припиненими з 01.04.2014 року зобов'язання за Договором невідновлювальної кредитної лінії в національній валюті України № 02/1-25К-98 від 30.12.2013 року укладеним між Приватним підприємством "Ера" та Публічним акціонерним товариством Банк "Меркурій "

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Банк "МЕРКУРІЙ" (вул. Петровського, 23, м. Харків, 61002, ) на користь Приватного підприємства "ЕРА" (пр. Московський, 118, м. Харків, 61068, ) сплачений судовий збір в розмірі 1218 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 27.04.2015 р.

Суддя Т.С. Денисюк