РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2015Справа №910/6755/15-г

За Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна "

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт"

про стягнення шкоди 8 446,77 грн

Суддя Ярмак О.М.

Представники:

Від позивача: Байправ М.С. за дов.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Пред'явлені вимоги про стягнення в порядку регресу суми 8446,77 грн. відшкодування, виплаченого страхувальнику позивача у зв'язку з ДТП, яка сталась 24.04.2012р. у м.Дніпропетровську.

Представник позивача у засіданні суду позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

03.04.2015р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказує, що позивач подав регресну вимогу по ДТП 24.04.2012р. - 25.04.2014р., тобто зі спливом встановленого строку для подачі заяви про виплату страхового відшкодування, що є підставою для відмови у виплаті відшкодування відповідно до ст. 37.1.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у задоволенні позову просить відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.12.2011р. між позивачем (страховик за договором) та Кіляковим О.В. (страхувальник) був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ.031283, за умовами якого застраховано транспортний засіб «Nissan Note», державний номер АЕ 4515 АЕ.

24.04.2012р. у м.Дніпропетровську сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Nissan Note», державний номер АЕ 4515 АЕ, яким керував Кіляков О.В. та автомобіля «Citroen», державний номер АЕ 1711 ВР, яким керував Мельник В.В.

Згідно довідки органів ДАІ УМВС України в м.Дніпропетроську в результаті ДТП автомобіль «Nissan Note», державний номер АЕ 4515 АЕ отримав механічні пошкодження.

Постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 30.05.2012р. у справі № 412/6024/2012 Мельника В.В. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

Протоколом огляду транспортного засобу від 25.04.2012р. визначено перелік та характер пошкоджень автомобіля «Nissan Note», державний номер АЕ 4515 АЕ в ДТП.

Відповідно до Звіту авто товарознавчого дослідження по визначенню вартості збитку, складеного ФОП Якименка Р.Н. 07.05.2012р., вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Nissan Note», державний номер АЕ 4515 АЕ, склала 8647,45 грн.

Позивач на підставі страхових актів № UA032/L01/01 від 15.05.2012р., № UA032/L01/02 від 18.05.2012р., виплатив страхове відшкодування у розмірі 6203,62 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 2432 від 16.05.2012р. та № 2619 від 21.05.2012р. та провів взаємозалік на недоотриману страхову премію в розмірі 2243,15 грн., всього виплата склала 8446,77 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність винної в ДТП особи - Мельника В.В. станом на момент ДТП 24.04.2012р. була застрахована за полісом № АВ/6891334 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним із ПрАТ «СК «Український страховий стандарт».

25.02.2014р. позивач звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування (в порядку регресу) на суму 8446,77 грн. по ДТП. Вказана вимога залишена останнім без реагування.

Відповідно до приписів статті 993 ЦК України, статті 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Матеріалами справи встановлено, що позивач виплатив страхове відшкодування потерпілій особі, то до нього у відповідності до приписів ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до відповідача, як страховика цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації водієм Мельником В.В. автомобіля «Citroen», державний номер АЕ 1711 ВР.

Твердження відповідача про прострочення позивачем визначеного строку для подачі заяви про виплату відшкодування не приймається судом до уваги, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

З приписів зазначених норм не вбачається, що позивач мав обов'язково звертатись до страховика, в якого застрахована цивільно-правова відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, з вимогою щодо отримання суми виплаченого страхового відшкодування; натомість ними передбачено перехід до позивача права вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

З огляду на викладене позивач отримує право вимоги потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування та не зобов'язаний звертатися до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплатити матеріальне відшкодування. Відповідно до зазначених законодавчих приписів позивач може реалізувати своє право шляхом подання позову до суду (постанова Вищого господарського суду України від 14.11.2012 № 5028/17/22/2012).

Інші заперечення відповідача також не приймаються судом до уваги у зв'язку з необґрунтованість та недоведеністю.

Доказів оплати відповідачем суми 8446,77 грн. відшкодування, суду не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати згідно зі ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" (04073, м.Київ, пров.Балтійський, буд. 20, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна " (04053, м.Київ, вул.Артема, 40, ) 8446 (вісім тисяч чотириста сорок шість) грн. 77 коп. відшкодування, 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя О.М. Ярмак