Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
Р І Ш Е Н Н Я

29 квітня 2015 року Справа №927/524/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Штрубе Україна ГмбХ", вул.Ю.Шумського, 1, оф.115, м.Київ, 02098.

До відповідача: Приватного сільськогосподарського товариства „Фортуна", вул.Т.Шевченка, 37, с.Южне, Ічнянський район, Чернігівська область, 16731

Про стягнення 3890378,76 грн.

Суддя Федоренко Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: Кривобока В.В. дов. №01/10/14 від 01.10.2014;

від відповідача: Жовтан І.В. довіреність б/н від 11.03.2015

Рішення виноситься після перерви, оголошеної в судовому засіданні 28.04.2015 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

СУТЬ СПОРУ:

Товариством з обмеженою відповідальністю „Штрубе Україна ГмбХ" подано позов про стягнення з Приватного сільськогосподарського товариства „Фортуна" заборгованості в сумі 1438840,00 грн., 383925,68 грн. пені, 36% річних 1564019,08грн. та індексу інфляції 503594,00грн.

Позовні вимоги вмотивовані порушенням відповідачем умов договору поставки №К/2011/РС/145 від 12.09.2011 в частині оплати поставленого товару, що й стало причиною виникнення спору.

Представник відповідача визнав позовні вимоги в повному обсязі, про що зазначає в заяві вих.№58 від 27.04.2015 про надання відстрочки виконання рішення суду. Крім того, у вказаній заяві відповідач повідомляє суд, що на теперішній час на підприємстві відсутні достатні кошти для сплати позивачу заборгованості відповідно до позовної заяви.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін суд встановив таке.

12.09.2011 між сторонами було укладено договір поставки №К/2011/РС/145 (далі - договір) за умовами якого постачальник (позивач) зобов'язався передати (поставити) у зумовлений строк покупцеві продукцію для сільгоспвиробництва (надалі-товар), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1.2 вказаного договору сторони погодили, що загальна кількість та найменування товару, що підлягає поставці, його часткове співвідношення (асортимент, сортамент), маркування, ціна, строк поставки й інші умови, визначаються специфікаціями (додатки до цього договору), які є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.2.1 цього договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і є укладеним на строк до 25.12.2012, а щодо невиконаних до цього дня зобов'язань та відповідальності - до повного їх виконання.

Відповідно до умов п 2.4 договору якщо в специфікації до договору не визначено інше, поставка товару здійснюється на умовах EXW (Інкотермс-2000), базис поставки -склад постачальника за адресою: Полтавська область, м.Миргород, вул. Гоголя, 45.

У п.4.1, 4.5, 4.6, 4.7 договору сторони встановили, що ціна товару вказується в специфікації. Ціна товару та сума договору визначається сторонами в національній валюті України - гривні, із зазначенням еквіваленту відповідної іноземної валюти. Строк оплати зазначається в специфікації. Для розрахунків по цьому договору постачальником можуть виписуватись рахунки на оплату, які мають містити обов'язкові посилання на номер цього договору й найменування сторін.

Сторонами підписана специфікація №1 від 12.09.2011, відповідно до якої загальна кількість товару складає 2119 п.о., загальна вартість товару без ПДВ 1438840 грн., що еквівалентно 179855,00дол. США 00 центів. Оплата здійснюється в національній валюті-гривні в наступному порядку: попередня оплата в розмірі 100% від загальної вартості товару за даною специфікацією до 31.03.2012. Строк поставки товару до 30.03.2012. Товар повинен буди промаркований у відповідності до вимог ГОСТ 14192. Посівна якість товару повинна відповідати діючим держстандартам України. Оплата здійснюється на підставі виставленого до оплати рахунку та/або договору на розрахункових рахунок постачальника, зазначений у договорі, в сумах, визначених даною специфікацією та видатковою накладною з урахуванням індексації вартості товару згідно п. 4.1 договору. Одна посівна одиниця товару (насіння) містить 80000 та 50000 штук насінин (а.с.15).

За видатковою накладною №РН-0000030 від 19.03.2012 відповідач отримав у позивача товар на загальну суму 1438840,00грн., що підтверджується підписом представника ПСП „Фортуна" Крапиш Ю.Г., який скріплений відбитком печатки підприємства, за довір. №40 від 19.03.2012 та не заперечується представником відповідача. Копії вказаних видаткової накладної та довіреності містяться в матеріалах справи №927/524/15 (а.с.16-17).

Відповідач свої зобов'язання в частині оплати поставленого товару за договором поставки №К/2011/РС/145 від 12.09.2011 не виконав, з позивачем не розрахувався.

Відповідач визнав заборгованість перед позивачем в повному обсязі, про що письмово зазначає в заяві вих.№58 від 27.04.2015 про надання відстрочки виконання рішення суду.

У п.2.51 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції зазначено, що частиною першою статті 35 ГПК передбачено можливість звільнення від доказування перед судом обставин, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Визнання обставин може здійснюватися учасниками судового процесу: - в письмовій формі шляхом зазначення про таке визнання у позовній заяві, відзиві на позовну заяву, поданих суду заяві, клопотанні, листі тощо; - в усній формі під час надання суду усних заяв, клопотань і пояснень; у такому разі про визнання обставин зазначається у протоколі судового засідання. Про визнання обставин може свідчити й зміст поданих суду письмових документів: претензій та відповідей на них, листів та інших письмових звернень учасників судового процесу один до одного (наприклад, лист, надісланий у відповідь на претензію, в якому зазначається про повне або часткове визнання заявленої до стягнення заборгованості).

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 та 2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення 1438840,00грн. боргу є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Як погоджено сторонами у п.8.3.1 договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань відповідач має нести відповідальність у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Також, п.8.5 передбачено нарахування пені на весь строк прострочення.

Позивачем правомірно розраховано пеню в сумі 383925,68грн. за період прострочення з 01.04.2012 по 30.03.2015.

Отже, за період прострочення з 01.04.2012 по 30.03.2015 на користь позивача слід стягнути пеню у розмірі 383925,68грн.

Відповідно до п.8.3.2 договору за порушення грошових зобов'язань по оплаті ціни товару, відповідач має сплатити на користь позивача відсотки за неправомірне користування чужими коштами у розмірі 36% річних від суми боргу.

За період з 01 квітня 2012 року по 30 березня 2015 року позивачем нараховано 1564019,08грн. відсотки за неправомірне користування чужими коштами у розмірі 36% річних від суми боргу, які підлягають стягненню на користь позивача.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За період з квітня 2012 року по березень 2015 року позивачем нараховано 503594,00грн. інфляційних витрат, які підлягають стягненню на користь позивача.

На підставі викладеного позов підлягає задоволенню в повному обсязі з покладенням судових витрат на відповідача з вини якого виник спір.

В судовому засіданні 28.04.2015 представник відповідача надав суду заяву вих.№58 від 27.04.2015 про надання відстрочки виконання рішення суду, в якій просить суд відстрочити виконання рішення суду до 01.03.2016. Вказана заява обґрунтована відсутністю у відповідача коштів для сплати позивачу заборгованості відповідно до позовної заяви. На підприємстві працює 224 осіб і фонд заробітної плати складає біля 400000 грн. Крім того, існують зобов'язання підприємства за договорами фінансового лізингу, щомісячні платежі за якими складають близько 272000,00грн. та кредитний договір від 31.05.2010 з ПАТ „Полі комбанк" за яким до 01.01.2016 необхідно сплатити 20000000 грн.

Крім того, відповідач у вказаній заяві повідомляє, що наявне у підприємства обладнання та поголів'я худоби не можливо реалізувати, оскільки воно є кредиторською заставою. На даний час підприємством проводиться посів зернових, після збирання та реалізації врожаю підприємство буде мати кошти для погашення заборгованості перед позивачем за договором поставки №К/2011/РС/145 від 12.09.2011.

До вказаної заяви додані копії кредитного договору №270 від 31.05.2010, договорів фінансового лізингу №LC8138-03/13 від 22.03.2013, № LC6774-06/12 від 20.06.2012, № LC6776-06/12 від 20.06.2012, № LC6778-06/12 від 20.06.2012, № LC8584-04/13 від 26.04.2013, № LC9270-10/12 від 11.10.2013.

Представником відповідача надана довідка вих. №57 від 27.04.2015 підписана директором ПСП „Фортуна" Пащенко І.М. та головним бухгалтером ПСП „Фортуна" Пугач О.О., підписи яких скріплені відбитком печатки підприємства. Вказана довідка видана ПСП „Фортуна" в тім, що відповідно до статистичної звітності за березень 2015 року середньо облікова кількість працівників підприємства складає 224 чоловіка, фонд заробітної плати склав 371882,67грн.

Представник позивача в судовому засіданні 28.04.2015 не заперечував проти відстрочення виконання рішення у справі №927/524/15 до 01.03.2016, що підтверджується письмовою заявою №26/04 від 28.04.2015.

Відповідно до ч.1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора або за власною ініціативою господарський суд може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до п. 7.1.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду №9 від 17.10.2012 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів" відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Зважаючи на обставини, викладені відповідачем у заяві про надання відстрочки виконання рішення суду, які ускладнюють виконання рішення суду, беручи до уваги заяву позивача, в якій він не заперечує проти відстрочення виконання рішення суду, суд вважає за можливе задовольняє вказану заяву відповідача та відстрочити виконання рішення суду у справі №927/524/15 до 01.03.2016.

Керуючись ст.49, ст.ст. 82-85, ст.121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Приватного сільськогосподарського товариства „Фортуна", вул.Т.Шевченка, 37, с.Южне, Ічнянський район, Чернігівська область, 16731, код 30834777 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Штрубе Україна ГмбХ", вул.Ю.Шумського, 1, оф.115, м.Київ, 02098, код 36300896, 1 438 840,00 грн. боргу, 383 925,68 грн. пені, 503 594,00 грн. індексу інфляції, 1 564 019,08 грн. - 36% річних та 73 080,00грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. Відстрочити виконання рішення до 01.03.2016.

Суддя Ю.В. Федоренко

.