ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2015 р. Справа № 909/261/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді Кузя В.Л.

суддів Галушко Н.А.

Орищин Г.В.

При секретарі судового засідання Петрик К.О.

Розглянувши апеляційну скаргу за вих. № 2 від 26.03.15 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Калуш, Калуський район, Івано-Франківська область

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 24.03.15

у справі № 909/261/15

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Калуш, Калуський район, Івано-Франківська область

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Івано-Франківськ

про стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання зобов'язань за договором оренди будівельного риштування від 10.10.13 на суму 166 924,43 грн.

представники сторін не з'явилися

Автоматизованою системою документообігу суду справу № 909/261/15 розподілено до розгляду в складі колегії - головуючий суддя Кузь В.Л. судді Галушко Н.А., Орищин Г.В.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 24.03.15 у справі № 909/261/15 (суддя Калашник В.О.) на підставі п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України припинено провадження у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання зобов'язань за договором оренди будівельного риштування від 10.10.13 на суму 166 924,43 грн.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 24.03.15 у справі № 909/261/15, а справу передати на розгляд Господарського суду Івано-Франківської області.

При цьому, скаржник посилається на порушення місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваної ухвали від 24.03.15 норм процесуального права, оскільки судом першої інстанції не враховано, що на момент порушення провадження у справі 10.03.15 відповідач мав статус суб'єкта підприємницької діяльності, а тому підстави для припинення провадження у справі були відсутні.

Сторони участі своїх уповноважених представників в судовому засіданні не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення - ухвали суду від 09.04.15, причини неявки суду не повідомили.

Норми статті 22 ГПК України зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. З врахуванням того, що явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для реалізації якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Судова колегія Львівського апеляційного господарського суду, з огляду на те, що у матеріалах справи наявні відомості та документи, необхідні для розгляду апеляційної скарги, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті за відсутності представників сторін.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, Львівський апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 24.03.15 у справі № 909/261/15, з огляду на наступне:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання зобов'язань за договором оренди будівельного риштування від 10.10.13 на суму 166 924,43грн.

Відповідач подав суду клопотання від 20.03.15 про припинення провадження у справі в зв'язку з припиненням ним здійснення підприємницької діяльності.

В процесі розгляду поданого клопотання судом першої інстанції встановлено, що відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_3 припинив діяльність, як суб'єкт господарювання, що підтверджується повідомленням про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця від 17.03.15, відповідно до якого до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 17.03.15 внесено запис № 4018913 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, НОМЕР_1 (а.с. 24).

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 24.03.15 клопотання відповідача задоволено на підставі п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України суд припиняє провадження по справі, якщо припинено діяльність суб'єкта господарювання, який був однією із сторін у справі, якщо спірні відносини не допускають правонаступництва. Зі змісту витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 17.03.15 вбачається, що з цієї дати було здійснено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, а тому, провадження у даній справі було припинено.

Львівський апеляційний господарський суд не може погодитися із таким висновком суду попередньої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо припинено діяльність суб'єкта господарювання, який був однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Апеляційна інстанція бере до уваги відмінності у правоздатності, дієздатності та державній реєстрації юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців (глави 4, 5, 7 Цивільного кодексу України, зокрема, статті 25, 26, 34, 91, 92, 110, 111; Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців"), у тому числі те, що: у разі припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за цією ж фізичною особою зберігається право на її повторну державну реєстрацію як підприємця; припинення фізичною особою підприємницької діяльності та втрата нею статусу суб'єкта такої діяльності не призводять до втрати нею цивільної правоздатності.

З огляду на наведене апеляційна інстанція дійшла висновку про те, що ліквідація юридичної особи і припинення підприємницької діяльності фізичної особи ні за своєю правовою суттю, ні за юридичними наслідками не є тотожними подіями у розумінні п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

За приписами підпункту 4.7. пункту 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" громадянин, який мав статус суб'єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратив такий статус, не може бути стороною в судовому процесі у господарському суді, якщо немає визначених законом підстав для його участі в такому процесі. Однак у разі коли відповідна зміна статусу відбулася після порушення провадження у справі, вона не тягне за собою наслідків у вигляді зміни підвідомчості такої справи і, відповідно, - припинення провадження у ній, оскільки на час порушення господарським судом такого провадження її розгляд належав до юрисдикції цього суду; наведене стосується й випадку подання відповідним громадянином, що був відповідачем у справі, зустрічного позову в тій же справі. У будь-якому разі у суду немає й правових підстав для застосування при цьому положень статті 25 ГПК та залучення до участі у справі як правонаступника фізичної особи - підприємця тієї ж таки фізичної особи, оскільки правонаступництво передбачає перехід прав та обов'язків від одного суб'єкта до іншого, а не зміну правового статусу однієї й тієї ж самої особи. У разі задоволення позову до фізичної особи, яка в процесі розгляду справи втратила статус суб'єкта підприємницької діяльності, резолютивна частина відповідного судового рішення, крім відомостей, передбачених частинами другою - сьомою статті 84 ГПК, повинна містити дані, визначені в пункті 2 частини другої статті 54 цього Кодексу для фізичної особи (без зазначення її колишнього статусу суб'єкта підприємницької діяльності).

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Запис до Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України про припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_3 внесений 17.03.15, тобто станом на 10.03.15 (порушення провадження у даній справі) ОСОБА_3 ще мав статус підприємця.

Отже, враховуючи предметну та суб'єктну підвідомчість даного спору на момент порушення провадження у даній справі, а також відсутність належних правових підстав для припинення провадження у даній справі згідно з приписами статті 80 ГПК України, суд апеляційної інстанції вважає помилковим припинення судом першої інстанції провадження у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Калуш, Калуський район, Івано-Франківська область до відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Івано-Франківськ.

Виходячи з характеру спірних правовідносин та враховуючи, що суб'єктний склад сторін у даній справі на час порушення судом провадження у справі, відповідав вимогам ст. 1 та ст. 21 ГПК України, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що фізична особа ОСОБА_3 незалежно від припинення ним діяльності суб'єкта господарювання, є відповідальним за зобов'язаннями, що виникли у спорі, а отже відсутні правові підстави для припинення провадження у даній справі згідно з приписами пункту 6 статті 80 ГПК України.

Виходячи з викладеного вище, оскаржувану ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 24.03.15 у даній справі слід скасувати, а справу передати на розгляд у місцевий господарський суд для вирішення спору по суті заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 80, 99, 101, 103 - 106 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу за вих. № 2 від 26.03.15 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Калуш, Калуський район, Івано-Франківська область задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 24.03.15 у справі № 909/261/15 скасувати.

3. Справу № 909/261/15 передати на розгляд Господарського суду Івано-Франківської області.

4. Стягнути з фізичної особи ОСОБА_3 (код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (код НОМЕР_2, АДРЕСА_2) 609 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

5. Місцевому господарському суду видати наказ.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 23.04.15.

Головуючий суддя Кузь В.Л.

Суддя Галушко Н.А.

Суддя Орищин Г.В.