ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2015 рокуСправа № 912/692/15-г
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Макаренко Т.В. розглянув у засіданні справу № 912/692/15-г

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Опт Рітейл"

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 24 133,75 грн,

представники сторін:

від позивача - Бондаренко І.І., довіреність № б/н від 12.01.15;

від відповідача - участі не брали.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Опт Рітейл" (далі по тексту - ТОВ "Опт Рітейл", позивач, постачальник) звернулося до господарського суду з позовною заявою від 11.02.2015 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі по тексту - ФОП ОСОБА_1, відповідач, покупець) заборгованості в сумі 16 273,75 грн, пені в сумі 3350, 00 грн, 3% річних в сумі 420,00 грн, інфляційні втрати в сумі 4090,00 грн відповідно договору постачання № 20 від 01.05.2013.

Позивач надіслав до суду заяву про "уточнення позовних вимог" на підставі норм ст. 22 ГПК України в якій повідомляє суд про помилкове зазначення, у тексті позовної заяви, загальної суми товару, який було передано відповідачеві за договором постачання № 20 від 01.05.2013 та яка фактично складає 58193,75 грн, що підтверджується копіями накладних поданих позивачем до матеріалів справи.

Відповідач участі свого представника в засідання суду 17.04.2015 не забезпечив, витребуваних судом документів не подав. Водночас господарський суд вважає відповідача таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення засідання суду в силу наступного.

Згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Господарський суд надіслав процесуальні документи у справі (ухвали суду) за адресою, яка зазначена у позовній заяві та за якою відповідача зареєстровано в ЄДРПОУ, а саме - АДРЕСА_1. Відомості щодо іншої адреси відповідача в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, враховуючи приписи постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарським судом виконано вимоги частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З урахуванням наведеного, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце проведення судового засідання, господарський суд вважає можливим розглянути справу № 912/692/15-г в судовому засіданні 17.04.2015 за відсутності представника відповідача та за наявними у справі документами.

Представник позивача в засіданні суду 17.04.2015 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та подав письмові пояснення щодо зарахування часткової оплати відповідачем вартості отриманого товару та визнання у повному обсязі сум оплати за поданими до матеріалів справи позивачам меморіальними ордерами.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши усі обставини справи, оцінивши подані докази, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Між товариством з обмеженою відповідальністю "Опт Рітейл" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 01.12.2013 укладено договір постачання № 20 (далі - Договір), згідно розділу І якого постачальник зобов'язався передати у власність, а покупець - прийняти та оплатити товар в порядку та на умовах визначених дійсним договором.

Відповідно п. 2 Договору покупець зобов'язався прийняти товар відповідно до видаткових накладних, а також сертифікати та інші документи до товару.

Розділом ІІІ сторони узгодили ціну і вартість договору.

Ціна, кількість, асортимент товару визначається в національній валюті України та вказується в накладних, визначаються Специфікаціями та є невід'ємною частиною даного договору (3.1). Загальна вартість товару, що поставляється за цим договором складається із вартості усіх товарів отриманих за накладними, але не повинна перевищувати 100 000 грн. із урахуванням ПДВ. Вартість договору визначається як сума накладних на товар, переданих покупцеві в рамках цього договору (п.п. 3.2, 3.3).

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що покупець сплачує вартість товару протягом 14 календарних днів з моменту поставки.

Даний Договір відповідно до п. 12.10 діє з дати його підписання та до 31.12.2015.

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

Додатком № 1 до Договору є централізовано-кільцева довіреність.

Матеріалами справи підтверджено належне виконання позивачем умов Договору.

Постачальником поставлено покупцеві товар всього на загальну суму 58 193,75 грн, що підтверджується видатковими накладними копії яких подано позивачем до матеріалів справи а.с. 74 - 93, а також централізовано-кільцевою довіреністю (додаток № 1 до договору).

Таким чином, з урахуванням п. 4.1 Договору, відповідач за отриманий товар, зокрема за видатковою накладною № 00Г/76390 від 26.02.2014 повинен був розрахуватись до 13.03.2014 включно,

за видатковою накладною № 00Г/76648 від 06.03.2014 - 21.03.2014 включно;

за видатковою накладною № 00Г/76750 від 07.03.2014 - 24.03.2014 включно;

за видатковою накладною № 00Г/76761 від 07.03.2014 - 24.03.2014 включно;

за видатковою накладною № 00Г/77053 від 18.03.2014 - 02.04.2014 включно;

за видатковою накладною № 00Г/77341 від 24.03.2014 - 08.04.2014 включно.

Проте, відповідачем у справі зобов'язання по Договору в частині оплати отриманого товару належним чином у повному обсязі та у встановлений договором строк не виконано.

За твердженням позивача відповідачем частково оплачено вартість товару на загальну суму 41 920,00 грн , що визнається та не заперечується позивачем та підтверджується роздруківками меморіальних ордерів (а.с. 30-42) поданим позивачем до матеріалів справи. Зокрема як вказує постачальник за видатковою накладною № 00Г/76390 від 26.02.2014 на суму 2100 грн відповідач розрахувався частково, тому борг за вказаною накладною складає 1171,00 грн. Що також вбачається з акта звірки розрахунків на 13.03.2015.

За розрахунком позивача заборгованість відповідача станом на 11.02.2015 склала 16 273,75 грн.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем на адресу відповідача була направлена вимога оплати заборгованості у сумі 19 273,75 грн (опис вкладення у цінний лист від 13.05.2014). Проте, дана претензія залишена відповідачем без відповіді та належного реагування.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки, відтак до правовідносин, що виникли між сторонами на підставі даного договору слід застосовувати положення законодавства, що регулюють правовідносини поставки.

За правилами статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Правовідносини купівлі-продажу регулюються главою 54 Цивільного кодексу України.

Так, у відповідності до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З урахуванням вказаних обставин, а також тої обставини, що відповідачем у справі позовні вимоги не заперечено, факти, викладені в позовній заяві, не спростовано, господарський суд вважає позовні вимоги про стягнення суми боргу в розмірі 16 273,75 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки відповідачем заборгованість не сплачена у повному обсязі, що є порушенням встановлених договором строків, позивач нарахував пеню в сумі 3350,00 грн за загальний період 13.03.2014 до 11.02.2015, 3% річних в сумі 420,00 грн за період з 13.03.2014 по 11.02.2015, збитків від інфляції на суму 4090,00 грн за період з березня 2014 по січень 2015 грн.

Господарський суд враховує, що пунктом 9.3 Договору передбачено, що у випадку порушення покупцем терміну оплати за поставлений товар, останній сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплаченого товару за кожний день прострочення.

У відповідності до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно пункту 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Наданий позивачем розрахунок суми пені за період за загальний період з 13.03.2014 по 11.02.2015 в сумі 3350,00 грн (враховуючи часткове зарахування оплати вартості товару за накладною № 00Г/76390 від 26.02.2014) відповідає зазначеним вище правовим нормам та умовам договору.

З урахуванням викладеного вище, виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, позовні вимоги про стягнення пені в сумі 3350,00 грн підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача за прострочку виконання зобов'язань за договором 4090,00 грн інфляційних збитків за період з березня 2014 по січень 2015 та 420,00 грн 3% річних за період з 13.03.2014 по 11.02.2015 (враховуючи часткове зарахування оплати вартості товару за накладною № 00Г/76390 від 26.02.2014).

У відповідності до вимог статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України відсотки річних та інфляційні втрати можуть нараховуватись кредитором до моменту фактичного виконання грошового зобов'язання боржником.

Суд враховує, що вимога кредитора про сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору

Враховуючи наведені вище правові норми, правомірність визначення позивачем періоду для нарахування збитків від інфляції та 3% річних, господарський суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 4090,00 грн інфляційних збитків та 420,00 грн 3% річних заявлені правомірно і підлягають задоволенню.

Відповідач не надав господарському суду доказів, які спростовують позовні вимоги чи звільняють його від цивільної відповідальності.

Згідно статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу , господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем у справі дотримано зазначені вище процесуальні вимоги, відтак позовні вимоги господарським судом задовольняються в повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладаються судові витрати на судовий збір у повному обсязі.

На підставі вказаного та керуючись ст.ст. 33,34,44,49, 82-85, 116, 117 ГПК України, Законом України "Про судовий збір", господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Опт Рітейл" (49010, м. Дніпропетровськ, вул. Марії Кюрі, буд. 5; м. Дніпропетровськ, вул. Шпіндяка б. 33-А, ) заборгованість в сумі 16 273,75 грн, пеню в сумі 3350, 00 грн, 3% річних в сумі 420,00 грн, інфляційні втрати в сумі 4090,00 грн, а також судовий збір в сумі 1827,00 грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили та направити стягувачу.

Згідно ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повне рішення складено 22.04.2015.

Суддя Т. В. Макаренко