ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року Справа № 910/19165/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Куровського С.В. - головуючого (доповідача), Катеринчук Л.Й., Міщенка П.К.,
за участю представників:

ТОВ "Євросервіс-Україна"-Клімушева Є.В.,

ПП "Ескарп ХХІ" - Филика А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросервіс-Україна"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2015

та рішення господарського суду міста Києва від 08.12.2014

у справі №910/19165/14 господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросервіс-Україна"

до Приватного підприємства "Ескарп ХХІ"

про визнання договорів недійсними,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "Євросервіс-Україна" звернулося до господарського суду з позовом до Приватного підприємства (далі ПП) "Ескарп ХХІ" про: визнання недійсним договору про участь інвестора у санації боржника від 05.08.2013 у справі № 49/277-б; визнання недійсним договору № 1 від 21.11.2013; зобов'язання ПП"Ескарп ХХІ" повернути ТОВ "Євросервіс-Україна" рухоме майно, зазначене в актів приймання-передачі від 26.11.2013, передане відповідно до договору від 21.11.2013.

Рішенням господарського суду м. Києва від 08.12.2014 (суддя Лиськов М.О.) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 (колегія суддів у складі: Тарасенко К.В. - головуючий, Іоннікова І.А., Тищенко О.В.) рішення господарського суду м. Києва від 08.12.2014 залишено без змін.

В касаційній скарзі ТОВ "Євросервіс-Україна" просить вказані рішення господарського суду першої інстанції від 08.12.2014 та постанову господарського суду апеляційної інстанції від 25.02.2015 скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування скарги посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, а саме ст.ст. 203, 215, 216 ЦК України, ст. 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 4, 43 ГПК України.

Судова колегія, заслухавши пояснення учасників судового засідання, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою господарського суду м. Києва від 31.03.2014 у справі № 49/277-б ТОВ "Євросервіс-Україна" було визнано банкрутом, відносно нього відкрита ліквідаційна процедура, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Козаченка Т.А.

Виконуючи повноваження у справі про банкрутство, ліквідатор позивача звернувся із позовом про визнання недійсними договору про участь інвестора у санації боржника від 05.08.2013 у справі № 49/277-б та договору № 1 про передачу рухомого майна від 21.11.2013, предметом якого є відчуження належного ТОВ "Євросервіс-Україна" рухомого майна; та про зобов'язання ПП"Ескарп ХХІ" повернути ТОВ "Євросервіс-Україна" рухоме майно, зазначене в актів приймання-передачі від 26.11.2013, передане відповідно до договору від 21.11.2013.

Позов обґрунтований тим, що ухвалу господарського суду м. Києва від 29.07.2013 про визнання ПП "Ескарп XXI" інвестором ТОВ "Євросервіс-Україна" скасовано постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.12.2013, а тому у керуючого санацією боржника були повноваження на укладення оспорюваних договорів та передачу майна.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що рухоме майно було передано ПП "Ескарп XXI" без порушення встановленого законодавством порядку та порушень інтересів кредиторів та боржника, оскільки факт передачі відбувся до скасування ухвали суду про визнання ПП "Ескарп XXI" інвестором боржника.

Однак з такими висновками судів попередніх інстанцій погодитися не можна з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.07.2013 ухвалою господарського суду м.Києва у справі № 49/277-б ПП "Ескарп XXI" було визнано інвестором ТОВ "Євросервіс-Україна".

05.08.2013 між боржником в особі керуючого санацією та ПП "Ескарп XXI" було укладено договір про участь інвестора у санації боржника, відповідно до якого інвестор надає інвестиції з метою відновлення платоспроможності боржника, а боржник зобов'язаний передати інвестору нерухоме (комплекс виробничих будівель, споруд, приміщень) та рухоме майно (обладнання, транспортні засоби, інвентар) Волочиського цукрового заводу, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Волочиський район, м. Волочиськ, вул. Заводська, буд. 1/1, еквівалентну сумі внесених інвестиційних коштів.

26.11.2013 між ПП "Ескарп XXI" та боржником було укладено договір № 1 про передачу рухомого майна боржника.

Факт передачі майна у власність ПП "Ескарп XXI" підтверджується актом приймання-передачі рухомого майна від 26.11.2013, який від імені ТОВ "Євросервіс-Україна" підписаний керуючим санацією Луговським Є.В.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.12.2013 у справі № 49/277-б, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 11.02.2014, скасовано ухвалу господарського суду м. Києва від 29.07.2013 про визнання ПП "Ескарп XXI" інвестором ТОВ "Євросервіс-Україна" .

Відповідно до частини 2 ст. 41 ГПК України справи про банкрутство розглядаються в порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Статтею 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що у разі порушення сторонами умов угод, укладених згідно з планом санації, під час проведення процедури санації захист порушеного права, що виникло у зв'язку з проведенням процедури санації, здійснюється в процедурі провадження у справі про банкрутство.

Вимоги позивача про визнання недійсними вищевказаних договорів обґрунтовані відсутністю у керуючого санацією боржника повноважень та правових підстав на їх укладення, оскільки спірні договори укладалися без погодження із комітетом кредиторів боржника та без проведення оцінки майна. Тобто позивач фактично посилається на порушення його права, яке виникло у процесі процедури санації боржника. Вимога про зобов'язання відповідача повернути рухоме майно, передане за договором від 21.11.2013, яке підлягає включення до ліквідаційної маси боржника, стосується прав кредиторів боржника.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що спір про визнання недійсним договорів про участь інвестора у санації боржника від 05.08.2013 у справі № 49/277-б та про передачу рухомого майна від 21.11.2013, має розглядатися в межах справи про банкрутство у відповідності до вимог ст. 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 28.04.2009 у справі № 43/315-23/125.

Статтею 1119 ГПК України, яка визначає повноваження касаційної інстанції, передбачено право суду касаційної інстанції скасувати рішення першої інстанції та припинити провадження у справі.

За таких обставин, постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 та рішення господарського суду міста Києва від 08.12.2014 слід скасувати, як такі, що не відповідають нормам чинного законодавства, а провадження у даній справі - припинити.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросервіс-Україна" задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 та рішення господарського суду міста Києва від 08.12.2014 по справі №910/19165/14 скасувати.

Провадження у справі №910/19165/14 припинити.

Головуючий Куровський С.В.

Судді Катеринчук Л.Й.

Міщенко П.К.