ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2015 р. Справа № 914/3717/14

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Михалюк О.В.

суддів Плотніцький Б.Д.

Мельник Г.І.

розглянув апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Львівській області

на рішення господарського суду Львівської області від 04.03.2015р.

у справі № 914/3717/14

за позовом Служби автомобільних доріг у Львівській області, м.Львів

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будімекс Автодор» в особі ліквідаційної комісії, м.Миколаїв

про включення Служби автомобільних доріг у Львівській області в ліквідаційний баланс Товариства з обмеженою відповідальністю «Будімекс Автодор» з вимогою 92526,37 грн.,

з участю представників :

від скаржника - Лущак О.Є. - начальник юридичного відділу

від відповідача - не з»явився

В ході судового засідання сторонам права і обов"язки, передбачені ст.22 ГПК України роз"яснені, заперечень щодо складу суду не поступало.

Відповідач належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак повноважних представників в засідання не скерував, в зв"язку з чим колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними у справі доказами.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Рішенням господарського суду Львівської області від 04.03.2015р. у справі № 914/3717/14 (головуючий суддя Петрашко М.М., судді Кітаєва С.Б., Щигельська О.І.) відмовлено у задоволенні позову Служби автомобільних доріг у Львівській області, м.Львів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будімекс Автодор» в особі ліквідаційної комісії, м.Миколаїв про включення до ліквідаційного балансу грошових вимог в сумі 92 526,37 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням позивач - Служба автомобільних доріг України у Львівській області подав до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати згадане рішення, посилаючись, зокрема, на те, що воно є незаконне, винесееа з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскільки судом першої інстанції не надано належної оцінки довідці зустрічної звірки Державної фінансової інспекції у Львівській області від 23.08.2012р., підписаної зі сторони відповідача без заперечень, якою встановлено завищення вартості будівельних робіт з поточного ремонту автомобільної дороги на підставі укладеного договору на суму 63036,00 грн. та акту перерахунку форми КБ-2в з поточного ремонту автомобільної дороги внаслідок включення в акти приймання виконаних будівельних робіт частково не виконаних робіт, що призвело до завищення вартості на суму 63036,00 грн., підписаного представником Державної фінансової інспекції у Львівській області та головним інженером ТзОВ «Будімекс Автодор» та затвердженого заступником директора ТзОВ «Будімекс Автодор». На думку скаржника, даний акт підтверджує, що відповідач визнав та своїм підписом підтвердив існування завищення вартості виконаних робіт на суму 63036,00 грн. Також, судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення безпідставно не взято до уваги результатів аудиторського звіту Державного агенства автомобільних доріг України від 27.07.2012р. № 11-17/12-4, згідно яких встановлено завищення вартості виконаних відповідачем робіт на суму 29490,37 грн. з поточного ремонту автомобільної дороги на підставі укладеного між сторонами договору. Відтак, на думку скаржника, факт існування заборгованості в сумі 92526,37 грн. підтверджено наявними в матеріалах справи документами, а також підписаними між сторонами актами звіряння взаємних розрахунків.

Наводить скаржник і інші доводи, що є, на його думку, підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

09.07.2010р. між Службою автомобільних доріг у Львівській області (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будімекс Автодор" (підрядник) укладено договір №2-П/07 на виконання робіт з поточного ремонту автомобільної дороги державного значення М-11 Львів-Шегині (контрольно-пропускний пункт Шегині), км 8+585 - 24+294, км 34+900 - 80+708.

Відповідно до п.4.1. договору, замовник здійснює щомісячну оплату за виконані роботи в межах фактичного надходження бюджетних коштів на підставі актів (форма КБ-2в, КБ-3), підписаних уповноваженими представниками сторін. Акт виконаних робіт готує підрядник і передає уповноваженому представнику замовника. Здача робіт може проводитися подекадно. Уповноважений представник замовника на протязі трьох днів перевіряє виконання робіт згідно представленого акту і підписує його в частині фактично виконаних обсягів робіт та в межах виділених бюджетних асигнувань згідно з діючими на момент здачі планами фінансування, затверджених Укравтодором. На вимогу замовника підрядник надає для перевірки накладні (або їх реєстр) на придбані матеріали, конструкції, вироби, та інші документи які підтверджують витрати. Оплата здійснюється в 5-и денний термін з моменту надходження бюджетних коштів.

Як зазначено у позовній заяві, Державною фінансовою інспекцією у Львівській області на виконання пункту 2.10. плану контрольно-ревізійної роботи Держфінінспекції України на ІІІ квартал 2012р. проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Служби автомобільних доріг у Львівській області за період з 01.04.2010р. по 30.06.2012р., якою встановлено ряд порушень та недоліків при виконанні Товариством з обмеженою відповідальністю "Будімекс Автодор" робіт на підставі вищезазначеного договору.

Згідно із довідкою зустрічної звірки Державної фінансової інспекції у Львівській області від 23.08.2012р., встановлено завищення вартості будівельних робіт з поточного ремонту автомобільної дороги державного значення М-11 Львів-Шегині, км 8+585 - 24+294, км 34+900 - 80+708 на підставі укладеного договору на загальну суму 63 036,00 грн.

Як зазначено в довідці, по даних бухгалтерського обліку станом на 01.04.2010, на 01.01.2011, на 01.01.2012 та на 01.07.2012 в ТзОВ "Будімекс Автодор" перед Службою автомобільних доріг у Львівській області по рахунку 361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями" за виконані роботи, послуги дебіторська і кредиторська заборгованість відсутня.

Як вбачається з вказаної довідки, завищення вартості робіт в загальній сумі 63036,00 грн. відшкодовано шляхом віднесення на взаєморозрахунки між Службою автомобільних доріг у Львівській області та ТзОВ "Будімекс Автодор".

Позивачем долучено до позовної заяви акт перерахунку актів форми КБ-2в з поточного ремонту автомобільної дороги державного значення М-11 Львів-Шегині, км 8+585 - 24+294, км 34+900 - 80+708 (підрядник ТзОВ "Будімекс Автодор") в якому зазначено, що внаслідок включання в акти приймання виконаних будівельних робіт частково не виконаних робіт, що привело до завищення вартості робіт на суму 63036,00 грн.

Крім того, за результатами аудиторського звіту Державного агентства автомобільних доріг України від 27.07.2012р. №11-17/12-4 внутрішнього аудиту Служби автомобільних доріг у Львівській області встановлено, що завищено вартість виконаних відповідачем робіт на суму 29 490,37 грн. з поточного ремонту автомобільної дороги Львів - Шегині, км 8+585 - 24+294, км 34+900 - 80+708, на підставі договору №2-П/07 від 09.07.2010р.

Таким чином позивач у позовній заяві стверджує, що загальна сума заборгованості відповідача складає 92 526,37 грн.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ТзОВ "Будімекс Автодор" перебуває у стані припинення, строк заявлення кредиторами своїх вимог встановлено до 28.09.2014р.

У зв'язку із ліквідацією ТзОВ "Будімекс Автодор", позивач з метою визнання кредиторських вимог за договором №2-П/07 від 09.07.2010р., направив 28.08.2014р. відповідачу заяву №01н-2502/18-05 про визнання кредиторських вимог на суму 92 526,37 грн. Однак, як зазначив позивач, відповідач відповіді на вказану заяву не надав.

Таким чином позивач звернувся до господарського суду Львівської області та просив суд, на підставі ст.1212 ЦК України, включити Службу автомобільних доріг у Львівській області в ліквідаційний баланс Товариства з обмеженою відповідальністю "Будімекс Автодор" з вимогою у сумі 92 526,37 грн.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 837, ч. 1 ст. 843, ч. 1 ст. 844, ч. 2 ст. 845 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Якщо фактичні витрати підрядника виявилися меншими від тих, які передбачалися при визначенні ціни (кошторису), підрядник має право на оплату роботи за ціною, встановленою договором підряду, якщо замовник не доведе, що отримане підрядником заощадження зумовило погіршення якості роботи.

Статтею 853 ЦК України передбачено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв'язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

На виконання умов вищевказаного договору, в підтвердження того, що відповідачем належним чином виконано роботи, сторонами підписано акт №1/12 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2010р. на суму 4 750 129,92 грн., акт приймання виконаних будівельних робіт за червень 2011р. на суму 5 932 053,00 грн., акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2011р. на суму 4 185 253,00 грн., акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2011р. на суму 531 799,00 грн., акт приймання виконаних будівельних робіт за травень 2011р. на суму 740 140,00 грн. та акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2012р. на суму 322 339,00 грн.

Вищезазначені акти виконаних будівельних робіт підписані обома сторонами без зауважень та завірені печатками замовника та підрядника, і дана обставина позивачем не заперечувалась.

Разом з тим, як зазначено в довідці зустрічної звірки Державної фінансової інспекції у Львівській області від 23.08.2012р. по даних бухгалтерського обліку станом на 01.04.2010, на 01.01.2011, на 01.01.2012 та на 01.07.2012 в ТзОВ "Будімекс Автодор" перед Службою автомобільних доріг у Львівській області по рахунку 361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями" за виконані роботи, послуги дебіторська і кредиторська заборгованість відсутня. Отже позивач оплатив роботи виконані відповідачем.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз указаної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Оскільки між сторонами у справі було укладено договір про оплатне виконання робіт з поточного ремонту автомобільної дороги державного значення М-11 Львів-Шегині (контрольно-пропускний пункт Шегині), км 8+585 - 24+294, км 34+900 - 80+708, а кошти, які позивач просить стягнути з відповідача, отримано останнім як оплату виконаних за договором, то такі кошти набуто за наявності правової підстави, а тому не може бути витребувано відповідно до положень ст.1212 ЦК України як безпідставне збагачення. Виявлені ревізією чи встановлені аудиторським звітом порушення не впливають на умови спірних договірних відносин і не можуть їх змінювати (аналогічної позиції дотримується Верховний Суд України у своїй постанові від 22.01.2013р. №5006/18/13/2012|3-69-г12).

Враховуючи наведене, суд дійшов вірного висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржник не надав належних та допустимих доказів на спростування висновків місцевого господарського суду, викладених в рішенні господарського суду Львівської області від 04.03.2015р. у даній справі.

З огляду на все викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Львівської області від 04.03.2015 року у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст.33,34,43,49,91,99,101-105 ГПК України,-

Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Львівській області - залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Львівської області від 04.03.2015р. у справі № 914/3717/14 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

5. Матеріали справи повернути господарському суду Львівської області.

6. Повний текст постанови складено « 21» квітня 2015р.

Головуючий суддя Михалюк О.В.

суддя Плотніцький Б.Д.

суддя Мельник Г.І.