РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2015 р. Справа № 906/249/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Розізнана І.В.

судді Олексюк Г.Є. ,

судді Мельник О.В.

при секретарі судового засідання Романчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу прокурора Любарського району на ухвалу господарського суду Житомирської області від 02.03.15р. у справі №906/249/15 (суддя Костриця О.О.)

за позовом виконуючого обов'язки прокурора Любарського району в інтересах держави

до відповідачів: 1) Любарської селищної ради Любарського району Житомирської області;

2) комунального підприємства житлово-комунального господарства Любарської селищної ради

про визнання незаконними та скасування рішень, зобов'язання передати майно

за участю представників сторін:

прокурор - Марщівська О.П., служб. посв. №019161 від 30.07.2013р.;

відповідача 1 - не з'явився;

відповідача 2 - не з'явився;

Судом роз'яснено представнику права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Любарського району в інтересах держави звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом до Любарської селищної ради Любарського району Житомирської області, комунального підприємства житлово-комунального господарства Любарської селищної ради та просить визнати незаконним та скасувати рішення 35 сесії 6 скликання Любарської селищної ради №376 від 05.04.2013р. "Про передачу у власність КП ЖКГ приміщення столярного цеху"; зобов'язати комунальне підприємство житлово-комунального господарства Любарської селищної ради передати Любарській селищній раді приміщення столярного цеху, яке знаходиться за адресою: вул. Перемоги, 127/а, с. Старий Любар Любарського району Житомирської області; визнати незаконним та скасувати рішення 46 сесії 6 скликання Любарської селищної ради №484 від 25.04.2014 "Про зняття з балансу майна"; зобов'язати комунальне підприємство житлово-комунального господарства Любарської селищної ради передати Любарській селищній раді приміщення двох теплиць, які розташовуються за адресою: вул. Перемоги, 127/Г, с. Старий Любар Любарського району Житомирської області, приміщення пилорами, яке розташовується за адресою: вул. Перемоги, 127/Б, с. Старий Любар Любарського району Житомирської області та складу балонів, який знаходиться за адресою: вул. Перемоги, 127/В, с. Старий Любар Любарського району Житомирської області.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 02.03.15р. у прийнятті позовної заяви відмовлено з посиланням на п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що предметом позову є вимоги прокурора, які стосуються питань формування ліквідаційної маси у справі про банкрутство комунального підприємства житлово-комунального господарства Любарської селищної ради, розгляд позову вплине на майновий стан банкрута, даний спір безпосередньо пов'язаний із здійсненням провадження у справі про банкрутство та підлягає розгляду в межах справи про банкрутство, а не у позовному провадженні.

Не погоджуючись із ухвалою господарського суду Житомирської області від 02.03.15р. прокурор Любарського району подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу місцевого господарського суду, справу передати на розгляд до суду першої інстанції.

Скаржник зазначає, що при винесені ухвали, судом порушено норми матеріального та процесуального права та неповно з'ясовано обставини справи. Вказує, що провадження у справі №19/5007/25-Б/11 про банкрутство комунального підприємства житлово-комунального господарства Любарської селищної ради було порушено 02.11.2011р, постанова про визнання банкрутом підприємства та відкриття ліквідаційної процедури господарським судом Житомирської області прийнята 01.03.2012р., тобто до набрання чинності Законом України від 22.12.2011р. №4212-VІ - 19.01.2013р., а тому застосування його положень до спірних правовідносин місцевим господарським судом здійснено неправомірно.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.03.2015р. апеляційну скаргу прокурора прийнято до провадження, справу призначено до слухання.

Розпорядженням голови суду від 07 квітня 2015 року у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Грязнова В.В. внесено зміни до складу колегії суддів та визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., судді Мельник О.В., Олексюк Г.Є.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 07.04.2015р. продовжено строк розгляду апеляційної скарги на п'ятнадцять днів, розгляд справи відкладено.

В судовому засіданні 07.04.2015р. та 22.04.2015р. прокурор підтримав доводи апеляційної скарги, надав усні пояснення по справі. Просить апеляційну скаргу задоволити, ухвалу місцевого господарського суду скасувати, а справу передати на розгляд до суду першої інстанції.

Представники відповідача-1 та відповідача-2 не забезпечили явку своїх представників в судові засідання, причини неявки суду не повідомили, хоча про день, час та місце розгляду скарги були повідомлені у встановленому законом порядку.

Оскільки, в силу ч. 2 ст. 102 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом 15 днів, ухвалою суду від 07.04.2015р. продовжено строк розгляду апеляційної скарги на п'ятнадцять днів, явка представників сторін обов'язковою не визнавалась, - колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу по суті за наявними у справі матеріалами, у відповідності до вимог ст.101 ГПК України.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення прокурора, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, предметом позову в даній справі є вимоги прокурора про визнання незаконними та скасування рішень селищної ради та зобов'язання повернути майно.

Відмовляючи в прийнятті позовної заяви на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України, суд першої інстанції послався на те, що даний спір безпосередньо пов'язаний із здійсненням провадження у справі про банкрутство, тому підлягає розгляду в межах справи про банкрутство підприємства, а не в окремому позовному провадженні.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду від 02.11.2011р. порушено провадження у справі №19/5007/25-Б/11 про визнання банкрутом комунального підприємства житлово-комунального господарства Любарської селищної ради, за правилами ст. 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до 19.01.2013р.).

Постановою господарського суду від 01.03.2012р. визнано банкрутом комунальне підприємство житлово-комунального господарства Любарської селищної ради, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором у справі про банкрутство Савченка Петра Семеновича.

Станом на 02.03.2015р. провадження у справі про банкрутство комунального підприємства житлово-комунальне господарство Любарської селищної ради знаходиться на стадії ліквідації.

Рішенням 35 сесії 6 скликання Любарської селищної ради №376 від 05.04.2013р. "Про передачу у власність КП ЖКГ приміщення столярного цеху" вирішено зняти з балансу Любарської селищної ради приміщення столярного цеху, яке знаходиться за адресою: с. Ст. Любар, вул. Перемоги, 127/а, і передати у власність Любарському КПЖКГ Любарської селищної ради. Кошти з реалізації приміщення столярного цеху направити на погашення заборгованості по заробітній платі (а.с. 26).

Рішенням 46 сесії 6 скликання Любарської селищної ради №484 від 25.04.2014 "Про зняття з балансу майна" вирішено зняти з балансу Любарської селищної ради і передати у власність КПЖКГ майно: приміщення теплиць, приміщення пилорами, складу балонів (а.с. 27).

Відповідно до частини 2 статті 41 ГПК України справи про банкрутство розглядаються в порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В силу п. 1-1 прикінцевих положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) в редакції Закону від 22.12.2011 р. №4212-VІ, який набрав чинності 19.01.2013 р., положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Отже, враховуючи, що провадження у справі порушено 02.11.2011р., постанову про визнання боржника банкрутом прийнято 01.03.2012р. (тобто до набрання чинності новою редакцією Закону з 19.01.2013р.), колегія суддів дійшла висновку, що до спірних правовідносин мають бути застосовані положення раніше чинної редакції Закону.

Закон про банкрутство містить спеціальні норми, які мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції чинній на 18.01.2013р.) усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, що належать юридичній особі - банкруту, які передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Таким чином, у межах справи про банкрутство підлягають вирішенню, у тому числі в порядку ст. 26 Закону про банкрутство, спори стосовно майна боржника, що увійшло або вибуло зі складу ліквідаційної маси, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, оскільки такі спори стосуються питань формування ліквідаційної маси у справі про банкрутство, а тому безпосередньо пов'язані із здійсненням провадження в такій справі.

При цьому, апеляційний суд приймає до уваги те, що прийняття селищною радою, яка являється власником майна, оскаржуваних рішень має на меті введення майна в ліквідаційну масу боржника для його реалізації та спрямування коштів на погашення заборгованості по заробітній платі. Отже, наслідком прийняття спірних рішень безпосередньо є захист прав та інтересів кредиторів боржника. В свою чергу виключення із складу ліквідаційної маси боржника спірного майна істотно вплине на задоволення вимог кредиторів боржника.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи, дав їм правильну юридичну оцінку, встановивши, що даний спір безпосередньо пов'язаний із здійсненням провадження у справі про банкрутство, тому підлягає розгляду в межах справи про банкрутство.

Доводи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування ухвали місцевого господарського суду, тому судова колегія вважає, що ухвалу місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 43, 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу прокурора Любарського району на ухвалу господарського суду Житомирської області від 02.03.15 р. у справі № 906/249/15 - залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХII-1 Господарського процесуального кодексу України.

3. Справу повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Мельник О.В.