Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "28" квітня 2015 р. Справа № 906/300/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.

при секретарі: Поливко М.С.

за участю представників сторін:

- від позивача: ОСОБА_1 - представник за дов. від 25.02.2015

- від відповідача: не прибув

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1.)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агростем" (с. Щеніїв, Черняхівський район, Житомирська область)

про стягнення 602763,87 грн

Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) подано до господарського суду позов про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Агростем" (с. Щеніїв, Черняхівський район, Житомирська область) 652763,87 грн, з яких: 489282,14 грн основного боргу, 20820,81 грн 3 % річних та 142660,92 грн інфляційних.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору № 1 від 27.02.2013 в частині несплати послуг по перевезенню вантажів автотранспортом по Україні.

Ухвалою від 05.03.2015 господарський суд прийняв позовну заяву, порушив провадження у справі, призначив засідання суду.

Ухвалою від 17.04.2015 господарський суд прийняв зменшення позивачем позовних вимог до 602763,87 грн, розгляд справи відклав.

До початку судового засідання на адресу суду надійшло клопотання відповідача від 27.04.2015 з додатками, відповідно до якого останній просить продовжити строк розгляду спору на п'ятнадцять днів та відкласти розгляд справи на іншу дату в межах строків, передбачених ст. 69 ГПК України (а. с. 84 - 89).

Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях до позовної заяви (а. с. 75, 76), з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 16.04.2015 (а. с. 78, 79), в засіданні суду представником позивача надано клопотання про долучення до матеріалів справи копій товарно - транспортних накладних, копії акту звіряння взаємних розрахунків за період 01.01.2014 - 16.12.2014 з доказами направлення останнього відповідачу та довідку про стан заборгованості відповідача станом на 15.04.2015 (а. с. 90 - 127).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча про час і місце повідомлявся вчасно та належним чином.

Розглядаючи клопотання відповідача від 27.04.2015, суд зазначає, що виходячи з наявних у справі документів, не вбачає необхідності для відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду спору у відповідності до ч. 3 ст. 69 ГПК України. При цьому суд дійшов висновку, що відсутність представника відповідача не перешкоджає вирішенню розгляду справи за наявними в ній матеріалами, згідно зі ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до укладеного між ФОП ОСОБА_2 (перевізник/позивач) та ТОВ "Агростем" (замовник/відповідач) Договору № 1 від 27.02.2013, замовник доручає, а перевізник приймає на себе зобов'язання надати відповідно до умов даного Договору послуги по перевезенню наступних типів вантажів замовника - сільськогосподарська техніка автомобільним транспортом перевізника, при цьому замовник зобов'язується прийняти надані послуги по перевезенню та оплатити їх вартість в порядку та строки, визначені цим Договором (п. п. 1.1, 1.2 Договору).

Згідно з п. 1.3 Договору дані, необхідні для надання послуг, вказуються у Заявках на перевезення вантажу, що є невід'ємними частинами даного Договору. Погоджені сторонами заявки регулюють взаємовідносини сторін щодо кожного окремого перевезення.

Приписами ст. 916 ЦК України передбачено, що за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Слід зазначити, що тарифи на транспортні послуги були визначені сторонами в Додатку № 2 до Договору, відповідно до якого вартість перевезення становить: на пальному перевізника - 23,00 грн за 1 км з вантажем (а. с. 16).

При цьому представник позивача в засіданні суду 28.04.2015 зазначив, що згідно з усною домовленістю сторін спору тарифи на транспортні послуги на пальному замовника автомобільним транспортом перевізника складають 15,00 грн за 1 км з вантажем.

За п. 3.5 Договору розрахунок замовником перевізнику здійснюється по факту за надані послуги на підставі Актів приймання-передачі наданих послуг по Договору на виконання транспортних перевезень, підписаних уповноваженими представниками сторін протягом 10 банківських днів з дня їх підписання.

У відповідності до п. 4.6 Договору замовник зобов'язаний підписати Акт приймання-передачі наданих послуг протягом 3 робочих днів з моменту передачі його перевізником або в цей же строк направити перевізнику мотивовану відмову від підписання Акту.

З акту звіряння взаємних розрахунків від 16.12.2014 вбачається, що в період з травня по грудень 2012 року, перевізник надав замовнику послуги по перевезенню вантажів (сільськогосподарської техніки) автотранспортом по Україні на загальну суму 733150,00 грн, доказом чого є підписані та скріплені печатками сторін Акти приймання-передачі наданих послуг (а. с. 17 - 60) та товарно-транспортні накладні (а. с. 92 - 125).

Замовник послуги прийняв без зауважень та в підписаних зі своєї сторони Актах посвідчив, що товар не зазнав ушкоджень, відсутні втрати товару, псування товару не відбулося, послуги надані повністю та відповідають необхідним параметрам та іншим умовам Договору.

При цьому як зазначив позивач у додаткових поясненнях на позовну заяву (а. с. 75, 76), заявки на перевезення вантажу між сторонами по Договору не оформлялись, оскільки Додаток № 1 до Договору, який мав визначати форму заявки між сторонами підписано не було, у зв'язку з чим сторони здійснювали погодження необхідних даних для надання послуг з перевезення в усній формі в телефонному режимі.

Тип вантажу, його назва, відстань та маршрут перевезення, а також ціна та вартість наданих послуг були погоджені сторонами письмово в Актах приймання-передачі наданих послуг, які згідно з п. 4.5 Договору є необхідною підставою для проведення розрахунків з перевізником за надані автотранспортні послуги.

Судом встановлено, що замовник всупереч умов Договору свої зобов'язання по оплаті наданих перевізником послуг з перевезення вантажів виконав частково, сплативши на його рахунок 243867,86 грн, а саме: 03.04.2014 - 71963,86 грн, 22.05.2014 - 35952,00 грн, 31.07.2014 - 35952,00 грн та 15.08.2014 - 100000,00 грн (а. с 127).

Таким чином, станом на 16.12.2014 заборгованість замовника перед перевізником згідно з умовами Договору № 1 від 27.02.2013 склала 489282,14 грн (733150,00 - 243867,86), доказом чого є підписаний та скріплений печатками сторін акт звіряння взаємних розрахунків (а. с. 127) (оригінал якого оглянуто в засіданні суду 28.04.2015).

В подальшому, з метою погашення заборгованості перед перевізником замовник перерахував на рахунок перевізника ще 50000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 265 від 11.03.2015 (а. с. 89), в результаті чого заборгованість замовника по наданих послугах з перевезення вантажів зменшилась до 439282,14 грн (489282,14 - 50000,00). Інших проплат боргу на виконання Договору № 1 від 27.02.2013 замовником здійснено не було, доказів зворотного матеріали справи не містять.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вказане кореспондується зі ст. 193 ГК України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Оскільки станом на день розгляду справи в суді заборгованість відповідача за послуги по перевезенню вантажів автотранспортом по Україні не погашена, вимога позивача про стягнення з відповідача 439282,14 грн основного боргу є обґрунтованою, доведеною належними доказами та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Що стосується заявлених до стягнення з відповідача, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, 3 % річних у розмірі 20820,81 грн та інфляційних нарахувань на суму 142660,92 грн, обрахованих за період з 16.05.2013 по 19.02.2015 в розрізі кожного акту перевезення товару окремо, слід зазначити таке.

За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши проведені позивачем нарахування інфляційних та річних, господарський суд встановив, що їх суми обґрунтовані та вірні.

Відповідно до статей 33 та 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень належними та допустимими у справі доказами; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач позов за предметом та підставами пред'явлення не оспорив, доказів сплати суми боргу у заявленій позивачем до стягненні сумі станом на день вирішення спору не надав.

З огляду на викладене, оцінивши в сукупності матеріали справи, господарський суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, підтверджується належними доказами, копії яких є в матеріалах справи, і підлягає задоволенню в сумі 602763,87 грн, з яких: 439282,14 грн основного боргу, 20820,81 грн 3 % річних та 142660,92 грн інфляційних нарахувань.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Агростем" (12344, Житомирська область, Черняхівський район, село Щеніїв, вулиця Поліщука, будинок 3, )

на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (66200, АДРЕСА_2 ідент. номер НОМЕР_1):

- 439282,14 грн основного боргу;

- 20820,81 грн 3 % річних;

- 142660,92 грн інфляційних нарахувань;

- 13055,28 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 30.04.15

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу - рек.