ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2015 р. Справа № 908/5532/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Білецька А.М., суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Полубояриній Н.В.

за участю представників:

позивача - Черкез Є.В., довіреність № б/н від 09.08.12 р.

відповідача - Зелена Д.В., довіреність № 1/0636 від 22.04.15 р.

Бондаренко А.О., довіреність № 1/0635 від 22.04.15 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Управління капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації, м. Запоріжжя (вх. №913 З/3) на рішення господарського суду Запорізької області від 13.01.15 у справі № 908/5532/14

за позовом ТОВ "Запоріжтеплогазбуд", м. Запоріжжя

до Управління капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації, м. Запоріжжя

про стягнення 829 088,51 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 13.01.2015 у справі № 908/5532/14 (суддя Серкіз В.Г.) позов задоволено. Стягнуто з Управління капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжтеплогазбуд" основний борг в сумі 829 088,51 грн. та судовий збір в сумі 16 581,77 грн.

Відповідач звернувся до господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Запорізької області від 13.01.2015 у справі № 908/5532/14, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

В обґрунтування викладених вимог відповідач зазначає про те, що суд проігнорував той факт, що об'єкт будівництва «Газифікація села Трояни Бердянського району. II черга будівництва» було побудовано не на замовлення відповідача, поза межами дії договору №32, укладеного між позивачем та відповідачем, тобто майже за рік до укладення зазначеного договору, а також посилається на недоведеність позивачем факту виконання будівельних робіт на вказаному об'єкті в рамках дії договору №32.

При цьому, відповідач зазначає про те, що акт від 20.10.2008 не доводить жодним чином того, що будівництво об'єкту здійснювалось у період дії договору, з додержанням вимог п.35, п.36 та п.37 договору, які передбачають, порядок здійснення замовником контролю за якістю робіт і матеріальних ресурсів із складанням відповідних актів встановлених законодавством та нормативними документами України, оскільки замовником робіт у вказаному акті від 20.10.2008р. зазначена Андрівська сільська рада. Відповідач стверджує, що в межах дії договору №32 позивачем не виконувались роботи, а акти приймання виконаних робіт складались позивачем за результатами будівельних робіт, виконаних позивачем до моменту укладання договору №32, тобто в 2008 році на замовлення Андрівської сільської ради. Крім того, позивач вказує на те, що судом були проігноровані вимоги і норми Бюджетного кодексу України та положення, узгоджені договором №32, посилаючись на те, що в 2014 році асигнування з обласного бюджету для фінансування цих об'єктів не надавались. Також позивач стверджує, що судом було проігноровано той факт, що акти виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт, які позивач надає суду в якості доказів обсягу та вартості виконаних робіт за договором №32, подавались відповідачу для перевірки та підписання лише через декілька років після закінчення дії договору. Однак, під час дії договору (а саме в строк до 31.12.2009) підрядником (позивачем) не подавались на підписання документи, що підтверджують обсяги та вартість виконаних робіт.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу з наведеними відповідачем доводами не погоджується, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржуване рішення - без змін. Позивач зазначає., що належне виконання робіт за договором підтверджується актом Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 09.10.2008, що затверджений розпорядженням голови Бердянської районної державної адміністрації запорізької області від 13.10.2008.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 02.04.2015 розгляд справи відкладено на 23.04.2015.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Звертаючись до господарського суду, позивач послався на те, що Закритим акціонерним товариством "Запоріжтеплогазбуд", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Запоріжтеплогазбуд" було здійснено будівельно-монтажні роботи з газозабезпечення с. Трояни Бердянського району Запорізької області, а саме житлових вулиць Зеленої, Водєнікова, Інтернаціональної, Нової, Гагаріна, Шкільної, Набережної.

За актом Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 09.10.2008 на об'єкт будівництва "Газозабезпечення житлових будинків с. Трояни Бердянського району Запорізької області, ІІ черга будівництва (нове будівництво)" газопроводом середнього тиску по вул. Зеленій, Водєнікова, Інтернаціональній, Новій, Гагаріна, Шкільній, Набережній, підписаних відповідальними посадовими особами та скріплених печатками, проектна документація на будівництво розроблена проектувальником - Кооперативно-державним проектно-вишукувальним Інститутом "Запоріжагропроект". Дозвіл на виконання робіт виданий Кисіль С.П. - головним архітектором відділу містобудування та архітектури Бердянської райдержадміністрації від 05.12.2007. Будівництво здійснено генеральним підрядником - ЗАТ "Запоріжтеплогазбуд". Так, за вказаним актом будівельно-монтажні роботи з газозабезпечення у с. Трояни, ІІ черга будівництва зроблені в терміни: початок робіт -20.03.2008, закінчення робіт - 25.09.2008. Позивач вважає, що Акт Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 09.10.2008 свідчить про те, що об'єкт є закінченим будівництвом та готовими до експлуатації.

Як зазначає позивач, у подальшому між Управлінням капітального будівництва Запорізької облдержадміністрації (замовник) та ЗАТ "Запоріжтеплогазбуд", правонаступником якого є ТОВ "Запоріжтеплогазбуд" (підрядник), було укладено договір підряду на будівництво № 32 від 01.12.2009р., згідно якого замовник доручає, а підрядник забезпечує відповідно до проектної документації та умов договору виконання будівельно-монтажних робіт з нового будівництва на об'єкті будівництва - "Газифікація села Трояни Бердянського району Запорізької області. ІІ черга будівництва" за адресою: с. Трояни Бердянського району Запорізької області за основними параметрами будівництва (техніко-економічні показники): газопровід середнього тиску довжиною 8,491 км, за договірною ціною робіт, яка є приблизною і складає 830,0 тис. грн.

На виконання вимог чинного законодавства України та п. 42 договору, підрядником були складені акти приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та довідки про вартість виконаних робіт за формою № КБ-3, відповідно до яких вартість виконаних робіт ІІ черги будівництва (нове будівництво) склала 829 088,51 грн.

Позивач стверджує, що в 2012 році вказані документи були передані замовнику для оплати.

Також, позивач вказує на те, що 16.10.2014р. на адресу відповідача з супровідним листом були повторно надіслані первинні документи, які залишені замовником без уваги.

Вказані обставини стали підставою звернення позивача до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача боргу в розмірі 829 088,51 грн.

Вирішуючи даний господарський спір, суд першої інстанції виходив з обставин, за якими встановив, що об'єкт, який став предметом договору згідно акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є завершеним будівництвом об'єктом, зауважень щодо недоліків виконаних підрядних робіт комісією пред'явлено (виявлено) не було. Крім того, об'єкт будівництва за Договором є функціонуючим на момент розгляду справи об'єктом, що вбачається з наданих до матеріалів справи листа ПАТ "Запоріжгаз" № 41/10023 від 11.11.2014р. та листа Андрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області № 831 від 18.11.2014р.

Судом першої інстанції також встановлено, що в 2008 році ЗАТ "Запоріжтеплогазбуд" було проведено будівництво міжселищного газопроводу від с. Трояни до с. Андрівка першої черги будівництва, та завдяки виконаним роботам по другій черзі будівництва було газифіковано 332 житлових будинків в с. Андрівка, та 1170 громадян отримали тепло у свої оселі, у с. Трояни було газифіковано 369 житлових будинків, 1211 громадян отримали газові комунікації у свої домівки. Газові мережі, виконані ЗАТ "Запоріжтеплогазбуд", функціонують і по цей день.

Таким чином місцевий господарський суд вважав, що об'єкт за договором є закінченим та таким. що експлуатується, в зв'язку з чим дійшов до висновку про наявність у відповідача зобов'язання з оплати виконаних позивачем робіт.

При цьому судом звернуто увагу на те, що у відповідності до рішення Запорізької обласної ради № 16 від 29.10.2009р. сума видатків яка була виділена у 2009 році на фінансування спірного об'єкту складала 3 500,00 грн., що визнається й відповідачем у відзиві. Однак незважаючи на зазначене доказів оплати виділеної суми не надано.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що позивачем доведений факт виконання ним підрядних робіт по об'єкту - "Газозабезпечення житлових будинків с. Трояни Бердянського району Запорізької області, ІІ черга будівництва (нове будівництво)", господарський суд вважав обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 829 088,51 грн. заборгованості.

Проте, колегія суддів не погоджується з даними висновками місцевого господарського суду щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки судом не надано належної правової оцінки спірним правовідносинам, а також всім доказам в їх сукупності, не досліджено фактичні обставини справи, пов'язані з фактичним виконанням робіт за спірний період, а надано перевагу позиції позивача та прийнято, як достовірний доказ надані ним докази на підтвердження правомірності позовних вимог. Вказані порушення призвели до невірного застосування норм матеріального права та помилкових та неправомірних висновків про задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судова колегія, повторно розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення встановила, що предметом даного господарського спору є матеріально-правова вимога позивача про стягнення з відповідача вартості виконаних робіт відповідно до укладеного між сторонами договору підряду на будівництво № 32 від 01.12.2009.

Так, відповідно до положень договору замовник доручає, а підрядник забезпечує відповідно до проектної документації та умов договору виконання будівельно-монтажних робіт з нового будівництва на об'єкті будівництва - "Газифікація села Трояни Бердянського району Запорізької області. ІІ черга будівництва" за адресою: с. Трояни Бердянського району Запорізької області за основними параметрами будівництва (техніко-економічні показники): газопровід середнього тиску довжиною 8,491 км, за договірною ціною робіт, яка є приблизною і складає 830,0 тис. грн.

Згідно п. 69 договору - строк його дії закінчився 31.12.2009.

Строк виконання робіт та дія договору не продовжувалась, відповідні додаткові угоди не укладались та не підписувались сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 318 Господарського кодексу України, за договором підряду на капітальне будівництво одна сторона (підрядник) зобов'язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк визначений договором об'єкт відповідно до проектно-кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов'язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об'єкти і оплатити їх.

Частиною ч. 2 ст. 317 Господарського кодексу України встановлено, що загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим кодексом.

Відповідно ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до ч. 4 ст. 879 Цивільного кодексу України, оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Позивач посилається на те, що будівництво здійснено генеральним підрядником - ЗАТ "Запоріжтеплогазбуд" та прийнято в експлуатацію згідно акта Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 20.10.2008.

Як вбачається зі змісту Акта Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 20.10.2008, позивачем виконано будівництво об'єкта з газифікації житлових будинків по вул. Зеленій, Водснікова, Інтернаціональній, Новій, Гагаріна, Шкільній, Набережній с. Трояни Бердянського району в 2008 році. Будівельно-монтажні роботи були здійснені в термін: початок робіт -20.03.2008, закінчення робіт - 25.09.2008. Крім того, замовником робіт у вказаному Акті від 20.10.2008, зазначена Андрівська сільська рада, (а не відповідач), що підтверджується підписом голови Андрівської сільської ради Узуновим О.М.

Також, згідно договору, замовником будівництва є Управління капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації, (а не Андрівська сільська рада, як вказано в акті від 20.10.2008р.), а роботи повинен розпочати підрядник в листопаді - грудні 2009 року (а не в березні 2008 року, як зазначено в акті від 20.10.2008).

Отже, вказані обставини свідчать про те, що об'єкт будівництва «Газифікація села Трояни Бердянського району. II черга будівництва» було побудовано не на замовлення Управління капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації, відповідача у справі, та поза межами дії договору №32.

Таким чином, вказаний акт від 20.10.2008 не доводить жодним чином того, що будівництво об'єкту здійснювалось у період дії договору, з додержанням вимог п.35, п.36 та п.37 договору, які передбачають, порядок здійснення замовником контролю за якістю робіт і матеріальних ресурсів із складанням відповідних актів встановлених законодавством та нормативними документами України.

Окрім того, відповідно до наказу Державного комітету України з будівництва та архітектури від 27.10.2005 №21, та відповідно до п. 27 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 №1243, які діяли на момент складання акта від 20.10.2008р., акт державної приймальної комісії підлягає затвердженню у 15-денний строк органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що утворив цю комісію, та реєструється в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт.

Проте, як вбачається з акта від 20.10.2008, його затверджено розпорядженням голови Бердянської райдержадміністраці 13.10.2008 раніше на 7 днів ніж складено сам акт від 20.10.2008. Також даний акт не містить даних про його реєстрацію в інспекції державного архітектурне будівельного контролю, що вказує на порушення вимог чинного законодавства при складанні акта від 20.10.2008.

Отже, в зв'язку з зазначеним акт від 20.10.2008 не може вважатися належним доказом виконання позивачем робіт саме за договором, укладеним з відповідачем, а також не доводить, що будівництво вказаного вище об'єкту закінчено та він може експлуатуватись.

Колегія суддів також звертає увагу на розбіжності в наведених відповідачем фактах та документальних доказах. Так, позивач стверджує, що об'єкт відповідно до Акта Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 20.10.2008 є закінченим будівництвом та готовим до експлуатації. Разом з цим позивач посилається на те, що акт виконаних робіт складено у 2012 році, хоча як доказ, позивач надає копію акта №1 виконаних робіт за грудень 2009 року.

Слід зазначити, що діюче законодавство України забороняє виконання робіт без отримання відповідних дозвільних документів на виконання будівельних робіт та передбачає згідно зі ст. ст. 1 та 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», відповідальність винних осіб за порушення норм діючого законодавства у сфері містобудування у разі виконання ними робіт без отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Проте, матеріали справи не містять доказів оформлення з боку замовника дозволу в інспекції державного архітектурно будівельного контролю. В свою чергу, надана позивачем копія дозволу №20/07 від 05.12.2007 виконання будівельних робіт свідчить про те, що дозвіл видавався Андрівській сільській раді, а не Управлінню капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації.

Колегія суддів вважає, що надані позивачем до матеріалів справи акти виконаних робіт не можуть вважатися належним доказом виконання робіт у тих обсягах та за вартістю, яка передбачена умовами договору № 32 та не доводять факту виконання позивачем будівельних робіт саме в рамках дії даного договору, оскільки акти приймання виконаних робіт складались позивачем за результатами будівельних робіт, виконаних позивачем до моменту укладання договору №32, тобто в 2008 році на замовлення Андрівської сільської ради, майже за рік до укладання договору № 32. Тому, зобов'язання відповідача, як замовника, згідно з договором № 32, прийняти роботу, виконану підрядником (позивачем), розповсюджуються виключно на роботи, які мали б бути виконані в межах та на підставі договору №32.

Колегія суддів звертає увагу, що акти виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт, які позивач надає суду в якості доказів обсягу та вартості виконаних робіт за договором №32, були направлені відповідачу для підписання лише через декілька років після закінчення дії договору.

Тоді як, відповідно до п.42 та п.43 договорів, розрахунки за виконані роботи повинні здійснюватися з урахуванням положень Загальних умов на підставі актів приймання виконаних робіт (форми КБ-2) та довідок про вартість виконаних робіт (форми КБ-3) проміжними платежами в міру виконання робіт. Підрядник визначає обсяги та вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті, та готує відповідні документи і подає для підписання замовнику за 7 днів до завершення звітного періоду.

З урахуванням того, що строк виконання робіт та дії договору, згідно з його умовами, закінчився 31.12.2009, то підрядник мав підготувати та подати для підписання замовнику відповідні документи за 7 днів до 31.12.2009.

Однак, під час дії договору (а саме в строк до 31.12.2009) підрядником (позивачем) не подавались на підписання документи, що підтверджують обсяги та вартість виконаних робіт. Більш того, посилання позивача на те, що первинні документи були передані замовнику у 2012 року не підтверджені жодним чином.

Матеріали справи свідчать про те, що листом від 16.10.2014, тобто майже через п'ять років після закінчення дії договору, на адресу відповідача, було вперше надіслано від позивача для підписання первинна документація (акт форми КБ-2В та довідка форми КБ-3). Тому твердження позивача щодо повторності надіслання первинної документації є безпідставним та таким, що не підтверджується жодними доказами.

Відповідно до п.47 договору, оплата здійснюється за фактом виконаних робіт в межах коштів, виділених на поточний бюджетний рік.

Рішенням сесії Запорізької обласної ради від 29.10.2009 №16 «Про внесення змін і доповнень до рішення обласної ради від 15.01.2009 №4 «Про обласний бюджет на 2009 рік», на об'єкт «Газифікація села Трояни Бердянського району. II черга будівництва» виділені асигнування за рахунок коштів обласного бюджету складали 3 500,00 грн. Проте, у наступних бюджетних роках, зокрема 2014 рік (рік, коли вперше позивачем були надіслані на адресу відповідача акти приймання виконаних будівельних робіт) асигнування з обласного бюджету для фінансування цих об'єктів не надавались.

Таким чином, приймати та підписувати, надані позивачем в 2014 році відповідні документи про обсяги та вартість робіт за договором у відповідача не було нормативно-законодавчих підстав.

Окрім того, відповідач повернув первинну документацію листом № 1/1796 від 22.10.2014 в строк визначений чинним законодавством України.

Згідно ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи, за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк, або за згодою замовника - достроково.

Однак, в даному випадку позивачем не доведено ані факту виконання робіт за актами виконаних робіт, на які посилається позивач, в обсягах та на умовах договору № 32, ані факту закінчення будівництва за актом від 20.10.2008, який в силу встановлених розбіжностей, не доводить того, що будівництво об'єкту здійснювалось саме у період дії договору та з додержанням встановлених договором та законом вимог. В зв'язку з чим, позивачем не доведено наявності у відповідача обов'язку з прийняття підрядних робіт, на які посилається позивач в позові, та їх оплати, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Натомість, доводи відповідача, викладені ним в апеляційній скарзі, ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, тоді як господарським судом першої інстанції не в повній мірі з'ясовані та правильно оцінені обставини у справі, а тому ухвалене ним рішення підлягає скасуванню, а у задоволенні позовних вимог позивача має бути відмовлено.

Керуючись ст. ст. 99, 101,102, п.2 ст. 103, п. п. 2-4 ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації, м. Запоріжжя задовольнити.

Рішення господарського суду господарського суду Запорізької області від 13.01.15 у справі № 908/5532/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжтеплогазбуд" (69014, м. Запоріжжя, вул. Листопрокатна, буд. 12, ) на користь Управління капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації (69107, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 164, ) 4145,50 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено та підписано 24.04.2015 року

Головуючий суддя Істоміна О.А.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Гребенюк Н. В.