РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2015№910/28785/14

За позовомПершого заступника прокурора Печерського району м. Києва в інтересах держави в особі Печерської районної в м. Києві державної адміністрації
до Фізичної особи-підприємця Нестерчук Наталії Вікторівни
третя особаУправління освіти Печерської районної в м. Києві державної адміністрації
проусунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням

Головуючий суддя Літвінова М.Є.

Судді Борисенко І.І.

Трофименко Т.Ю.

Представники сторін:

від прокуратури: Наумович В.О. - прокур.;

від позивача: Зальцберг Ю.І. - представник за дов.;

від відповідача: не з'явились;

від третьої особи: Орлова О.В. - представник за дов.

В судовому засіданні 22.04.2015, на підставі ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Першого заступника прокурора Печерського району м. Києва в інтересах держав в особі Печерської районної в місті Києві державної адміністрації до Фізичної особи-підприємця Нестерчук Наталія Вікторівна, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Управління освіти Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні майном.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.12.2014 порушено провадження у справі №910/28785/14, розгляд справи призначений на 21.01.2015.

У судовому засіданні 21.01.2015, в порядку статті 77 ГПК України, оголошено перерву до 04.02.2015.

Відповідач заявив клопотання про залучення до участі у справі Департамент комунальної власності виконавчого органу Київської міської державної адміністрації в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, з тих підстав, що майно СЗШ №90 належить до комунальної, а не державної власності, а тому порушень інтересів держави не вбачається.

Тому, з метою пояснення вказаних обставин, відповідач просить суд залучити до участі у справі Департамент комунальної власності виконавчого органу Київської міської державної адміністрації - структурний підрозділ виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який забезпечує виконання повноважень Київської міської ради та виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у сфері комунальної власності.

Заслухавши пояснення представників сторін щодо поданого клопотання відповідачем, суд дійшов висновку про його не обгрунтованість.

Враховуючи норму ст.27 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

Питання про допущення або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі вирішується ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду (із зазначенням про це в ухвалі про порушення провадження у справі) або під час розгляду справи, але до прийняття господарським судом рішення, з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі. Саме лише зазначення в позовній заяві та/або у вступній частині судового рішення певного підприємства чи організації як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, без вирішення судом питання щодо її допущення або залучення до участі у справі не надає їй відповідного процесуального статусу.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому (п. 1.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011.).

При цьому, суд зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тому відповідач повинен самостійно надавати докази на підтвердження своїх заперечень. Та в разі не можливості самостійно надати докази, відповідач не позбавлений права подання клопотання в порядку ст. 38 ГПК України.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що рішення у даній справі не може вплинути на права або обов'язки Департаменту комунальної власності виконавчого органу Київської міської державної адміністрації, тому клопотання суд визнав необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.02.2015 розгляд справи відкладений на 18.02.2015 в порядку статті 77 ГПК України.

У судовому засіданні 18.02.2015, в порядку статті 77 ГПК України, судом оголошено перерву до 04.03.2015.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.03.2015, на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладений на 30.03.2015.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.03.2015, на підставі ст.ст. 4-6, 86 Господарського процесуального кодексу України, судом із власної ініціативи призначено колегіальний розгляд справи №910/28785/14.

Прокурор звернувся до суду із заявою про збільшення позовних вимог, в якій просить усунути перешкоди у користуванні Печерською районною в м. Києві державною адміністрацією нежитловим приміщенням, яке належить на праві оперативного управління, загальною площею 334,8 кв.м. та знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лаврська, 2 шляхом виселення та зобов'язання відповідача передати Печерській районній в м. Києві державній адміністрації вказане нежитлове приміщення протягом 30-денного строку з дня набрання рішенням законної сили.

30.03.2015 прокурор подав до суду заяву про збільшення позовних вимог та просить суд усунути перешкоди Печерській районній в м. Києві державній адміністрації у користуванні приміщеннями загальною площею 334,8 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Лаврська, 2, шляхом виселення відповідача із вказаних приміщень.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Таким чином, суд розглядає справу з урахуванням заяви прокурора від 30.03.2015.

Розпорядженням заступника Голови господарського суду міста Києва від 04.03.2015 справу №910/28785/14 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Літвінова М.Є., суддя Борисенко І.І., суддя Трофименко Т.Ю.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.03.2015 справу №910/28785/14 прийнято до провадження колегії суддів у складі: головуючий суддя Літвінова М.Є., суддя Борисенко І.І., суддя Трофименко Т.Ю., розгляд справи призначений на 30.03.2015.

Ухвалою від 30.03.2015, відкладено розгляд справи на 22.04.2015.

Суд відмовив в задоволенні клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Ярошенка Ю.М. та про зупинення провадження у справі з підстав викладених в ухвалі від 30.03.2015.

У відзиві на позов, відповідач заперечив проти позовних вимог, з тих підстав, що він звертався у всі інстанції для прискорення процесу укладення договору оренди, враховуючи, що для остаточного рішення щодо надання приміщення в оренду лишилось отримати лише рішення Київської міської ради. Відповідач також зазначив щодо неналежного позивача. Перевірку комісією у складі спеціалістів управління освіти Печерської районної у місті Києві державної адміністрації, вважає незаконною.

В судовому засіданні 22.04.2015, на підставі ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Прокуратурою Печерського району м. Києва проведено перевірку навчальних закладів району комунальної форми власності щодо дотримання вимог законодавства при використанні їх майна. Та встановлено, що з 2013 року нежитлові приміщення середньої загальноосвітньої школи №90, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лаврська, 2, загальною площею 266,0 кв.м. перебувають в користуванні у Фізичної особи-підприємця Нестерчук Н.В. для надання фізкультурно-оздоровчих послуг, без укладення договору оренди та в порушення п. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Наведене стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Пунктом 5 статті 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадян або держави в суді у випадках, встановлених законом.

Статтею 36-1 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів, внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчинюються у відносинах між ними або державою.

Конституційний суд у рішенні від 08.04.1999 у справі №3-рн/99 (далі рішення Конституційного суду) вказав, що прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява, за статтею 2 Арбітражного процесуального кодексу України (зараз ГПК), є підставою для порушення справи в арбітражному суді.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України, господарський суд порушує справи, зокрема, за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

18.09.2014 прокуратурою Печерського району м. Києва у відповідності до вимог ч. 3 ст. 21 ЗУ "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року прийнято постанову про проведення перевірки в порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів в Управлінні освіти Печерської районної в м. Києві державної адміністрації з питань дотримання вимог законодавства про освіту, ефективності використання державного та комунального майна.

У зв'язку з викладеним, 25.09.2014 прокуратурою відібрано пояснення у відповідача та директора вказаного навчального закладу, в яких відповідач зазначила, що у приміщенні СЗШ №90 здійснює фізкультурно-оздоровчу діяльність для жителів району, проведення занять для учнів школи.

25.09.2014 внесено подання голові Печерської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення порушень вимог Закону України "Про оренду державного та комунального майна" за результатами розгляду якого наказом від 02.10.2014 оголошено догану відповідальній особі управління освіти.

Повноваження з проведення перевірок використання комунального майна органам управління освіти надані Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та Положенням про оренду майна за використанням майна, переданого в оренду.

Тому, заперечення відповідача про не правомірність перевірки, судом визнані необґрунтованими, враховуючи, що Управління освіти Печерської районної в м. Києві державної адміністрації не відносяться до контролюючих органів та не входять до переліку державних інспекцій та інших контролюючих органів, яким надається дозвіл Кабінету Міністрів України на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців, затвердженого постановою від 13.08.2014 №408.

Матеріали справи свідчать про те, що на звернення Заступника прокурора Печерського району м. Києва, Печерська районна в м. Києві державна адміністрація зазначила (лист від 26.09.2014 №105/01-3006/1), що ФОП Нестерчук Н.В. зверталась до управління освіти з наміром орендувати приміщення спортивного залу для проведення спортивних, фізкультурних та оздоровчих послуг площею 266,0 кв.м. 22.10.2012.

Про неодноразові звернення відповідача з наміром укладення договору оренди, свідчать також надані відповідачем до матеріалів справи відповідні листи (№3209/1 від 10.10.2014, б/н від 11.12.2014, від 15.10.2014 №105/01-3209/1, від 06.11.2014 №062/07-15-9498, від 18.12.2014 №105/72-2898, №105/01-4209/1 від 13.01.2015) та підтверджується поясненнями відповідача.

На даний момент постійну комісію з питань власності Київської міської ради було направлено лист на надання доручення щодо підготовки проекту рішення про передачу в орендне користування вищезазначеного нежитлового приміщення комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Крім того, у цьому листі Печерська районна в місті Києві державна адміністрація зазначила, що дозволу ФОП Нестерчук Н.В. на займання приміщення до моменту отримання договору оренди, управління освіти та Печерська районна в м. Києві державна адміністрація - не надавали.

Так, 13.10.2014 районним управлінням освіти видано наказ №352 "Про перевірку орендованих приміщень та правомірності їх надання в закладах освіти Печерського району", яким передбачено комісії здійснити перевірку документів щодо надання нежитлових приміщень закладів освіти району в орендне користування.

Як свідчать матеріали справи, за результатами перевірки, представниками комісії складено акт від 26.12.2014 згідно якого на нежитлових приміщеннях навчального закладу (середньої загальноосвітньої школи №90) розміщується Фізична особа-підприємець Нестерчук Н.В. Акт підписаний членами комісії та ФОП Нестерчук Н.В.

Відповідач не заперечив проти зазначеного.

Актом від 17.01.2015, підтверджено не звільнення відповідачем спірного приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Рішенням Київської міської ради від 02.12.2010 №284/5096 "Про питання комунальної власності, територіальної громади міста Києва" затверджено перелік об'єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва, що розміщені у Печерському районі м. Києва (додаток 6). Майно середньої загальноосвітньої школи №90 включено до об'єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Відповідно до п. 1 Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 10.12.2012 №1112 "Про питання організації управління районами в місті Києві" Київська міська державна адміністрація затвердила перелік підприємств, установ та організацій, майно яких передається до сфери управління районних в місті Києві державних адміністрацій.

Згідно п. 5 таблиці 1 додатку до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 10.12.2010 №1112 до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації віднесено будівлі та споруди загальноосвітньої школи №90, що знаходиться на вул. Лаврська, 2, в тому числі і нежитлові приміщення загальною площею 266,0 кв.м.

Відповідно до розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 24.01.2011 "Про пере закріплення майна переданого до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації" № 20 будівлі та споруди загальноосвітньої школи №90, по вул. Лаврська, 2, в тому числі і нежитлові приміщення загальною площею 266,0 кв.м. перезакріплено за управлінням освіти Печерської районної в місті Києві державної адміністрації.

За результатами перевірки нежитлових приміщень середньої загальноосвітньої школи №90 за адресою: м. Київ, вул. Лаврська,2, встановлено, що фактично відповідач займає приміщення навчального закладу загальною площею 334,8 кв.м. ( акт від 16.02.2015 №3 в матеріалах справи).

Згідно ст. 137 ГК України, правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб'єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом).

Власник майна, закріпленого на праві оперативного управління за суб'єктом господарювання, здійснює контроль за використанням і збереженням переданого в оперативне управління майна безпосередньо або через уповноважений ним орган і має право вилучати у суб'єкта господарювання надлишкове майно, а також майно, що не використовується, та майно, що використовується ним не за призначенням.

Право оперативного управління захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності.

Порядок укладання договору оренди визначений положеннями статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

У відповідності до п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" відповідно до положень статей 391, 396 Цивільного кодексу України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Положення статті 2, 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначають, що правовою підставою користування комунальним майном є договір оренди.

Сторони не надали суду докази укладення договору оренди на спірне нежитлове приміщення.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, дослідивши подані документи до матеріалів справи, пояснення представників сторін в сукупності, судом встановлено, що відповідач використовує приміщення СЗШ №90 загальною площею 334,8 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Лаврська, 2, за відсутності будь-яких правових підстав - наявності укладеного договору оренди, як того вимагає Закону України "Про оренду державного та комунального майна", чим порушує право володільця на користування та розпорядження належним йому майном, таким чином суд, вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними.

При цьому, відповідачем наведені обставини не спростовані та, доказів звільнення спірного приміщення чи укладення договору на його оренду, суду не надано.

Тож, приймаючи до уваги, що за приписами ст.ст. 4-3, 33, 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, суть якого полягає у обґрунтуванні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, своїх вимог і заперечень поданими суду доказами, які господарський суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку про задоволення позову про усунення перешкоди у користуванні майном загальною площею 334,8 кв.м., яке знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Лаврська, 2 шляхом виселення відповідача із вказаних приміщень.

Приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору; у разі ж повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору та коли позивачем у справі є сам прокурор. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України у розмірі, визначеному згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір", виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня того календарного року, в якому відповідна заява або скарга подавалася до суду (п.4.6 постанови пленуму ВГСУ №7 від 21.02.2013).

У зв'язку із задоволенням позову, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Усунути перешкоди Печерській районній в м. Києві державній адміністрації (01010, м. Київ, вул. Суворова, 15, код 37401206) у користуванні приміщеннями загальною площею 334,8 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул.. Лаврська, 2, шляхом виселення Фізичної особи-підприємця Нестерчук Наталії Вікторівни (04108, м. Київ, провулок Квітневий, 1-А, код ) із вказаних приміщень.

3.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

4.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 27.04.2015.

Головучий суддя М.Є. Літвінова

Судді І.І. Борисенко

Т.Ю. Трофименко