ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 рокуСправа № 912/1170/15-г
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Колодій С.Б., розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/1170/15-г

за позовом: публічного акціонерного товариства комерційного банка "ПриватБанк", м. Дніпропетровськ

до: приватного сільськогосподарського підприємства "Агропроменерго", м. Знам"янка

про стягнення 573 225,24 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Бистров С.А., довіреність № 3305-о від 28.09.2012 р.;

від відповідача - участі не брали.

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ "Приватбанк", позивач, Банк) звернулося до господарського суду з позовною заявою про стягнення з приватного сільськогосподарського підприємства "Агропроменерго" (далі - ПСП "Агропроменерго", відповідач, Клієнт) за договором від 28.01.2014 заборгованості у розмірі 573 225,24 грн., з яких: 302 619,00 грн. заборгованість по основній сумі кредиту; 173 447,99 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом та 97158,25 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором.

Заявлені вимоги Позивач обґрунтовує неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань за Договором.

Представник позивача в судовому засіданні 28.04.2015 р. заявлені позовні вимоги підтримав.

Відповідач явку свого представник в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду, що підтверджується поштовим повідомленням №01690822.

Згідно статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні матеріали справи, надавши оцінку доказам та доводам, наданим у поясненнях представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.01.2014 між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" (Банк) та Приватним сільськогосподарським підприємством "Агропроменерго" (Позичальник) шляхом накладення електронного цифрового підпису укладено договір № KGZNLDG04854 (далі - Договір) (а.с. 15-23).

Вказаний Договір укладено шляхом заповнення та підписання Позичальником заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, яка була прийнята та підписана уповноваженою особою Банку (далі - Заява, а.с. 14).

Із змісту Заяви випливає, що Позичальник, зокрема надав свою згоду на ведення ПАТ КБ "Приватбанк" документообігу, у тому числі підписання угод, договорів, додаткових угод до них, заяв, актів, платіжних та інших документів, як шляхом власноручного підписання, так і шляхом накладення електронного цифрового підпису, отриманого у порядку, передбаченому умови та правилами надання банківських послуг.

Господарський суд вважає допустимим і таким, що відповідає чинному законодавству, порядок укладення кредитного договору через визначення його істотних умов у заяві про відкриття поточного рахунку та затверджених банком Умов і правил надання банківських послуг.

Згідно з частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно з частинами 1, 2 статті 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Статтею 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" визначено, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки).

Згідно п. 1.1 Договору Банк зобов"язався за наявності вільних грошових коштів надати Позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А.1 Договору, у розмірі ліміту та на цілі, зазначені у п. А.2 Договору, з урахуванням зміни розміру ліміту, порядок якого, викладений в цьому пункті Договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п. 2.1.2 цього Договору, в обмін на зобов"язання Позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків і винагороди в обумовлені Договором терміни. Кредит надається Банком для здійснення Позичальником платежів, пов"язаних з його господарською діяльністю, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника.

Відповідно до п. А. 1 Договору визначено вид кредиту як відновлювальна кредитна лінія.

Пунктом А.2 Договору визначено, що ліміт договору складає 318 748,25 грн., у тому числі - 302 585,00 грн. на поповнення обігових коштів, 34,00 грн. для сплати за реєстрацію предметів застави, 16 129,25 грн. на сплату судових витрат, передбачених Договором.

За користування кредитом п.п. 4.1, А. 7 Договору передбачено сплату відсотків у розмірі 28% річних.

Пунктами 4.3, А.9 Договору передбачено, що датою сплати відсотків є 25 число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання Договору.

Згідно п. А.3 Договору, термін повернення кредиту - 27.01.2015 р.

Пункт А.5 Договору передбачено, що Позичальник повинен повністю погасити суму заборгованості за Договором до нуля через транзитний рахунок у термін до 90 днів з моменту її виникнення.

Згідно вимог п.п. 1.2, А.8 Договору, у випадку порушення Позичальником будь-якого грошового зобов"язання, за кредитом встановлюється підвищена відсоткова ставка у розмірі 56% річних.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що у разі порушення Позичальником зобов"язань, зокрема, зі сплати відсотків за користування кредитом, термінів повернення кредиту, тощо, Позичальник виплачує Банку за кожен випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який виплачується пеня (у % річних), від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зазначена норма узгоджується з приписами статті 526 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (частина 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України).

Крім того частина 2 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачає, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, який регулює правовідносини позики, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Як вбачається з матеріалів справи, Банк свої зобов'язання за Договором виконав у повному обсязі, перерахувавши 05.02.2014 р. на поточний рахунок Позичальника необхідну суму коштів, що підтверджується випискою по рахунку з 05.02.2014 р. по 05.02.2014 р. (а.с.12), копією платіжного доручення від 05.02.2014 р. № ВОА35ВНGGE на суму 302 585,00 грн. (а.с. 13).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач взяті на себе за Договором зобов'язання належним чином не виконує, починаючи з 05.02.2014 р. розпочав користування кредитними коштами, у порушення п. А.5 Договору протягом 90-та днів не здійснив погашення кредиту до нуля, у порушення п. 4.3, А.9 Договору відсотки за користування кредитом 25-го числа кожного місяця не сплачував, у порушення п. А.3 у строк до 27.01.2015 р. кредит не повернув, що призвело до виникнення простроченої заборгованості по кредиту, нарахування відсотків на прострочення заборгованості та пеню за невиконання умов Договору.

За розрахунком позивача, станом на 25.03.2015 заборгованість Відповідача по тілу кредиту становить 302 619,00 грн.

Також Банк нарахував відповідачу проценти за користування кредитом в розмірі 173 447,99 грн. (а.с. 10).

Оскільки розрахунок основної заборгованості та процентів за користування кредитом повністю підтверджується наявними в справі матеріалами, відповідає умовам Договору та вимогам чинного законодавства та враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем зазначених вище сум, вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасність виконання зобов'язання за Договором в розмірі 97 158,25 грн. за період, вказаний позивачем у розрахунку заборгованості (а.с. 10).

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 5.1 Умов, при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 4.1, 4.2, 4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.3.2, винагороди, передбаченої п.п. 2.2.5, 4.4, 4.5, 4.6 Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а в разі реалізації Банком права, передбаченого п. А.3 цього Договору Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному в п. А. 7 від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 5.4 Умов, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених п. 5.1, 5.2, 5.3 здійснюється протягом 15 (п"ятнадцяти) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом.

Зважаючи на відповідність розрахунку пені в розмірі 97 158,25 грн. за період прострочення платежів, що вказаний позивачем у розрахунку фактичним обставинам справи (а.с. 10), господарський суд задовольняє позов і в цій частині.

З огляду на обставини справи, що встановлені на підставі наявних у справі доказів, господарський суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 44, 49, 82, 83, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРIШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного сільськогосподарського підприємства "Агропроменерго" (27400, Кіровоградська область, м. Знам"янка, вул. 8-ма Робітнича, буд. 3, ідентифікаційний код 05526574) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, адреса для листування: 25006, м. Кіровоград, вул. Преображенська, 26/70, ідентифікаційний код 14360570) 302 619,00 грн. заборгованості за кредитом, 173 447,99 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 97 158,25 грн. пені, всього на 573 225,24 грн., 11 464,51 грн. витрат на судовий збір.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Засвідчений належним чином примірник рішення направити відповідачу за адресою: 27400, Кіровоградська область, м. Знам"янка, вул. 8-ма Робітнича, буд. 3.

Повне рішення складено 05.05.2015 р.

Суддя С. Б. Колодій