ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року Справа № 922/3624/14

Вищий господарський суду України в складі колегії

Овечкін В.Е. - головуючого,
Чернов Є.В., Цвігун В.Л.
Державного підприємства "Стрийський вагоноремонтний завод" розглянув касаційну скаргу Васьків І.В. товариства з обмеженою відповідальністю "ІВІТЕК"
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 14 січня 2015 року
у справі№ 922/3624/14 господарського суду Харківської області
за позовомДержавного підприємства "Стрийський вагоноремонтний завод"
до третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачатовариства з обмеженою відповідальністю "ІВІТЕК" Державне підприємство "Головний інформаційно-обчислювальний центр Державної адміністрації залізничного транспорту України"
простягнення коштів
В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Харківської області від 27.10.2014 р. (суддя Ольшанченко В.І.) в задоволенні позову було відмовлено повністю.

Суд дійшов висновку, що позивач не надав належних та допустимих доказів знаходження вагонів в оренді у відповідача у спірний період, документального підтвердження наявності підстав донарахованої орендної плати вагонів, правомірності донарахувань орендної плати та плати за послуги з технічного утримання орендованих вагонів за актом №258 від 31.03.2013 р.; надані відповідачем документи та пояснення, а також інформаційні довідки третьої сторони доказують належне виконання відповідачем зобов'язань за договором, наявність щомісячної попередньої оплати, неправомірність вимог позивача про стягнення заборгованості.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.01.2015 року (судді: Бондаренко В.П., Россолов В.В., Пелипенко Н.М.) ршення гсподарського суду Харківської області від 27.10.2014 р. скасовано.

Прийнято нове рішення, яким задоволено позовні вимоги.

Стягнуто з ТОВ "Івітек" (61002, м. Харків вул. Артема, 4 ) на користь Державного підприємства "Стрийський вагоноремонтний завод"(82400, м. Стрий, Львівська область, вул.Зубенка, 2 ) кошти у розмірі 28560,00 гривень.

Апеляційний господарський суд не погодився з висновком суду першої інстанції, визнавши, що єдиною обставиною та періодом не нарахування орендної плати за користування вагонами було визначено виключно період проведення їх капітального та деповського ремонту, що у відповідності до пунктів 2.6 та 3.12 договору підтверджується як актом приймання-передачі, так і актами форми ВУ-23М та ВУ-36М; за будь-які інші періоди користування орендованими вагонами сторонами передбачено загальні правила нарахування орендної плати, які були відображені в пунктах 2.3, 2.7 договору; відповідачем не було надано ані акту приймання-передачі, ані актів форми ВУ-23М та ВУ-36М на спірні дати орендування, як єдиної договірної підстави звільнення його від сплати орендної плати за користування орендованими вагонами за вказані періоди; проаналізувавши дані щодо фактичного місцезнаходження орендованих вагонів протягом спірного часу та операцій з ними суд апеляційної інстанції з огляду на визначеність договором оренди №СВРЗ-06-03-11-16/Ю можливості нарахування орендної плати за користування вагонами за період їх прямування з деповського ремонту до станції навантаження дійшов висновку про доведеність позивачем позовних вимог.

Скаржник в касаційній скарзі просить постанову апеляційного господарського суду скасувати з підстав порушенням норм матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Скаржник доводить, що судова колегія апеляційної інстанції протиправно перекладає обов'язки складання актів приймання-передачі вагонів на відповідача, який не являється власником вагонів та не має права розпорядження на власний розсуд цим майном позивача, посилаючись на те, що позивач, як підприємство, що здійснює ремонт вагонів, повинно оформлювати акти форми ВУ-23М та ВУ-36М та приймання-передачі вагонів в/з ремонту з зазначенням їх технічного стану, натомість відповідач не має право згідно діючого транспортного законодавства оцінювати технічний стан орендованих вагонів і саме позивач, як власник вагонів, приймає рішення щодо передачі вагонів будь-якому орендарю в оренду, в тому числі і після проведення деповського ремонту, зі складанням акту приймання-передачі з визначенням технічного стану вагонів, які передаються позивачем в оренду, тому тлумачення апеляційної інстанції щодо ненадання відповідачем до суду актів форм ВУ-23М та ВУ-36М та актів приймання-передачі для відремонтованих саме позивачем орендованих вагонів процесуально невірними.

Колегією суддів апеляційної інстанції помилково тлумачиться знаходження в оренді відповідача вагонів, ремонт яких закінчено на підприємстві позивачем зі складанням акту форми ВУ-36М, які за відсутністю актів приймання-передачі вагонів після їх ремонту не передані позивачем в оренду відповідачу.

Апеляційною інстанцією неправильно застосовано частину 6 статті 762 Цивільного кодексу України, відповідач не мав ніякої можливості використовувати їх у своєї господарської діяльності та якимось чином впливати на обставини прямування цих вагонів під навантаження і відповідати за ці обставини, так як саме Орендодавець, як власник вагонів та учасник перевізного процесу - вантажовідправник, мав можливість надати вагони після ремонту іншому підприємству для перевезення вантажів у попутному напрямку з заходу країни на її схід через усю територію України (прямування вагонів зі станції Стрий Львівської залізниці на адресу орендаря - станції Південної та Донецької залізниць), або взагалі передати орендовані вагони іншому орендарю.

Вищий господарський суд України вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи касаційної скарги, приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Предметом судового розгляду є визначення необхідності сплати відповідачем суми коштів, яка являє собою донараховану орендну плату та плату за послуги з технічного утримання орендованих вагонів, за відповідне їх використання під час прямування на адресу відповідача після виконання деповського ремонту у період квітень-червень, серпень-жовтень 2012 року.

Судом встановлено, що 30 грудня 2011 року сторонами був укладений договір оренди вагонів №СВРЗ-06-03-11-16/Ю, за яким орендодавець (позивач) зобов'язується передати у строкове платне користування вагони - цистерни для в'язких нафтопродуктів (надалі - вагони), що знаходяться на балансі Державного підприємства „Стрийський вагоноремонтний завод" та надавати послуги з технічного утримання орендованих вагонів, а орендар (відповідач) зобов'язується прийняти у строкове платне користування (надалі - оренда) вагони та своєчасно й у повному обсязі проводити розрахунки, передбачені договором.

Згідно з пунктами 1.2 і 1.3 договору вагони передаються в оренду на строк до 31.03.2012 р. включно у кількості 50 одиниць.

Відповідно до п. 2.3 договору орендна плата та плата за послуги з технічного утримання орендованих вагонів нараховується з дати, вказаної в акті приймання-передачі, враховуючи день підписання акту приймання-передачі обома сторонами. Для підтвердження дати, вказаної в акті приймання-передачі, орендар надає орендодавцю письмову інформацію, з доданням копій перевізних документів, протягом п'яти робочих днів з дати прибуття вагонів на станцію навантаження або на станцію прикордонну, у разі відправлення вагонів за межи митної території України.

У випадку ненадання орендарем письмової інформації, з доданням копій перевізних документів, у визначений термін, орендна плата та плата за послуги з технічного утримання орендованих вагонів нараховується з дати календарного штемпелю у перевізних документах станції відправлення на станцію навантаження або на станцію прикордонну у разі відправлення вагонів за межі митної території України, що вказана орендарем у заявці.

Вагони є переданими в оренду з дати, вказаної в акті приймання-передачі.

Згідно з п. 2.6 вказаного договору, при необхідності проведення планових видів ремонту вагони повинні бути повернуті орендодавцеві за день до дати проведення капітального або деповського ремонтів по акту приймання-передачі. У разі закінчення терміну оренди вагони підлягають обов'язковому поверненню орендодавцю не пізніше останнього дня оренди.

Відповідно до п. 2.7 договору нарахування орендної плати та плати за послуги з технічного утримання закінчується в момент прибуття вагонів з оренди (враховуючи день повернення вагонів) на станцію Стрий Львівської залізниці, або станцію, зазначену орендодавцем та узгоджену з орендарем, яка знаходиться у межах митної території України, що визначається календарним штемпелем у залізничній накладній.

Згідно з п. 3.12 вищевказаного договору, за час перебування вагонів у капітальному, деповському ремонтах орендна плата та плата за послуги з технічного утримання орендованих вагонів орендодавцем не нараховується та не сплачується орендарем.

Після проведення планових видів ремонту, орендна плата та плата за послуги з технічного утримання орендованих вагонів нараховується відповідно до пунктів 2.3, 2.7 цього договору.

Позивач передав відповідачу 50 вагонів у оренду за актом прийому-передачі №1-06-03-11-16/Ю від 01.01.2012 р.

Так сторонами були погоджені загальні правила нарахування орендної плати за користування вагонами, які були відображені в пунктах 2.3,2.7 договору.

Безпосередньо було погоджено, що орендна плата та плата за послуги з технічного утримання орендованих вагонів нараховується з дати, вказаної в акті приймання-передачі, враховуючи день підписання акту приймання-передачі обома сторонами. Для підтвердження дати, вказаної в акті приймання-передачі, орендар надає орендодавцю письмову інформацію, з доданням копій перевізних документів, протягом п'яти робочих днів з дати прибуття вагонів на станцію навантаження або на станцію прикордонну, у разі відправлення вагонів за межи митної території України.

У випадку ненадання орендарем письмової інформації, з доданням копій перевізних документів, у визначений термін, орендна плата та плата за послуги з технічного утримання орендованих вагонів нараховується з дати календарного штемпелю у перевізних документах станції відправлення на станцію навантаження або на станцію прикордонну у разі відправлення вагонів за межі митної території України, що вказана орендарем у заявці.

Вагони є переданими в оренду з дати, вказаної в акті приймання-передачі.(пункт 2.3 договору)

Відповідно до п. 2.7 договору нарахування орендної плати та плати за послуги з технічного утримання закінчується в момент прибуття вагонів з оренди (враховуючи день повернення вагонів) на станцію Стрий Львівської залізниці, або станцію, зазначену орендодавцем та узгоджену з орендарем, яка знаходиться у межах митної території України, що визначається календарним штемпелем у залізничній накладній.

В той же час, сторонами договору було визначено особливості нарахування орендної плати за користування вагонами під час проведення їх капітального та деповського ремонту.

Так в положенні пункту 2.6 договору оренди вагонів №СВРЗ-06-03-11-16/Ю, сторонами було визначено, що при необхідності проведення планових видів ремонту вагони повинні бути повернуті орендодавцеві за день до дати проведення капітального або деповського ремонтів по акту приймання-передачі.

Пунктом 2.11 договору сторони погодили проведення капітального та деповського ремонту орендованих вагонів орендодавцем.

Орендар має право замовити за власні кошти проведення деповського ремонту 7(семи)орендованих вагонів на базі структурного підрозділу Південної залізниці - Вагонне депо Куп'янськ, за письмовою згодою орендодавця, з наступним зарахуванням понесених орендарем витрат на проведення деповського ремонту, в рахунок сплати орендної плати та плати за послуги з технічного утримання орендованих вагонів.

При проведенні Орендарем деповського ремонту орендованих вагонів між орендодавцем та орендарем складаються акти виконаних робіт. Датою передачі вагону для проведення деповського ремонту є дата (включно) складання форми ВУ-23М, датою повернення вагону з ремонту є дата (включно) складання акту форми ВУ-36 М.

Деталізувавши дане положення, пунктом 3.12 договору, встановивши, що за час перебування вагонів у капітальному, деповському ремонтах орендна плата та плата за послуги з технічного утримання орендованих вагонів орендодавцем не нараховується та не сплачується орендарем.

Після проведення планових видів ремонту, орендна плата та плата за послуги з технічного утримання орендованих вагонів нараховується відповідно до пунктів 2.3, 2.7 договору.

Облік часу знаходження орендованого вагону у деповському ремонті, який здійснюється орендарем силами Вагонного депо Куп'янськ, починаючи з дати (включно) оформлення відповідного акту форми ВУ-23М і закінчується датою (включно) оформлення акту форми ВУ-36М. Факт проведення деповського ремонту орендованого вагону підтверджується актом форми ВУ-36М. Акти форми ВУ-23М, ВУ-36М та інші документи складаються відповідно до діючих нормативних актів.

Орендар, до 5 числа місяця, наступного за звітним, надає орендодавцеві документи, які підтверджують проведення деповського ремонту орендованого вагону, акти форми ВУ-23М, ВУ-36М, рахунок, податкову накладну, акт виконаних робіт, копію документу, що підтверджує плату вартості ремонту.

Проаналізувавши договірні положення, узгоджені сторонами, судова колегія звертає увагу, що єдиною обставиною та періодом не нарахування орендної плати за користування вагонами, було визначено виключно період проведення їх капітального та деповського ремонту, що у відповідності до пунктів 2.6 та 3.12 договору підтверджується як актом приймання-передачі, так і актами форми ВУ-23М та ВУ-36М. При цьому, за будь-які інші періоди користування орендованими вагонами сторонами передбачено загальні правила нарахування орендної плати, які були відображені в пунктах 2.3, 2.7 договору.

Враховуючі вищенаведені відомості судова колегія приходить до висновку, що усі вагони за спірні періоди здійснювали виключно прямування після ремонту на станцію навантаження.

Вбачається, що суд першої інстанції, зазначаючи на знаходженні орендованих відповідачем вагонів у спірні періоди "в очікуванні ремонту на станції визначену позивачем" не здійснив належного дослідження їх фактичного місцезнаходження протягом спірного часу та операцій з ними.

Разом з тим, договором оренди вагонів №СВРЗ-06-03-11-16/Ю від 30 грудня 2011 року сторонами не було визначено звільнення орендаря від орендної плати за період такого прямування (зі станції проведення деповського ремонту на станцію навантаження).

Сторонами особисто в договорі оренди вагонів №СВРЗ-06-03-11-16/Ю було визначено виключно єдину підставу не нарахування орендної плати за користування вагонами (за виключенням форс-мажорних обставин) - період проведення їх капітального та деповського ремонту, яка в свою чергу не була доведена відповідачем за спірні періоди.

Настання обставини, за якою частина 6 статті 762 ЦКУ передбачає звільнення від орендної плати, в нашому випадку проведення ремонту, було закріплено самими сторонами в положенні договору оренди вагонів №СВРЗ-06-03-11-16/Ю від 30 грудня 2011 року як умова не нарахування орендної плати.

Так пунктом 3.12 договору, сторонами було погоджено, що за час перебування вагонів у капітальному, деповському ремонтах орендна плата та плата за послуги з технічного утримання орендованих вагонів орендодавцем не нараховується та не сплачується орендарем.

Разом з тим, положення частини 6 статті 762 ЦКУ не здійснює регулювання правовідносин, які виникають після усунення обставин, з якими пов'язується неможливість користування найнятим майном.

Тобто, з моменту закінчення проведення ремонту та приведення майна в придатний для здійснення господарської діяльності стан, останнє набуває здатності бути використаним за відповідним призначенням орендарем, що автоматично зупиняє дію частини 6 статті 762 ЦК України, тому, сфера застосування цієї норми в нашому випадку обмежена рамками проведення орендодавцем капітального та деповського ремонту.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 107, 108, 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.01.2015 р. у справі № 922/3624/14 господарського суду Харківської області залишити без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення.

Головуючий, суддя В. Овечкін

судді Є. Чернов

В. Цвігун