РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2015Справа №910/7770/15-г
За позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант"

до Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії "ОРАНТА"

про відшкодування шкоди в порядку регресу 1635,50 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Ліповуз Д. І. - представник за довіреністю

від відповідача: Чала І. М. - представник за довіреністю

СУТЬ СПОРУ :

Позивач звернувся з позовом про стягнення з Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії "ОРАНТА" страхового відшкодування в розмірі 1635,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на підставі договору добровільного страхування наземного транспортного засобу, що є предметом застави № 06-R/11-134/04336 від 23.07.2013 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплатив страхове відшкодування власнику автомобіля марки Фольксваген д/н АВ4734ВХ, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля ЗАЗ 110206 д/н 75779ВІ, яким скоєно ДТП, застрахована відповідачем на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АС/7591164), а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.03.2015 порушено провадження по справі № 910/7770/15-г, розгляд справи призначено на 27.04.2015.

Представник позивача в судовому засіданні 27.04.2015 подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 1125,50 грн. страхового відшкодування.

Враховуючи норми ст. 22 ГПК України, а також те, що дана дія не суперечить законодавству та не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів суд приймає до розгляду заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до п. 3.10. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011 № 18, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

Представник відповідача в судове засідання 27.04.2015 з'явився та подав відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволені позовних вимог в частині суми франшизи, яка встановлена в полісі.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 27.04.2015 року відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

В С Т А Н О В И В:

23.07.2013 між позивачем та Лемешковою В. С. укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу, що є предметом застави № 06-R/11-134/04336 (надалі - Договір), за яким був застрахований автомобіль Фольксваген д/н АВ4734ВХ.

21.06.2014 на вулиці 1-го Травня в районі будинку № 138 в м. Вінниці сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Фольксваген д/н АВ4734ВХ, під керуванням Лемешкова В. С. та автомобіля ЗАЗ 110206 д/н 75779ВІ, під керуванням Плахотного В. О.

Згідно з постановою Вінницького міського суду Вінницької області № 127/13294/14-п (провадження № 3/127/3639/14) від 01.07.2014 Плахотного В. О. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно з умовами договору, на підставі рахунку-фактури № ЗС00005545 від 26.04.2014 ТОВ «Джерман-Центр», було розраховано страхове відшкодування у розмірі 1635,50 грн. та зараховано в рахунок виплати страхових платежів по Договору добровільного страхування, відповідно до заяви Лемешкової В. С., що вбачається з картки рахунку: 68.5.3 від 18.11.2014.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло в межах суми 1635,50 грн. право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем ЗАЗ 110206 д/н 75779ВІ, встановлена у судовому порядку.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність будь-якої особи, яка експлуатує автомобіль ЗАЗ 110206 д/н 75779ВІ, була застрахована у відповідача на підставі договору (полісу) № АС/7591164 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаним договором (полісом № АС/7591164) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50 000,00 грн. та встановлена франшиза в розмірі 510,00 грн.

Отже, відповідач є особою на яку полісом № АС/7591164 покладено обов'язок з відшкодування шкоди завданої під час експлуатації автомобіля на час спірної ДТП.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 36.2. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача із заявою № 03/2988 від 12.12.2014 про виплату страхового відшкодування розмірі 1635,50 грн.

Проте, відповідач відповіді на претензію не надав, суму страхового відшкодування не виплатив.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в сумі 1125,50 грн. (1635,50 грн. - 510,00 грн. франшизи за Полісом № АІ/7591164).

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на сторони відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії "ОРАНТА" (02081, м. Київ, вулиця Здолбунівська, 7-Д, ідентифікаційний код 00034186) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (01133, м. Київ, бульвар Л. Українки, 26; ідентифікаційний код 32382598) суму страхового відшкодування у розмірі 1125,50 грн. (одна тисяча сто двадцять п'ять гривень 20 коп.) та судовий збір у розмірі 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень 00 коп.).

3. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання

повного тексту рішення 28.04.2015

Суддя О.А. Грєхова