РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2015Справа №910/7012/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства «Київський завод шампанських вин

«Столичний»

До Державного підприємства «Науково-виробниче підприємство

«Плодвинконсерв»

Про стягнення 4 638,34 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Сич Є.О. - по дов. № б/н від 21.08.2014

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Публічного акціонерного товариства «Київський завод шампанських вин «Столичний» про стягнення з Державного підприємства «Науково-виробниче підприємство «Плодвинконсерв» 4 638,34 грн. боргу, який виник внаслідок неналежного виконання взятих на себе останнім зобов'язань згідно договору на відпуск теплової енергії № 96В/1 від 01.12.2008.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2015 порушено провадження у справі № 910/7012/15-г та призначено її до розгляду на 14.04.2015.

Позивач в судовому засіданні 14.04.2015 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 04.04.2015 не з'явився, письмовий відзив на позов не подав, вимог ухвали про порушення провадження у справі від 26.03.2015 не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адреси, що зазначені в позовній заяві, а саме : м. Київ, вул. Сирецька, 27, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців є місцезнаходженням відповідача.

Стаття 64 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у разі відсутності сторін за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ухвала про порушення провадження у справі вважається врученою їм належним чином.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 14.04.2015, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.12.2008 між Публічним акціонерним товариством «Київський завод шампанських вин «Столичний» (абонент) та Державним підприємством «Науково-виробниче підприємство «Плодвинконсерв» (субабонент) було укладено договір на відпуск теплової енергії № 96В/1 (далі - договір).

Відповідно до п. 1. договору абонент зобов'язується відпускати теплову енергію субабоненту у вигляді гарячої води в період опалювального сезону з тепловим навантаженням у розмірі 0,00136% від місячного загальнозаводського теплового навантаження (відповідно до опалювального об'єму).

Спір виник в зв'язку з тим, що позивач вважає, що відповідачем в порушення умов договору не було у повному обсязі сплачено вартість спожитої теплової енергії, в зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість в розмірі 4 638,34 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно з ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 6. договору договір вступає в сипу з дня підписання та діє до 31.12.2009, і вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну не буде письмового повідомлення від однієї з сторін про припинення дії цього договору.

Сторонами доказів в підтвердження виявлення не бажання продовжувати договірні правовідносини не подано.

Згідно з п. 4. договору субабонент оплачує абоненту за спожиту теплову енергію по діючому тарифу відповідно до розрахунку абонента згідно п. 1. цього договору.

Пунктом 5. договору визначено, що субабонент оплачує рахунки за спожиту теплову енергію протягом 10 календарних днів після їх надходження.

Позивачем виписані наступні рахунки: № 4610779 від 30.04.2012, № 154 від 31.10.2012, № 172 від 30.11.2012, № 201 від 31.12.2012, № 5 від 31.01.2013, № 20 від 28.02.2013, № 31 від 31.03.2013, № 50 від 30.04.2013, № 143 від 31.10.2013, № 146 від 30.11.2013, № 163 від 31.12.2013, № 2 від 31.01.2014, № 22 від 28.02.2014, № 24 від 31.03.2014.

Разом з цим, в матеріалах справи наявні акти наданих послуг, які підписані та скріплені печатками обох сторін: № 4610779 за квітень 2012 року на суму 108,18 грн., № 154 за жовтень 2012 року на суму 28,82 грн., № 172 за листопад 2012 року на суму 3 208,85 грн., № 201 за грудень 2012 року на суму 528,41 грн., № 5 за січень 2013 року на суму 528,41 грн., № 20 за лютий 2013 року на суму 432,32 грн., № 31 за березень 2013 року на суму 509,18 грн., № 50 за квітень 2013 року на суму 249,79 грн., № 143 за жовтень 2013 року на суму 115,28 грн., № 146 за листопад 2013 року на суму 403,51 грн., № 163 за грудень 2013 року на суму 489,97 грн., № 2 за січень 2014 року на суму 478,86 грн., № 22 за лютий 2014 року на суму 327,23 грн., № 24 за березень 2014 року на суму 111,783 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать про порушення відповідачем зобов'язання щодо сплати у визначений строк вартості наданих послуг, в зв'язку з чим виникла заборгованість перед позивачем, яка складає 4 638,34 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача їх вартості в розмірі 4 638,34 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Київський завод шампанських вин «Столичний» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст.82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Науково-виробниче підприємство «Плодвинконсерв» (04214, м. Київ, вул. Сирецька, 27, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Київський завод шампанських вин «Столичний» (м. Київ, вул. Сирецька, 27, ) 4 638 (чотири тисячі шістсот тридцять вісім) грн. 34 коп. основного боргу, 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 21.04.2015.

СуддяВ.В. Сівакова