РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2015Справа №910/5117/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український папір»

До Київська міська клінічна лікарня №3

Про стягнення 19 665,74 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача Омельченко О.М., довіреність № 11 від 02.02.2015

від відповідача Чумаченко Я.В., довіреність № 328 від 02.03.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Український папір» (далі - позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Київської міської клінічної лікарні №3 (далі - відповідач) про стягнення 19 665,74 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем не виконуються умови договору № 2739 від 04.01.2013р.

Ухвалою суду від 05.03.2015р. порушено провадження у справі № 910/5117/15-г та призначено розгляд на 17.04.2015 р.

15.04.2015р. відповідач подав через канцелярію суду відзив на позов, в якому просив суд зменшити нараховано пеню.

17.04.2015р. позивач подав через канцелярію суду документи по справі.

17.04.2015р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі, підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача визнав основну заборгованість у повному обсязі, проте просив суд зменшити пеню, оскільки підприємство відповідача є неприбутковою державною організацією та фінансується з Державного бюджету України, який затримує фінансування, внаслідок чого і виникла заборгованість перед позивачем.

Суд вирішив задовольнити позовні вимоги позивача частково, внаслідок зменшення пені до 50%, керуючись правом наданим суду згідно ст. 83 ГПК України .

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем було укладено договір № 2739 від 04.01.2013р. про поставку товару (далі - договір), за умовами якого позивач зобов'язався поставити відповідачу товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в специфікаціях (додаток 1), а відповідач зобов'язувався прийняти та оплатити такий товар, на умовах та в порядку, визначених договором (п. 1.1 договору).

Відповідно до п.2.1 договору, загальна сума договору становить 14 041,80 грн. з ПДВ.

Пунктом 3.3 договору визначено, що моментом поставки

Приймання товару відповідачем по накладним, що свідчить про повне виконання позивачем своїх зобов'язань щодо поставки товару. Право власності на товар переходить від позивача та відповідача після підписання сторонами видаткової накладної на товар.

На виконання умов договору, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 14 041,80 грн., що підтверджується видатковою накладною № МО-09457 від 10.02.2014р.

Пунктом 4.1 договору визначено, що розрахунки за договором здійснюються у національній валюті України у вигляді безготівкових платежів на поточний рахунок позивача, протягом 60 днів з моменту постави товару (п.4.2 договору).

В порушення умов договору, відповідач не розрахувався за отриманий товар, чим спричинив виникнення боргу у розмірі 14 041,80 грн.

Згідно п.6.2 договору, за несвоєчасну оплату поставленого товару, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення оплати, від несвоєчасної суми, за кожен день прострочення.

Внаслідок неможливості врегулювання спору мирним шляхом, позивач подав на розгляд суду позов, в якому просив суд стягнути з відповідача 19 665,74 грн., з яких: 14041,80 грн. - основного боргу, 1300,30 грн. - пені, 3892,00 грн. - інфляційних втрат, 431,64 грн. - 3% річних та 1827,00 грн. - судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629, 712 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до договору; замовник зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Укладений між сторонами договір за своєю юридичною природою є договором поставки.

Відповідно до п.1 ст.712 ЦК України, за договором поставки постачальник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.2 ст.712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

17.04.2015р. у судовому засіданні представник відповідача визнав основний борг у повному обсязі, проте просив суд зменшити пеню, оскільки борг виник не з вини відповідача, а внаслідок неналежного фінансування з Державного бюджету України.

Суд, керуючись правом наданим ст. 83 ГПК України, вирішив зменшити нараховану пеню до 50 %, проте нараховані 3% річних та інфляційних втрат вирішив стягнути у повному обсязі, згідно ст. 625 ЦК України.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Позивач також просив суд стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 1827 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов'язані з розглядом справи, при задоволенні позову, покладаються на відповідача, пропорційно розмру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 173, 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 625, 629, 712, 714 ЦК України, ст.ст. 22, 33, 49, 81-1, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Київської міської клінічної лікарні № 3 (, 02125, м.Київ, вул. Петра Запорожця 26) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Український папір» (, 04073 м. Київ, вул. Куренівська 2-Б) 14041 (чотирнадцять тисяч сорок одну) грн. 80 коп. - основного боргу, 650 (шістсот п'ятдесят) грн. 15 коп. - пені, 3892 (три тисячі вісімсот дев'яносто дві) грн. - інфляційних втрат, 431(чотириста тридцять одну) грн. 64 коп. - 3% річних та судовий збір у розмірі 1772 (одну тисячу сімсот сімдесят дві) грн. 19 коп.

В іншій частині, заявлених позовних вимог - відмовити.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено 23.04.2015р.)

Суддя В.І.Мельник