РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2015Справа №910/3373/15-г

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомзаява Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Лізинг»
доПриватного акціонерного товариства «Мост-Інвест»
проповернення предмета оперативного лізингу
Представники:
від позивача:Корнійчук М.О. - представник за довіреністю від 23.01.2015
від відповідача:не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

14.02.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Лізинг» з вимогами до Приватного акціонерного товариства «Мост-Інвест» про повернення предмета оперативного лізингу (баштовий кран) за договором оперативного лізингу № 30-06/11-ОЛ2 від 30.03.2011.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору оперативного лізингу № 30-06/11-ОЛ2 від 30.03.2011 належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання з оплати лізингових платежів, у зв'язку з чим у відповідача виник обов'язок щодо повернення предмету лізингу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2015 порушено провадження у справі № 910/3373/15-г, розгляд справи призначений на 16.03.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2015 розгляд справи відкладено до 06.04.2015, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача у судове засідання та неподання сторонами витребуваних доказів.

24.03.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2015 продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів, розгляд справи відкладено на 21.04.2014, у зв'язку з необхідністю витребування додаткових доказів.

08.04.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

15.04.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

21.04.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача у судове засідання 21.04.2015 не з'явився. Розглянувши, подане через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача, клопотання про відкладення розгляду справи, суд вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки неможливість забезпечення явки представника у судове засідання не є підставою для відкладення розгляду справи. Крім того, суд зазначає, що відповідач не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 Господарського процесуального кодексу України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Крім того, суд зазначає, що строк вирішення спору є обмеженим у відповідності до норм статті 69 Господарського процесуального кодексу України.

У судове засідання 21.04.2015 з'явився представник позивача та надав пояснення по суті справи, відповідно до яких в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

У судовому засіданні 21.04.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

30.06.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвест-Лізинг» (лізингодавець) та Закритим акціонерним товариством «Мост-Інвест», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Мост-Інвест», (лізингоодержувач) укладено договір оперативного лізингу № 30-06/11-ОЛ2, відповідно до умов якого лізингодавець передає лізингоодержувачу в оперативний лізинг - тимчасове платне користування кран баштовий YANGONG FO/23B № 2007Е264В196, 2007 року випуску, що не був у користуванні (предмет лізингу), з метою здійснення останнім підприємницької діяльності, а лізингоодержувач приймає предмет лізингу, своєчасно та в повному обсязі сплачує лізингові платежі за користування предметом лізингу та повертає його лізингодавцю після закінчення строку лізингу в порядку, передбаченому договором.

Згідно з пунктом 1.2. договору предмет лізингу залишається власністю лізингодавця і обліковується на його балансі протягом всього строку дії цього договору.

Предмет лізингу передається у заставу банку-кредитору в забезпечення кредиту, залученого лізингодавцем для придбання цього предмета лізингу (пункт 1.3. договору).

У відповідності до пункту 2.4. договору строк лізингу за цим договором становить 36 місяців від дня підписання акту приймання-передачі предмета лізингу.

Пунктом 8.1 договору визначені обов'язки лізингоодержувача, відповідно до яких останній зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі сплачувати лізингові платежі згідно з графіком, штрафні санкції за несвоєчасну сплату лізингових платежів, а також протягом трьох днів після отримання вимоги від лізингодавця інформувати його про стан, характер, використання та місцезнаходження предмета лізингу.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оперативного лізингу.

Відповідно до норм статті 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Згідно з нормами частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до частини 1 статті 782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Як встановлено судом, на виконання умов укладеного договору оперативного лізингу № 30-06/11-ОЛ2 від 30.06.2011 позивачем було передано відповідачу в лізинг кран баштовий YANGONG FO/23B № 2007Е264В196, 2007 року випуску, що підтверджується підписаним та скріпленим печатками обох сторін актом приймання-передачі предмета лізингу від 04.08.2011, належним чином засвідчена копія якого наявна в матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач неодноразово звертався до відповідача з листами про надання інформації про стан, характер, використання та місцезнаходження предмета лізингу, які залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до пункту 10.1. договору після закінчення дії даного договору, лізингоодержувач повертає предмет лізингу лізингодавцеві у придатному для подальшого користування стані з урахуванням звичайного зносу, за адресою вказаною лізингодавцем, в межах м. Києва.

Положенням пункту 10.2. договору передбачено, що повернення предмета лізингу відбувається за актом приймання-передачі, аналогічним тому, що складався при передачі предмета лізингу, що передається у лізинг, від лізингодавця лізингоодержувачу.

Згідно з пунктом 10.3 договору лізингодавець має право у межах строку дії договору на дострокове повернення предмету лізингу, зокрема, у випадку несплати лізингоодержувачем лізингових платежів протягом двох чергових строків.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором оперативного лізингу № 30-06/11-ОЛ2 від 30.06.2011 з оплати лізингових платежів, 30.03.2013 позивач направив на адресу відповідача вимогу № 1 від 30.03.2015 про повернення предмету лізингу, що підтверджується фіскальним чеком № 2364 від 30.03.2015 та опису вкладення у цінний лист від 30.03.2015.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання з оплати лізингових платежів з 31.01.2013, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість перед лізингодавцем у розмірі 459 970 грн 01 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема, відповідачем не надано суду доказів оплати лізингових платежів на суму 459 970 грн 01 коп.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку з оплати лізингових платежів за договором оперативного лізингу № 30-06/11-ОЛ2 від 30.06.2011 на загальну суму 459 970 грн 01 коп., вимоги позивача про повернення предмета оперативного лізингу (баштовий кран) за договором оперативного лізингу № 30-06/11-ОЛ2 від 30.03.2011, а саме крану баштового YANGONG FO/23B № 2007Е264В196, 2007 року випуску, визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо відступлення права вимоги Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвест-Лізинг» за договором оперативного лізингу № 30-06/11-ОЛ2 від 30.03.2011 Товариству з обмеженою відповідальністю «Юридична група «Столиця», не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

Як встановлено судом, 30.06.2011 між Ганич Ярославом Володимировичем (поручитель), Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвест-Лізинг» (лізингодавець) та Закритим акціонерним товариством «Мост-Інвест» укладено додаток № 5 до договору оперативного лізингу № 30-06/11-ОЛ2 від 30.03.2011, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується відповідати перед лізингодавцем за виконання всіх зобов'язань за договором оперативного лізингу № 30-06/11-ОЛ2 від 30.03.2011, згідно графіку сплати лізингових платежів. Як вбачається з наданого відповідачем повідомлення про відступлення дане повідомлення адресоване Ганичу Ярославу Володимировичу, тобто поручителю за договором оперативного лізингу № 30-06/11-ОЛ2 від 30.03.2011, та стосується лише прав та обов'язків Ганича Ярослава Володимировича за договором оперативного лізингу № 30-06/11-ОЛ2 від 30.03.2011 та ніяким чином не впливає виконання обов'язків Приватним акціонерним товариством «Мост-Інвест» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвест-Лізинг» за договором оперативного лізингу № 30-06/11-ОЛ2 від 30.03.2011.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Приватне акціонерне товариство «Мост-Інвест» (03150, м. Київ, вул. А.Барбюса, 5А, ідентифікаційний код 32159680) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвест-Лізинг» (02002, м. Київ, вул. Марини Раскової, 23, офіс 907, ідентифікаційний код 37203634) предмет лізингу за договором оперативного лізингу № 30-06/11-ОЛ2 від 30.03.2011, а саме: кран баштовий YANGONG FO/23B № 2007Е264В196, 2007 року випуску, з доставкою за адресою: м. київ, вул. Марини Раскової, 23.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Мост-Інвест» (03150, м. Київ, вул. А.Барбюса, 5А, ідентифікаційний код 32159680) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Лізинг» (02002, м. Київ, вул. Марини Раскової, 23, офіс 907, ідентифікаційний код 37203634) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 27.04.2015

Суддя Н.Б. Плотницька