КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2015 р. Справа№ 910/14713/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Станіка С.Р.

Хрипуна О.О.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Башинський О.Д., Луценко В.П.;

від відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 12.03.2015р. у справі №910/14713/14 (суддя Сівакова В.В.)

за зустрічним позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс"

до Комунального підприємства "Ремонтно-експлуатаційна організація - 7"

про стягнення 103411,31 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з зустрічним позовом до Відповідача про зобов'язання останнього відновити становище, яке існувало до порушення прав та законних інтересів Позивача, шляхом визнання суми 103411,31 грн. збитками, які завдані Відповідачем Позивачу через порушення ним умов договору та чинного законодавства України.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.03.2015р. позовну заяву Позивача і додані до неї документи повернуто без розгляду.

Не погодившись з прийнятою ухвалою Позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.03.2015р. та передати зустрічну позовну заяву у справі №910/14713/14 на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом невірно застосовано норми матеріального та процесуального законодавства щодо визначення характеру спору і відповідно розміру судового збору, що підлягає оплаті.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2015р. апеляційну скаргу Позивача прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 28.04.2015р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

Відповідач звернувся до місцевого суду з первісним позовом про стягнення з Позивача переплати за договором в сумі 103411,31 грн. вартості послуг, які Позивачем фактично надані не були.

В свою чергу 06.03.2015р. Позивач звернувся до місцевого суду з зустрічним позовом до Відповідача про зобов'язання останнього відновити становище, яке існувало до порушення прав та законних інтересів Позивача, шляхом визнання суми 103411,31 грн. збитками, які завдані Відповідачем Позивачу.

До вказаної позовної заяви, на підтвердження сплати судового збору, Позивач долучив платіжне доручення №280 від 05.03.2015р. на суму 1218,00 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.03.2015р. зустрічну позовну заяву Позивача і додані до неї документи повернуто без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України. Ухвала мотивована тим, що переданий Позивачем на вирішення суду спір за зустрічним позовом підлягає вартісній оцінці, відповідно вимога Позивача має майновий характер, тому останній повинен був сплатити судовий збір в розмірі 2068,22 грн. (2% від 103411,31 грн.). Проте, Позивачем в якості доказу сплати судового збору було подано платіжне доручення №280 від 05.03.2015р. про сплату судового збору в меншому розмірі 1218,00 грн., ніж встановлено законодавством України.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно з ст.2. Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п.2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 статтею 55 Господарського процесуального кодексу України передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 п.2 ч.2 ст.4 Закону. Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Зокрема, господарським судам слід враховувати, що судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

У поданому зустрічному позові Позивач просив суд зобов'язати Відповідача визнати 103411,31 грн. збитками, які були завдані Відповідачем Позивачу. Дана вимога Позивача має вартісну оцінку 103411,31 грн. та спрямована на визнання за Позивачем права не сплачувати Відповідачу кошти в сумі 103411,31 грн., як збитки, понесені Позивачем.

За вказаних обставин, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що подана Позивачем зустрічна позовна заява має майновий характер, за подання якої підлягає сплаті судовий збір в сумі 2068,22 грн. (2% від 103411,31 грн.), які Позивачем сплачені не були, відповідно місцевий суд правомірно повернув зустрічну позовну заяву згідно з п.4 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 12.03.2015р. у справі №910/14713/14 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.03.2015р. у справі №910/14713/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 30.04.2015р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді С.Р. Станік

О.О. Хрипун