РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2015Справа №910/2501/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфоторг - М»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіамат - Групп»

Про стягнення 53 336,25 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача Ніконенко Т.М., довіреність № б/н від 14.11.2014

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфоторг - М» (далі - позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіамат - Групп» (далі - відповідач) про стягнення 53 336,25 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем не проведено оплату за отриманий товар.

Ухвалою суду від 09.02.2015р. порушено провадження у справі № 910/2501/15-г та призначено розгляд на 16.03.2015 р.

13.03.2015р. позивач подав через канцелярію суду документи по справі.

16.03.2015р. представники позивача та відповідача у судове засідання не з'явились, відповідач вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав у повному обсязі, сторони про причини своєї відсутності суд не повідомили.

Крім того, позивач не надав суду витребувані докази зарахування судового збору до Державного бюджету України, оскільки долучене до матеріалів справи платіжне доручення № 847 від 30.01.2015р. викликало у суду сумніви, щодо його достовірності.

Суд відклав розгляд справи на 20.04.2015р., у зв'язку з відсутністю представників позивача та відповідача та необхідністю повторного витребування доказів по справі.

20.04.2015р. відповідач подав через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи та додаткові документи по справі.

20.04.2015р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі та заяву про зменшення позовних вимог, внаслідок часткової сплати основного боргу, підтримав позовні вимоги, з урахуванням поданої заяви про зменшення позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився.

Суд вирішив задовольнити позовні вимоги позивача, з урахуванням поданої заяви про зменшення позовних вимог.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Інфоторг - М» (далі - відповідач) зобов'язалось поставити на користь ТОВ «Тіамат - Груп» (далі - позивач) відеокамери вартістю 41040,00 грн., а останнє в свою чергу зобов'язалось розрахуватись за нього.

На виконання умов усної домовленості, позивачем 07.10.2013 року поставив позивачу замовлений товар на загальну суму 41 040,00 грн., про факт поставки також свідчить довіреність на отримання товарино-матеріальних цінностей № 031001 від 03.10.2013р., проте, в порушення умов домовленості, відповідач за отриманий товар розрахувався частково у розмірі 2500,00 грн. згідно платіжного доручення № 611 від 22.01.2014р., чим спричинив виникнення заборгованості перед позивачем 38 540,00 грн.

Позивач направляв на адресу відповідача вимогу, в якій просив відповідача погасити наявну заборгованість, проте відповідач на неї не відреагував.

Внаслідок того, що відповідач не розрахувався з позивачем у добровільному порядку, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 50 238,09 з яких: 38540,00 грн. - основний борг, 1547,78 грн. - 3% річних, 10149,51 грн. - інфляційні втрати та судові витрати у розмірі 1827,00 грн.

У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до ч.6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 232 ГК України, вимогу щодо сплати штрафних санкцій за господарське правопорушення може заявити учасник господарських відносин, права чи законні інтереси якого порушено, а у випадках, передбачених законом, - уповноважений орган, наділений господарською компетенцією.

Відсотки за неправомірне користування чужими коштами справляються по день сплати суми цих коштів кредитору, якщо законом або договором не встановлено для нарахування відсотків інший строк.

Позивач обгрунтовує свої вимоги тим, що станом на день подання позову відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань, кошти за не поставлений товар не повернув.

Відповідно до п.1 ст.181 ГК України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконань замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договору.

Відповідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про правомірність стягнення з відповідача суми основної заборгованості у розмірі 38540,00 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення штрафних санкцій у розмірі 10149,51 грн. -інфляційних втрат та 1547,78 грн. - 3% річних, то суд перевіривши розрахунок позивача не погоджується з ним та вважає, що він підлягає перерахунку, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно доказів, наявних в матеріалах справи, позивач поставив відповідачу товар на суму 41 040,00 грн. 07.10.2013р., згідно видаткової накладної, в якій не було зазначено термін кінцевого розрахунку за отриманий відповідачем товар, тобто строк виконання зобов'язання по оплаті вартості поставленого товару не визначений домовленістю сторін, тому суд вважає, що строк виконання зобов'язання відповідача по оплаті вартості отриманого товару має відраховуватись у відповідності до ст. 530 ЦК України.

Згідно ч.2 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у 7-денний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства України.

Беручи до уваги норми наведеної статті, суд вважає, що відповідач мав розрахуватись за отриманий товар не пізніше 18.12.2014року (з моменту отримання вимоги), оскільки позивач направив на адресу відповідача вимогу про сплату боргу 28.11.2014р., а відповідач отримав її 10.12.2014р. (підтверджується копією поштового повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції) + 7 днів = 18 грудня 2014р.

Відповідач сплатив 2500.00 грн., до отримання вимоги від позивача 22.01.2014р., тому на цю суму штрафні санкції не нараховуються, а на цю суму позивач зменшив свої позовні вимоги у судовому засіданні 20.04.2015р.

Щодо суми боргу у розмірі 38 540,00 грн., то на неї мають нараховуватись інфляційні втрати та 3% річних за період з 18.12.2014р. по 05.02.2015р., та за розрахунком суду складають: 1194,74 грн. - інфляційних втрат та 158,38 грн. - 3% річних.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позвоних вимог позивача частково.

Позивач також просив суд стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 1827,00 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов'язані з розглядом справи, при задоволенні позову частково, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 173, 193 ГК України, ст.ст. 22, 33, 49, 81-1, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіамат - Груп» (, 02166, м.Київ, вул. Волкова 22, кв.53) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфоторг - М» (, 03110 м. Київ, вул. Солом'янська 5, офіс 1012) 38 540 (тридцять вісім тисяч п'ятсот сорок) грн. - основного боргу, 1194 (одну тисячу сто дев'яносто чотири) грн. 74 коп. - інфляційних втрат, 158 (сто п'ятдесят вісім) грн. 38 коп. - 3% річних та судовий збір у розмірі 1443 (одну тисячу чотириста сорок три) грн. 33 коп.

В іншій частині, заявлених позовних вимог - відмовити.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено 29.04.2015р.)

Суддя В.І.Мельник