ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" квітня 2015 р.Справа № 916/669/15-г

За позовом: публічного акціонерного товариства "Українська автомобільна корпорація"

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Сервіс Компанія"

про розірвання договору

Суддя Цісельський О.В.

Представники:

Від позивача: Кудрявцев Г.А. (за довіреністю)

Від відповідача: не з'явився

Відповідно до ст.77 ГПК України оголошувалась перерва в судовому засіданні з 05.03.2015р. до 12 год. 20 хв. 19.03.2015р., з 19.03.2015р. до 11 год. 00 хв. 16.04.2015р.

СУТЬ СПОРУ: позивач, публічне акціонерне товариство "Українська автомобільна корпорація", звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Сервіс Компанія", в якій просить суд розірвати договір купівлі-продажу від 02.02.2007р., укладений публічним акціонерним товариством "Українська автомобільна корпорація" та товариством з обмеженою відповідальністю "Авто Сервіс Компанія", посвідчений приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Котом Д.Г., зареєстрованого в реєстрі за №1309, номер правочину 2187306.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.02.2015р. позовну заяву (вх.№699/15) прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №916/669/15-г та справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

03.03.2015р. відповідач звернувся до суду із заявою про застосування строків позовної давності (вх.№2-1175/15), яка судом врахована при прийнятті рішення.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача заявлені позивачем позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позов (вх.№5779/15 від 03.02.2015р.).

В процесі розгляду справи учасниками процесу були надані додаткові докази, які оглянуті судом та залучені до матеріалів справи.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

02 липня 2007р. між публічним акціонерним товариством "Українська автомобільна корпорація" (Продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Авто Сервіс Компанія" (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу, згідно умов п.1.1. якого Продавець за цим Договором передає у власність Покупця, а Покупець приймає належне Продавцю об'єкт нерухомості, який розташований за адресою: Одеська область, місто Іллічівськ, вулиця Набережна, №14 (чотирнадцять), колишня вулиця Набережна, №50 (п'ятдесят), на земельній ділянці загальною площею 25 965 кв.м. за фактичним користуванням, та в цілому складається з:

літ. А - Спальний корпус № 1, загальною площею 324,6 кв.м.;

літ. Б - Спальний корпус № 1-А, загальною площею 323,9 кв.м.;

літ. В - Спальний корпус № 3, загальною площею 61,9 кв.м.;

літ. Г - Спальний корпус № 4, загальною площею 43,7 кв.м.;

літ. Д - Спальний корпус № 4-А, загальною площею 43,8 кв.м.;

літ. Е - Спальний корпус № 3-А, загальною площею 62,1 кв.м.;

літ. Ж - Спальний корпус № 5-5А, загальною площею 91,0 кв.м.;

літ. З - Спальний корпус № 6, загальною площею 63,2 кв.м.;

літ. И - Спальний корпус № 7, загальною площею 124,5 кв.м,;

літ. К - Будинок творчості № 8-8А, загальною площею 79,0 кв.м.;

літ. Л - Медичний пункт, загальною площею 62,3 кв.м.;

літ. М - Їдальня № 10-10А, загальною площею 451,0 кв.м.;

літ. Н - Будинок директора № 16, запільною площею 47,2 кв.м.;

літ. О - Житловий будинок № 20, загальною площею 81,2 кв.м.;

літ. П - Службова будівля № 26, загальною площею 115,0 кв.м.;

літ. Р - Службове приміщення №15, загальною площею 43,7 кв.м.;

літ. С - Службове приміщення №14, загальною площею 43,8 кв.м.;

літ. Т - Склад №17, загальною площею 30,2 кв.м.;

літ. У - Склад №19, загальною площею 30,8 кв.м.;

літ. Ф - Душ №12, загальною площею 74,9 кв.м.;

літ. Х - Пральня №13, загальною площею 21,6 кв.м.;

літ. Ц - Вбиральня №11, загальною площею 34,8 кв.м.

літ. 1Б, Ч, Ш, Щ, Є, Ю, Я, 1А, 1В, 1З - Навіс №22-31;

літ. 1Д - Електрощитові №18, загальною площею 6,1 кв.м.;

літ. 1Ж - Крита веранда №2;

№1-23 - Споруди (огорожа, ворота, майданчик для вогнища, мусорозбірник, баки для води 2 шт.);

І, ІІ - Мощення, надалі майно, зі сплатою за нього грошової суми на умовах, що вказані нижче в цьому Договорі.

Відповідно до п.2.1. Договору за домовленістю сторін ціна відчужуваного майна становить 10 000,00 (десять тисяч) гривень 00 копійок, у тому числі ПДВ.

Пунктом 2.2. Договору оплата здійснюється Покупцем в повному обсязі впродовж 30 (тридцять) календарних днів після укладання та підписання цього Договору на рахунок Продавця 3429 в Укрексімбанку м. Києва, МФО 322313.

Цей Договір вважається укладеним сторонами з моменту його реєстрації у Державносу реєстрі правочинів (п.6.1. Договору).

На виконання умов вищенаведеного договору купівлі-продажу позивачем відповідачу на підставі акту приймання-передачі від 02.07.2007р. було передано майно, визначене в цьому договорі, проте як стверджує позивач, що відповідачем договірні зобов'язання в частині здійснення оплати вартості відчужуваного майна не виконані.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позивач вважає, що безпідставна відмова відповідача від виконання договірних зобов'язань є неправомірною в частині здійснення оплати, що і стало підставою для публічного акціонерного товариства "Українська автомобільна корпорація" звернутись до господарського суду Одеської області із даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних правових підстав.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

За приписами ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Умовами ст.653 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Стаття 654 Цивільного кодексу України визначено форму зміни або розірвання договору, зокрема: зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

Стаття 692 Цивільного кодексу України встановлює, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець зобов'язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Одночасно, суд, перевіривши доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дійшов висновку про відсутність підстав для правового захисту його інтересів в межах даного спору, з огляду на те, що відповідачем подано до матеріалів справи копію банківської виписки про сплату останнім 10 000,00 грн., яка в свою чергу свідчить про виконання останнім договірних зобов'язань в частині здійснення оплати вартості майна, у зв'язку з чим заявлені позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Українська автомобільна корпорація" задоволенню не підлягають.

Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право позивача, за захистом якого той звернувся до суду.

У разі коли таке право не порушене, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право особи дійсно порушене, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності поважних причин її пропущення.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Українська автомобільна корпорація" задоволенню судом не підлягають.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У позові публічного акціонерного товариства "Українська автомобільна корпорація" - відмовити повністю.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Повний текст рішення складено 21 квітня 2015 р.

Суддя О.В. Цісельський