КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2015 р. Справа№ 910/26099/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сухового В.Г.

суддів: Мальченко А.О.

Жук Г.А.

при секретарі судового засідання: Товстенку О.Ю.,

розглянувши матеріали апеляційної Голосіївської міжрайонної виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

на рішення господарського суду міста Києва від 05.02.2015р.

у справі № 910/26099/14 (суддя Домнічева І.О.)

за позовом Голосіївської міжрайонної виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

до Публічного акціонерного товариства ,,Брокбізнесбанк"

про визнання кредитором на суму 9 223,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Голосіївська міжрайонна виконавча дирекція Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - позивач) звернулась в господарський суд міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства ,,Брокбізнесбанк" (далі - відповідач) про визнання кредитором на суму 9 223,20 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 05.02.2015р. у справі № 910/26099/14 у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Мотивуючи зазначене рішення, суд першої інстанції, пославшись на встановлені ним обставини справи, положення Законів України ,,Про банки і банківську діяльність", ,,Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог у даній справі.

Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення господарського суду міста Києва від 05.02.2015р. у справі № 910/26099/14 скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, звільнити позивача від сплати судового збору. В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що він не погоджується з прийнятим рішенням, оскільки судом першої інстанції не в повному обсязі з'ясовано обставини справи, невірно застосовано норми матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник зазначає, що до заяви про пред'явлення кредиторських вимог до банку на суму 4 536,00 грн. додано належним чином завірені документи, що підтверджують дану заборгованість, чого не враховано судом першої інстанції. На думку скаржника, оскільки позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання включити вимоги в частині 4 687,20 грн., які підтверджені самим відповідачем після закінчення встановленого ст. 49 Закону України ,,Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" строку для заявлення кредиторських вимог, посилання суду на норму п.8 ст. 49 Закону фактично санкціонує ухилення відповідача від виконання зобов'язань. Також скаржник зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що кредиторські вимоги в сумі 4 687,20 грн., які виникли в останнього у зв'язку з несвоєчасною сплатою часткової заборгованості за путівки до санаторно - курортних закладів, отримані банком згідно накладної від 27.01.2014р. № 0117 до запровадження у банку тимчасової адміністрації.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.03.2015р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено розгляд скарги у справі на 14.04.2015р.

В судовому засіданні 14.04.2015р. представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги, представник відповідача заперечив проти наведених доводів, просила залишити оскаржуване рішення без змін.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, дослідивши наявні докази у справі, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство ,,Брокбізнесбанк", як страхувальник, знаходиться на обліку у Голосіївській міжрайонній виконавчій дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 28 лютого 2014 року №107 ,,Про віднесення Публічного акціонерного товариства ,,Брокбізнесбанк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією ФГВФО 28.02.2014р. було прийнято рішення № 9 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи ФГВФО на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство ,,Брокбізнесбанк"

Тимчасову адміністрацію в ПАТ ,,Брокбізнесбанк" було запроваджено строком на три місяця з 03 березня 2014р. по 02 червня 2014р.

З 11 червня 2014р. розпочата ліквідація ПАТ ,,Брокбізнесбанк". На підставі постанови Правління Національного банку України від 10 червня 2014 року №339 ,,Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства ,,Брокбізнесбанк" виконавчою дирекцією ФГВФО 11.06.2014р. прийнято рішення № 45 щодо початку ліквідації ПАТ ,,Брокбізнесбанк" та призначення уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію.

Уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію АТ ,,Брокбізнесбанк" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Куреного О.В. на період з 11.06.2014р. по 10.06.2015р.

23.06.2014р. Голосіївською дирекцією у зв'язку з опублікуванням оголошення про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ ,,Брокбізнесбанк", оприлюднене у офіційному виданні - ,,Урядовий кур'єр" № 106 (5235) від 14.06.2014р., заявлено про наявність кредиторських вимог на суму 4 536,00 грн. Дану заяву мотивовано тим, що 04.03.2014р. Голосіївською міжрайонною виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності було проведено позапланову документальну перевірку по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, які знаходяться на рахунках ПАТ ,,Брокбізнесбанк", за результатами перевірки складено акт від 04.03.2014р. №96 перевірки по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - акт № 96). В даному акті зафіксовано неправомірне використання коштів Фонду на санітарно-курортне лікування у сумі 4 536,00 грн. (за період після 01.01.2011р.). Акт підписаний головним спеціалістом КРВ, крім того на зазначеному акті є напис, що ,,04 березня 2014р. уповноваженою особою Фонду гарантування вкладу фізичних осіб тимчасової адміністрації Куреним О.В. акт перевірки не був підписаний".

За матеріалами Акта перевірки № 96, відповідно до п. 4.1 Інструкції про порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, прийняття рішень за їх результатами та процедуру оскарження, затвердженої Постановою правління Фонду соціальне страхування з тимчасової втрати працездатності від 22.12.2010 № 29, прийнято рішення від 18 березня 2014 року № 68 ,,Про повернення коштів Фонду застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкового державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності" (далі - рішення № 68), відповідно до якого підлягають перерахуванню до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності неправомірно використано страхові кошти на загальну суму 4 536,00 грн.

На адресу уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ ,,Брокбізнесбанк" Голосіївською дирекцією неодноразово направлялись листи (№ 1486/01-40/07 від 17.07.2014р., № 1740/01-40/07 від 03.09.2014р.) з проханням повідомити стан розгляду кредиторських вимог. Відповіді на вказані листи матеріали справи не містять.

07.10.2014р. Голосіївською дирекцією в доповнення до заяви про пред'явлення кредиторських вимог від 23.06.2014р. № 1277/01-40/07 на адресу відповідача було скеровано заяву про пред'явлення кредиторських вимог на суму 9 223,20 грн., в якій заявлено вимоги про збільшення кредиторських вимог на суму 4 687,20 грн. та прохання визнати загальну суму кредиторських вимог в розмірі 9 223,20 грн.

Заборгованість у сумі 4 687,20 грн., як зазначає позивач, виникла внаслідок несплати часткової вартості за путівки отримані застрахованими особами ПАТ ,,Брокбізнесбанк" за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до санаторіїв: Трускавець - Ярина ,,Конвалія" № 019182, Трускавець - Санаторій ,,Янтар" № 372573, Хмельницький Україна ,,Маків" № 086889, Одеса ім. Горького № 0000682.

Заборгованість за несплату часткової вартості путівок у сумі 4 687,20 грн. підтверджується звітними даними ПАТ ,,Брокбізнесбанк" за І півріччя 2014 року.

Листом від 13.10.2014р. №10414/010-01 відповідач повідомив позивачу, що свої кредиторські вимоги він мав пред'явити у період з 14.06.2014р. по 14.07.2014р., а заява від 07.10.2014р. отримана банком після закінчення встановленого строку.

Позивач вважає, що неприйняття до розгляду направлених 07.10.2014р. доповнень до кредиторських вимог є необ'єктивним, оскільки відповідачем не враховано, що даною заявою позивач просить скоригувати кредиторські вимоги, що були заявлені в строк, визначений Законом.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що позовні вимоги щодо кредиторської заборгованості на сумі 4 536,00 грн. не визнає у зв'язку з тим, що грошові вимоги документально не підтверджені, щодо кредиторської заборгованості на суму 4 687,20 грн. - позивачем подано заяву з кредиторськими вимогами після закінчення 30-денного строку з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Правильність висновків суду про необґрунтованість позовних вимог у даній справі підтверджується наступним.

Згідно з ч. 4 ст. 110 ЦК України особливості ліквідації банків встановлюються Законом ,,Про банки і банківську діяльність".

За приписами ст. 77 Закону України ,,Про банки і банківську діяльність" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО) у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України ,,Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Даний Закон є спеціальним законом, який має пріоритет перед іншими нормами законодавства під час тимчасової адміністрації та ліквідації банків та в питаннях регулювання правовідносин у сфері гарантування вкладів фізичних осіб.

Станом на момент звернення позивача з даним позовом до суду у відповідача було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації, що підтверджується матеріалами справи.

Частиною 5 статті 36 Закону визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Згідно з ч. 2 ст.46 Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду з ліквідації, зокрема:

- строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав (п.3);

- припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку, а також не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку (п.4);

- втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається (п.7).

У відповідності до ч. 3 ст. 46 Закону, під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

За змістом ч.1 ст. 49 Закону уповноважена особа припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Згідно з ч. 2 ст. 49 Закону протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи, зокрема, відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Статтею 2 Закону України ,,Про банки і банківську діяльність" визначено, що кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

За змістом положень ст. 45 Закону фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах ,,Урядовий кур'єр" або ,,Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

14.06.2014р. у газетах ,,Голос України" № 113 та ,,Урядовий кур'єр" № 106 була оприлюднена інформація щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ ,,Брокбізнесбанк".

Користуючись своїм правом, у встановлений законом строк, позивач звернувся до банку із заявою про включення його до реєстру кредиторів на загальну суму 4 536,00 гривень.

Відповідно до службової записки щодо надання витягу з реєстру акцептованих вимог кредиторів Департамент операційної роботи та бухгалтерського обліку повідомляє наступне: Голосіївська міжрайонна виконавча дирекція Київського міського відділення Фонду cоціального страхування з тимчасової втрати працездатності не включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів в зв'язку з тим, що грошові вимоги документально не підтверджені.

З огляду на викладене, суд першої інстанції відмовив в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання відповідача визнати позивача кредитором на суму 4 536,00 гривень.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції в цій частині та зазначає таке.

В поясненнях на відзив до позовної заяви позивач зазначає, що 04.03.2014р. акт № 96 був наданий для підпису начальнику відділу оплати праці ПАТ ,,Брокбізнесбанк" Андрієнко І.М., який не був підписаний, про що було складено акт про відмову посадової особи від підпису.

Крім того позивач зазначає, що акт № 96 (з додатками) та актом про відмову посадової особи від підпису був направлений на адресу уповноваженої особи гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації - Куреному О.В. Доказів направлення зазначених документів матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 3.13.4 Інструкції про порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, прийняття рішень за їх результатами та процедуру оскарження, затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22.12.2010р. № 29 (далі - інструкція) в останній день перевірки два примірники акта перевірки підписуються посадовими особами органу Фонду, які її проводили, керівником, головним бухгалтером (бухгалтером) або уповноваженою керівником особою та головою комісії (уповноваженим) із соціального страхування страхувальника, який перевіряється. Примірники акта перевірки підписуються посадовою особою органу Фонду та керівником або головним бухгалтером (бухгалтером) чи уповноваженою керівником особою страхувальника на кожній сторінці із зазначенням на останній сторінці загальної кількості сторінок.

Один примірник акта перевірки вручається страхувальнику з відміткою про отримання, а другий зберігається в органі Фонду, який здійснив перевірку.

У разі відмови посадової особи страхувальника підписати та отримати акт перевірки посадова особа органу Фонду вносить до нього відповідний запис із складанням акта відмови від підпису акта перевірки та його отримання у двох примірниках (у довільній формі). Протягом трьох робочих днів один примірник акта відмови від підпису та його отримання разом з актом перевірки надсилається страхувальнику рекомендованим листом.

У разі підписання акта перевірки із запереченнями страхувальник подає їх у письмовій формі як додаток до акта перевірки або надсилає до органу Фонду, який проводив перевірку, окремим документом протягом 10 календарних днів з дня підписання акта.

Орган Фонду розглядає інформацію, викладену у запереченнях до акта, і надає на них письмову відповідь, яка надсилається страхувальнику у порядку, визначеному пунктом 4.1 розділу IV цієї Інструкції.

Якщо акт підписано без заперечень або впродовж передбаченого терміну заперечення не надійшли або надіслані з порушенням зазначеного терміну, акт перевірки вважається узгодженим.

Якщо орган Фонду не може вручити, у тому числі поштовим відправленням, відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 страхувальнику один примірник акта перевірки у зв'язку з відсутністю посадових осіб за місцезнаходженням страхувальника, їх відмовою прийняти акт, то в день надходження до органу Фонду такої інформації посадова особа органу Фонду, що здійснювала перевірку, оформляє відповідний акт у довільній формі, у якому вказує причину, яка призвела до неможливості вручення акта перевірки.

З огляду на наведені положення інструкції позивач зазначає, що заперечень до акту № 96 від відповідача не надходило.

Водночас, колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів направлення зазначеного акту, з огляду на отримання якого можна б було зазначати про відсутність чи наявність у відповідача заперечень, та вважати акт перевірки узгодженим.

Відтак, вимоги позивача в частині 4 536,00 грн. задоволенню не підлягають, оскільки вони документально не підтверджені.

07 жовтня 2014р. позивач звернувся до банку із заявою про включення його до реєстру кредиторів. Однак, заява з кредиторськими вимогами на суму 4 687,20 грн. подана після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ ,,Брокбізнесбанк", а тому відповідно до п. 8 ст. 49 Закону, вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

З огляду на наведене, вимоги в частині кредиторської вимоги на суму 4 687,20 грн. не підлягають задоволенню.

Посилання позивача на ту обставину, що оскільки він звернувся до суду з позовом про зобов'язання включити вимоги в частині 4 687,20 грн., які підтверджені самим відповідачем після закінчення встановленого ст. 49 Закону України ,,Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" строку для заявлення кредиторських вимог, посилання суду на норму п.8 ст. 49 Закону фактично санкціонує ухилення відповідача від виконання зобов'язань колегією суддів відхиляються з огляду на імперативність приписів ч. 1 ст. 49 Закону, якою визначено, що уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Посилання скаржника, що судом першої інстанції не враховано, що кредиторські вимоги в сумі 4 687,20 грн., які виникли в останнього у зв'язку з несвоєчасною сплатою часткової заборгованості за путівки до санаторно - курортних закладів, отримані банком згідно накладної від 27.01.2014р. № 0117 до запровадження у банку тимчасової адміністрації також є необґрунтованими, оскільки, у даному випадку, задоволення вимог кредиторів банку, відбувається виключно у особливому порядку, встановленому Закону України ,,Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, як встановлено статтею 34 ГПК України. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи апеляційної скарги не є обґрунтованими з підстав наведених вище, а тому колегією суддів відхиляються. У зв'язку з цим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду м. Києва від 05.02.2015р. у справі № 910/26099/14 слід залишити без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Голосіївської міжрайонної виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 05.02.2015р. у справі № 910/26099/14 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя В.Г. Суховий

Судді А.О. Мальченко

Г.А. Жук