КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2015 р. Справа№ 911/4572/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Станіка С.Р.

Корсакової Г.В.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Марценюк Л.А., Катюк Р.М.;

від відповідача: Золотоверх О.М.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бондаренко Оксани Олегівни на рішення Господарського суду Київської області від 27.01.2015р. у справі №911/4572/14 (суддя Подоляк Ю.В.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Бевза Володимира Миколайовича

до Фізичної особи-підприємця Бондаренко Оксани Олегівни

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до місцевого господарського суду з позовом до Відповідача про зобов'язання Відповідача звільнити (забрати павільйон) та привести до стану, придатного для використання за цільовим призначенням, частину (7,83 м х 7,53 м = 58,96 кв. м.) земельної ділянки загальною площею 0,1309 га, кадастровий номер :01:038:0049, адреса: смт Володарка, вул. Армійська, 10, яка розташована на території Володарської селищної ради Володарського району Київської області (вимоги в редакції заяви позивача від 26.01.2014р.).

Рішенням господарського суду Київської області у справі №911/4572/14 позов задоволено, зобов'язано Відповідача звільнити (забрати павільйон) та привести до стану, придатного для використання за цільовим призначенням, частину (7,83 м х 7,53 м = 58,96 кв. м.) земельної ділянки загальною площею 0,1309 га, кадастровий номер :01:038:0049, адреса: смт Володарка, вул. Армійська, 10, яка розташована на території Володарської селищної ради Володарського району Київської області.

Рішення мотивовано тим, що Відповідач без відповідної правової підстави користується, належній Позивачу на праві власності земельною ділянкою, розташованою за адреса: Київська обл., Володарський р., смт Володарка, вул. Армійська, 10, розмістивши на ній павільйон, чим перешкоджає Позивачу у користуванні та розпорядженні належним йому на праві власності вищевказаним майном.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого суду та відмовити в позові.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позов заявлений до неналежного Відповідача, оскільки спірний павільйон не належить Відповідачу, бо був придбаний у 2000 році Бондаренко О.П., а не Відповідачем. Крім того, місцевий суд належно не повідомив Відповідача про час та місце судових засідань, оскільки останній не проживав за адресою, на яку направлялись поштові відправлення судом.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2015р. відновлено строк на апеляційне оскарження, прийнято апеляційну скаргу у справі №911/4572/14 до провадження колегією суддів, розгляд скарги призначено на 28.04.2015р.

В судовому засіданні 28.04.2015р. Позивач подав письмові пояснення на апеляційну скаргу, в яких просив рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.02.2013р. №479317, Позивач є власником земельної ділянки загальною площею 0,1309 га, кадастровий номер :01:038:0049, що знаходиться за адресою: Київська обл., Володарський р-н, смт. Володарка, вул. Армійська, 10, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

17.05.2013р. Позивач направив на адресу Відповідача лист №5, яким повідомляв Відповідача, що земельна ділянка площею 0,1309 га, кадастровий номер :01:038:0049, що знаходиться за адресою: Київська обл., Володарський р-н, смт. Володарка, вул. Армійська, 10 належить Позивачу на праві власності. На території зазначеної земельної ділянки неправомірно розміщено Відповідачем малу архітектурну форму. Відповідно Позивач просив Відповідача з'явитись для укладення договору оренди земельної ділянки. Вказаний лист отримано Відповідачем 22.05.2013р.

03.09.2013р. Позивач направив на адресу Відповідача лист №29, в якому вимагав Відповідача звільнити вищезазначену земельну ділянку від розміщеного останнім кіоску та привести земельну ділянку у придатний для використання стан шляхом знесення та вивезення вказаного майна.

11.12.2013р. Відповідач надав Позивачеві заяву-зобов'язання, в якій зобов'язався перевезти належне йому майно розташоване по вул. Армійська, 10, смт. Володарка, Київської обл. на іншу територію в строк до 01.05.2014р.

08.08.2014р. Позивач звернувся до Відповідача з претензією №1 про стягнення збитків, в якій вимагав припинити незаконні дії щодо неправомірного заняття земельної ділянки та перерахувати кошти в сумі 90000,00 грн.

30.12.2014р. комісією у складі секретаря селищної ради; начальника відділу містобудування, архітектури та капітального будівництва Володарської РДА; спеціаліста-землевпорядника будівництва Володарської селищної ради; депутата селищної ради, проведено обстеження земельної ділянки, розташованої за адресою вул. Армійська, 10, смт. Володарка Київська область, про що складено відповідний акт.

Відповідно до акту обстеження: проведено обстеження земельної ділянки розташованої за адресою вул. Армійська, 10, смт. Володарка, Київська область та виявлено розміщення на вказаній земельній ділянці металеву малу архітектурну форму (без назви), що належить Відповідачу, площею 60 м. кв.

16.07.2014р. Володарським РВ ГУМВС України в Київській області надано висновок про результати розгляду звернення Позивача №4670, яким за проведеною перевіркою встановлено, що в смт. Володарка по вул. Армійській, 10, Відповідачем був розміщений металевий об'єкт для здійснення підприємницької діяльності. Кримінального провадження по даному факту не порушено, оскільки відсутній склад кримінального правопорушення, разом з тим між Позивачем та Відповідачем виник цивільно-правовий спір, який повинен вирішуватись в судовому порядку.

23.04.2015р. архівним відділом Володарської районної державної адміністрації надано архівну довідку, відповідно до якої фізичній особі-підприємцю Бондаренко О.П. не надавався дозвіл на розміщення торгового павільйону за адресою: смт. Володарка, вул. Армійська, 10.

27.04.2015р. Володарською районною державною адміністрацією Київської області повідомлено, що паспорти на встановлення тимчасових споруд (МАФ) по вул. Армійській, 6 в смт. Володарка, Київської області не видавались.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.320 Цивільного кодексу України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до п.2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» будь-які подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Як встановлено судом, спірна земельна ділянка є власністю Позивача, при цьому Позивач не має змоги вільно користуватися цією ділянкою, оскільки вона частково зайнята спірним павільйоном, який належить Відповідачу.

В травні та вересні 2013р. Позивач звертався до Відповідача з листами-вимогами, в яких повідомляв Відповідача, що спірна земельна ділянка за адресою: Київська обл., Володарський р-н, смт. Володарка, вул. Армійська, 10 належить Позивачу на праві власності та просив звільнити вищезазначену земельну ділянку від розміщеного Відповідачем кіоску. В свою чергу Відповідач зобов'язався перевезти належне йому майно, розташоване по вул. Армійська, 10, смт. Володарка, Київської обл. на іншу територію в строк до 01.05.2014р., про що надав письмову заяву-зобов'язання, проте дане зобов'язання Відповідач не виконав та не звільнив спірну земельну ділянку.

З акту обстеження земельної ділянки розташованої за адресою вул. Армійська, 10, смт. Володарка, Київська область від 30.12.2014р. вбачається, що на спірній земельній ділянці, яка належить Позивачеві розміщено, в тому числі, металеву малу архітектурну форму (без назви), що належить Відповідачу, площею 60 м.кв. Це також підтверджується висновком Володарського РВ ГУМВС України в Київській області про результати розгляду звернення Позивача, відповідно до якого перевіркою встановлено що в 1990р. в смт. Володарка по вул. Армійській, 10 Відповідачем був розміщений павільйон.

За вказаних обставин апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду щодо неправомірного користування Відповідачем земельною ділянкою Позивача.

Судом не можуть бути прийняті до уваги доводи Відповідача, що позов заявлений до неналежного Відповідача, оскільки спірний павільйон не належить Відповідачу, бо був придбаний у 2000 році Бондаренко О.П., а не Відповідачем.

З поданих Відповідачем до апеляційної скарги доказів вбачається, що Бондаренко О.П. був куплений у березні 2000 року торговий павільйон 6х4 кв. м., проте Відповідачем не доведено суду, що саме цей павільйон був розміщений в смт. Володарка по вул. Армійській, 10 та є спірним у даній справі. Більш того, з інвентаризаційної справи, поданої Відповідачем вбачається, що магазин Бондаренко О.П. знаходиться по іншій адресі Армійська, будинок 6, а не 10.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що Відповідачем не спростовано висновків місцевого суду, а надані з апеляційною скаргою докази не є належними відповідно до ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України.

Судом не можуть бути прийняті до уваги доводи скаржника, що оскаржуване рішення було прийняте судом з порушенням процесуальних норм, в тому числі, за відсутності Відповідача, який не був повідомлений про час і місце проведення судового розгляду справи належним чином.

Відповідно до ст.64 Господарського процесуального кодексу України суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше трьох днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам ухвалу про порушення провадження у справі. Ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином..

Згідно з ст.77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такою обставиною, зокрема є нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу.

Згідно з абз.2 п.3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.11р. №18 місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців").

Відповідно до п.3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з абз.3 п.3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» неявка у судове засідання сторін або однієї з сторін, за умови, що їх належним чином повідомлено про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

З наведених норм та правоположень вбачається, що у разі нез'явлення у судове засідання представника сторони суд може відкласти розгляд справи лише у разі неможливості вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалу про прийняття до провадження позовної заяви Позивача та призначення її до розгляду на 02.12.2014р. надіслано за належною адресою, але повернуто з посиланням на вибуття адресата, а тому Відповідач вважається таким, що повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Крім того, відповідно до відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Відповідач зареєстрований за адресою 09300, Київська обл., Володарський район, смт. Володарка, вул. Коцюбинського, 17, кв. 6, відомостей про зміну місцезнаходження Відповідач до місцевого господарського суду не надавав.

Отже, апеляційним судом не можуть бути прийняті до уваги вказані доводи Відповідача, оскільки до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження фізичних осіб-підприємців-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій (даний висновок підтверджується п.11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. N01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році"), тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які наявні в матеріалах справи.

З врахуванням вищезазначеного, апеляційний суд дійшов висновку про правомірність розгляду справи місцевим судом за наявними матеріалами та за відсутності представника Відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бондаренко Оксани Олегівни на рішення Господарського суду Київської області від 27.01.2015р. у справі №911/4572/14 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 27.01.2015р. у справі №911/4572/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 30.04.2015р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді С.Р. Станік

Г.В. Корсакова