РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2015Справа №910/1228/15-г

За позовом Приватного акціонерного товариства фірма «Лісова»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельник-П»

Про зобов?язання знести самочинне будівництво

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники сторін:

від позивача Хозієнко С.М. - представник

від відповідача Павлюк В.М. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом (з урахуванням поданих пояснень) до відповідача про зобов?язання знести самочинне будівництво. В обґрунтування позову посилався на те, що відповідачем всупереч вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», без права користування земельною ділянкою, здійснено самочинне будівництво даху по вул. Миропільська, 2 у м. Києві, чим порушуються права позивача, як власника сусідніх будівель та землекористувача сусідньої земельної ділянки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/1228/15-г, розгляд справи призначено на 18.02.2015.

В судовому засіданні 18.02.2015 оголошено перерву до 18.03.2015.

13.03.2015 відповідачем через канцелярію Господарського суду міста Києва подано відзив на позов, в якому відповідач вказував на те, що будівництво здійснювалось відповідачем згідно вимог чинного законодавства та на підставі виданих дозвільних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2015 продовжено строк вирішення спору на 15 днів.

В судовому засіданні 18.03.2015 оголошено перерву до 26.03.2015.

24.03.2015 позивачем через канцелярію Господарського суду міста Києва подано пояснення до позовних вимог, в яких позивач просив суд: «зобов?язати відповідача знести самочинне будівництво даху та відновити становище, яке існувало до порушення будівництва даху по вул. Миропільська, 2 у м. Києві, та таким чином усунути перешкоди у здійсненні права користування позивача».

В судовому засіданні 26.03.2015 судом оголошено перерву до 09.04.2015.

Крім того, 06.04.2015 позивачем та відповідачем через канцелярію суду подано спільні заяви про визнання мирової угоди, а також мирову угоду, укладену між сторонами, згідно якої сторони дійшли згоди, що позивач не заперечує проти будівництва розмежувальної капітальної огорожі відповідачем по спільній межі земельних ділянок по вул. Миропільська, 2: 8 000 000 000:26:023:036, 8 000 000 000:26:023:201, 8 000 000 000:26:023:001, межа з кутами повороту 2-3-4-5, а відповідач не заперечує проти прибудови до капітальної стіни позивачем своїх будівель (ролетів) на власній земельній ділянці.

Суд, розглянувши в судовому засіданні 09.04.2015 спільні заяви про визнання мирової угоди, а також мирову угоду, укладену між сторонами, дійшов висновку, що мирова угода не підлягає затвердженню судом, оскільки предмет мирової угоди щодо встановлення сторонами порядку здійснення будівництва об'єктів на суміжних земельних ділянках не стосується предмету заявленого позивачем позову: самочинного будівництва даху та відновлення становища, яке існувало до порушення будівництва даху по вул. Миропільська, 2 у м. Києві, а отже, умови мирової угоди не стосуються прав та обов'язків сторін щодо предмета позову, що суперечить приписам ст. 78 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 09.04.2010 судом оголошено перерву до 10.04.2015.

В судовому засіданні 10.04.2015 у відповідності до вимог ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України об'єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї із наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

Згідно з ч. 2 названої статті, особа яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

За змістом ч. ч. 4 та 7 ст. 376 Цивільного кодексу України залежно від ознак самочинного будівництва особи, зазначені у цих пунктах, можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об'єкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення земельної ділянки в попередній стан або відшкодування витрат.

Стаття 391 Цивільного кодексу України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З урахуванням змісту ст. 376 Цивільного кодексу України в поєднанні з положеннями ст. ст. 16, 386, 391 Цивільного кодексу України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом.

Тобто, вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як стверджує позивач, відповідачем всупереч вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», без права користування земельною ділянкою здійснено самочинне будівництво даху по вул. Миропільська, 2 у м. Києві, чим порушуються права позивача, як власника сусідніх будівель та землекористувача сусідньої земельної ділянки.

До матеріалів позову позивачем надано наступні копії документів:

- лист Інспекції Державного архітектурно - будівельного контролю у місті Києві від 19.08.2014 № 7126-12/1098/0211, згідно якого ПАТ фірма «Лісова» повідомлено про те, що перевіркою з виїздом на місце 01.07.2014 встановлено, що на замовлення ТОВ «Будівельник-П» на вул. Миропільській, 2 у Деснянському районі міста Києва невстановленою підрядною організацією виконуються будівельні роботи з будівництва даху над торговим павільйоном без документів дозвільного характеру, чим порушено вимоги ст. 34 ч. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», також встановлено, що торговий павільйон експлуатується під магазин «Господиня» без прийняття в експлуатацію у встановленому порядку, чим порушено вимоги ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». За результатами перевірки, Інспекцією складено Акт перевірки від 03.07.2014, відповідний припис від 03.07.2014, складено протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та про адміністративне правопорушення від 03.07.2014 та винесено постанови про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та про адміністративне правопорушення від 08.07.2014;

- протокол про адміністративне правопорушення № 123 від 30.05.2014, складений на гр. Павлюка Валерія Михайловича щодо порушення правил благоустрою м. Києва, а саме: проведення будівельних робіт по вул. Миропільська, 2 без відповідної дозвільної документації;

- припис № П-1226/14 від 11.11.2014, складений на ФОП Павлюка В.М. щодо вчинення правопорушення у сфері містобудування;

- реєстр земельних ділянок, згідно якого в розділі «Ділянки, що знаходяться на стадії розробки оформлення прав» містяться відомості про те, що за кодом ділянки 52:023:036к землекористувачем є ЗАТ «Будівельник», адреса ділянки: вул. Миропільська, 2, оренда на 5 років, закінчення - 01.07.2007.

- абрис земельної ділянки з прив'язками кутів повороту ТОВ «Будівельник-П», кадастровий номер 8 000 000 00:62:023:0036 по вул. Миропільській, 2 у м. Києві, складений ТОВ «Ліга-Експерт», згідно якого суміжним користувачем земельної ділянки ТОВ «Будівельник-П» 8 000 000 00:62:023:0036 по вул. Миропільській, 2 у м. Києві, є ВАТ «фірма «Лісова» (правонаступником якої є позивач);

- лист Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.02.2015 № , згідно якого повідомлено про те, що згідно з даними міського земельного кадастру земельна ділянка за ТОВ «Будівельник-П» по вул. Миропільській, 2 в міському кадастрі не обліковується.

В свою чергу, відповідачем для долучення до матеріалів справи надано копії наступних документів:

- Довідку Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.11.2014 № 09702-12570, в якій повідомлено про те, що згідно наявної в Департаменті інформації, за даними Міського земельного кадастру земельна ділянка по вул. Миропільській, 2 у м. Києві зареєстрована за ЗАТ «Будівельник» площею 318,9 кв.м з кадастровим номером 8 000 000 00:62:023:0036.

- статут ТОВ «Будівельник-П», згідно п. 1 якого ТОВ «Будівельник-П» є правонаступником ЗАТ «Будівельник»;

- Черговий кадастровий план земельної ділянки;

- Декларацію про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція приміщень нежитлової будівлі під склад - магазин по вул. Миропільській, 2, Дніпровський район м. Києва», зареєстровану Інспекцією ДАБК у м. Києві 22.09.2014.

Позивач не є органом державної влади або органом місцевого самоврядування, на які законодавством покладено обов'язок здійснення контролю у сфері містобудівної діяльності. До компетенції позивача не належить і вирішення питання щодо надання у користування земель комунальної власності. Тому обов'язковою умовою для задоволення вимог позивача є існування відповідного порушення його прав щодо користування та розпорядження майном внаслідок здійснення відповідачем спірного будівництва на момент звернення позивача з позовом до суду.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стверджуючи, що відповідач здійснив самочинне будівництво на земельній ділянці, яка йому не належить, без відповідних дозволів, позивач не довів, що ці дії відповідача порушують його права як власника сусідньої будівлі та суміжного землекористувача. Позивач зазначав про порушення протипожежних вимог - недотримання нормативної відстані між будинками, однак документально і нормативно зазначені твердження також не доведені. Позивач не вказав, яким саме будівельним, протипожежним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам не відповідає здійснене відповідачем будівництво даху.

З огляду на викладене, вимоги позивача необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Також, судом розглянуто та відхилено клопотання відповідача про винесення окремої ухвали в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України, оскільки судом не встановлено наявність обґрунтованих підстав для здійснення відповідної процесуальної дії.

У зв'язку з відмовою в позові судовий збір згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 21.04.2015

Суддя Ю.М. Смирнова