УХВАЛА

про повернення позовної заяви

20.04.2015Справа № 910/9915/15

Суддя Селівон А.М., розглянувши

позовну заяву Приватного підприємства "ЕН-ТІКОН"

до Публічного акціонерного товариства "Легбанк"

про розірвання договору та стягнення 7 243,07 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕН-ТІКОН» звернулося до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Легбанк" про розірвання договору банківського рахунку №17099 від 02.09.2013 та стягнення 7243,07 грн. залишку грошових коштів на рахунку, а також 1827,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

У відповідності до ст. 56 Господарського процесуального кодексу України на позивача, прокурора покладено обов'язок при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

При цьому, вказана правова норма не ставить обов'язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів в залежність від того чи є у відповідача в наявності ці документи, а містить імперативну норму щодо обов'язковості надіслання сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Судом встановлено, що позивачем в якості доказів на підтвердження відправлення відповідачеві копії позовної заяви б/н від 17.04.15 р. і доданих до неї документів надані фіскальний чек № 0149 від 02.03.2015, опис вкладення в цінний лист від 02.03.15 р. та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 05.03.2015, в якому зазначено, що представник відповідача Мірошниченко отримав позовні матеріали 05.03.2015. При цьому в переліку документів, які містяться у вказаному описі, відсутнє зазначення копії позовної заяви. Замість цього до переліку предметів включено "Виписка з ЄДР", 1 шт., "Копія договору" - 1 шт., "Виписка з рахунку" - 1 шт., "Лист відповідачу" - 1 шт., "Платіжне доручення" - 1 шт., "Копія платіжного доручення" - 1 шт., "Лист в Н/банк" - 1 шт., "Відповідь Нац.банку", "Заява на закриття рахунку".

Окрім того, із поданої позивачем позовної заяви судом встановлено, що датою її складання є 17 квітня 2015 р..

При цьому позивачем в якості доказів на підтвердження відправлення відповідачеві копії позовної заяви б/н від 17.04.15 р. і доданих до неї документів за його юридичною адресою надані фіскальний чек № 0149 та опис вкладення в цінний лист від 02.03.15 р. із зазначенням переліку документів, датовані 02.03.15 р..

Отже, виходячи зі змісту вказаних доказів суд позбавлений можливості дійти висновку про надсилання на адресу відповідача копій позовної заяви б/н від 17.04.15 р. та доданих до неї матеріалів як таких, що були створені пізніше відповідної календарної дати, що в свою чергу порушує визначені засади змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє відповідача можливості ознайомитись з відповідними позовними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

Враховуючи вищевикладене, а також з огляду на розбіжності в датах, вказаних на наявних документах, зазначені фіскальний чек №0149 та опис вкладення в цінний лист із зазначенням переліку документів, датовані 02.03.15 р., не можуть бути прийняті судом як належні докази підтвердження відправлення відповідачеві копії позовної заяви б/н від 17.04.15 р. і доданих до неї документів.

Інших доказів, які свідчать про надсилання відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів, позивачем не надано.

У відповідності до п. 3.5 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.11 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, повернення заяви.

З огляду на повернення позовної заяви без розгляду, судовий збір у сумі 1827,00 грн., перерахований позивачем платіжним дорученням № 169 від 19.02.15 р. та у сумі 1218,00 грн., перерахований платіжним дорученням № 200 від 15.04.15 р., підлягає поверненню.

Позивачу роз'яснюється, що відповідно до ч.3 ст.63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись Законом України «Про судовий збір», п. 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Повернути позивачу - Приватному підприємству "ЕН-ТІКОН" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 117, кв. 234; код 33439979) судовий збір в сумі 1827,00 грн., сплачений позивачем платіжним дорученням № 169 від 19.02.15 р., та у сумі 1218,00 грн., перерахований платіжним дорученням № 200 від 15.04.15 р. відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.11 р.

Додаток: на 33 арк.

Дана ухвала набирає законної сили з 20 квітня 2015 року та є підставою для повернення судового збору з Державного бюджету України.

Для вирішення питання про повернення судового збору заявник має звернутись до органів Державної казначейської служби України.

Суддя Селівон А.М.