РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2015Справа №910/2021/15-г

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О.

За участю секретаря судового засідання Швеця С.С.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Нова лінія"

до відповідача Фізичної особи - підприємця Большевої Олени Дмитрівни

про стягнення 70 882,16 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Адеменко С.М. - представник за довіреністю

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Приватне акціонерне товариство "Нова лінія" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Фізичної особи - підприємця Большевої Олени Дмитрівни про стягнення з останньої заборгованості у сумі 53 995,42 грн., пені в сумі 5 527,50 грн., 10 % річних у розмірі 3 387,65 грн. та інфляційних у розмірі 7 971,59 грн. відповідно до договору про переведення боргу від 16.10.2013.

01.04.2015 судове засідання не відбулося, у зв'язку з перебуванням судді Підченка Ю.О. на лікарняному.

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Позивач наполягав на заявлених позовних вимогах, просить позов задовольнити.

Неприбуття до судового засідання представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду спору по суті, а тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами згідно статті 75 ГПК України.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи представника позивача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 16.10.2013 між Фізичною особою - підприємцем Студинською Наталією Вікторівною, далі Первісний боржник, Фізичною особою - підприємця Большевою Оленою Дмитрівною, далі Новий боржник" та Приватним акціонерним товариством "Нова лінія", далі Кредитор, було укладено договір про переведення боргу за договором оренди № 01-09-19 від 01.09.2012, далі Договір, яким (п. 1 Договору) регулюються відносини, пов'язані із заміною зобов'язаної сторони (Первісного боржника) у зобов'язанні, що виникає із Договору оренди № 01-09-19 від 01.09.2012, укладеного між Первісним боржником та Кредитором.

Згідно з п. 2 Договору Первісний боржник переводить до Нового боржника борг у розмірі 64 794,50 грн., що виник на підставі п. 3.1-3.2 договору оренди, а Новий боржник погоджується виконати зазначене грошове зобов'язання.

Новий боржник сплачує суму боргу на користь Кредитора у визначеному п. 2.1 Договору порядку.

Новий боржник виконав власні зобов'язання за Договором лише частково в сумі 10 799,08 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 27.12.2012 № к78/R/3. Позивач направив відповідачу вимогу від 14.10.2014 № 2999 про сплату існуючої заборгованості за Договором у семиденний строк, але дана вимога відповідачем не виконана. У зв'язку з цим позивач намагається стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 53 995,42 грн. за даним Договором.

Згідно з п. 4 Договору у випадку порушення Новим боржником строків оплати, передбачених п. 2.1 договору, Новий боржник сплачує на користь Кредитора пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочення виконання зобов'язання та додатково 10% річних (від суми заборгованості), за кожен день прострочення. Позивач стверджує, що мало місце несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, а тому наполягає на стягненні з відповідача пені в сумі 5 527,50 грн.

З посиланням на приписи статті 625 ЦК України позивач вказує на прострочення грошового зобов'язання з боку відповідача, а тому намагається стягнути з нього 10 % річних у сумі 3 387,65 грн. та інфляційні у розмірі 7 971,59 грн.

Дослідивши правову норму, яка підлягає застосуванню у спірних відносинах сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи із наступного.

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначається господарським кодексом. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України. Судом прийнято до уваги що учасниками судового процесу є суб'єкти господарювання в розумінні ст. 55 ГПК України.

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 520 ЦК України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зобов'язання не припинилося виконанням належним чином з боку відповідача, і позивачем надані докази на підтвердження викладених у позові обставин. Відповідач доказів повного виконання зобов'язань за Договором суду не надав. За таких обставин позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 53 995,42 грн., обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Приписами ч. 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Зобов'язання не припинилося виконанням проведеним належним чином з боку відповідача та мало місце несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за Договорами, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені, передбаченої п. 4 Договору, обґрунтовані та підлягають задоволенню частково, за проведеним судом власним розрахунком відповідно вимогам ч. 6 ст. 232 ГК України, підлягає стягненню пеня в сумі 5 505,30 грн.

Згідно вимог частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так як мало місце несвоєчасне повернення боргу за договором, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 10 % річних, передбачених п. 4 Договору в сумі 3 387,65 грн. за період з 17.01.2014 по 16.01.2015 обґрунтовані та підлягають задоволенню. Так, за проведеним судом власним розрахунком, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат підлягають задоволенню частково, а саме в сумі 7 910,34 грн. за період з 17.01.2014 по 15.01.2015.

У задоволенні стягнення пені в сумі 22,20 грн. та інфляційних втрат у сумі 61,25 грн. слід відмовити, як необґрунтовано заявлених.

З урахуванням викладеного витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог згідно вимог частини п'ятої статті 49 ГПК України.

Приватним акціонерним товариством "Нова лінія" при поданні позовної заяви було зайво внесено суму судового збору. Так, ним мало бути сплачено судовий збір у сумі 1 827 грн., але фактично за платіжним дорученням від 18.12.2014 № 27235 перераховано 2 500 грн. судового збору. Тому зайво сплачена сума судового збору підлягає поверненню з державного бюджету України.

У судовому засіданні, яке відбулося 17.04.2015, згідно частини 2 статті 85 ГПК України було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивні частини.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 513, 520, 525, 526, 527, 530, 625, 629 ЦК України, ст. ст. 55, 193 ГК України, ст. ст. 4-2, 4-3, 33, 34, ч.3 ст. 43, 44, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Нова лінія" до Фізичної особи - підприємця Большевої Олени Дмитрівни задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Большевої Олени Дмитрівни, 03179, м. Київ, вул. Чорнобильська, буд. 18, кв. 6, ідентифікаційний номер , на користь:

- Приватного акціонерного товариства "Нова лінія", 08162, Київська область, Києво-Святошинський район, смт Чабани, Одеське шосе, буд. 8, , заборгованість у сумі 53 995,42 грн., пеню в сумі 5 505,30 грн., 10 % річних у сумі 3 387,65 грн., інфляційні у розмірі 7 910,34 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 824,84 грн., видавши наказ.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Повернути Приватному акціонерному товариству "Нова лінія", 08162, Київська область, Києво-Святошинський район, смт Чабани, Одеське шосе, буд. 8, з державного бюджету України зайво сплачений судовий збір у сумі 673 (шістсот сімдесят три) грн. за платіжним дорученням від 18.12.2014 № 27235.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 22.04.2015 року

Суддя Ю.О.Підченко