РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2015Справа №910/1685/15-г
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Фенестрам"

про стягнення 138 964,44 грн.

Представники сторін:

від позивача: Фісун Г.В. - представник за довіреністю № 133/вих від 12.02.2015 року;

від відповідача: не з'явився.

встановив:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" до товариства з обмеженою відповідальністю "Фенестрам" про стягнення 138 964,44 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Шевченківською районною в м. Києві державною адміністрацією як орендодавцем та відповідачем як орендарем і Комунальним підприємством «Керуюча дирекція Шевченківського району» як балансоутримувачем 06.05.2014 року укладений договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду за № 272/1, відповідно до якого відповідачеві було надане в оренду нежитлове приміщення загальною площею 85,1 кв. м, що розміщене за адресою вул. Артема, 70 в м. Києві.

П. 9.1. договору оренди встановлено, що строк дії договору встановлено з 06.05.2014 року по 05.03.2017 року.

Відповідно до умов договору оренди за користування приміщенням орендар сплачує плату розмір якої за перший місяць складає 12 958,12 гр. та ПДВ 2 591,62 грн., а всього 15549,74 грн. розмір орендної плати за кожним наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць.

Умовами договору передбачено, що орендна плата перераховується балансоутримувачу починаючи з дати підписання акта приймання-передачі, який підписаний сторонами 06.05.2014 року.

Однак відповідач не виконує свої зобов'язання щодо сплати орендної плати і з 06.05.2014 року по 31.12.2014 року заборгованість відповідача становить 134 728,97 грн.

Окрім того позивачем нараховано відповідачеві 3 % річних у сумі 2 491,56 грн. та пеню у сумі 1 743,91 грн. з урахуванням позовної давності.

Враховуючи вищезазначене позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості в сумі 134 728,97 грн., 3 % річних у сумі 2 491,56 грн. та пеню у сумі 1 743,91 грн. з урахуванням позовної давності.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 31.01.2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 16.02.2015 року.

Представник відповідача в судове засідання 16.02.2015 року не з'явився, вимоги ухвали суду від 30.01.2015 року не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 015, але 16.02.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача з'явився у судове засідання, виконав вимоги ухвали суду від 30.01.2015 року та подав клопотання про зміну найменування позивача.

Суд здійснив заміну найменування позивача з комунального підприємства "Керуюча дирекція Шевченківського району" на комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва".

Ухвалою господарського суду м. Києва від 16.02.2015 року розгляд справи відкладено на 02.03.2015 року.

02.03.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва відповідач подав відзив на позовну заяву.

У судове засідання 02.03.2015 року представник позивача не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідача з'явився у судове засідання.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 02.03.2015 року розгляд справи відкладено на 24.03.2015 року.

Представник відповідача в судове засідання 24.03.2015 року не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 02.03.2015 року.

Представник позивача у судове засідання з'явився, подав клопотання про продовження строку розгляду спору на п'ятнадцять днів.

Суд задовольнив клопотання про продовження строку розгляду справи на п'ятнадцять днів.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 24.03.2015 року розгляд справи відкладено на 06.04.2015 року.

27.03.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав документи по справі.

Представник відповідача в судове засідання 06.04.2015 року не з'явився, вимоги ухвали суду від 30.01.2015 року не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджуються рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 010.

Представник позивача з'явився у судове засідання, позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Між Шевченківською районною в м. Києві державною адміністрацією як орендодавцем та відповідачем як орендарем і Комунальним підприємством « Керуюча дирекція Шевченківського району» (найменування якого змінене з комунального підприємства "Керуюча дирекція Шевченківського району" на комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва") як балансоутримувачем 06.05.2014 року укладений договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду за № 272/1, відповідно до якого відповідачеві було надане в оренду нежитлове приміщення загальною площею 85,1 кв. м, що розміщене за адресою вул.. Артема, 70 в м. Києві.

Розпорядженням Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації від 09.02.2011 р. № 80 «Про закріплення майна за Комунальним підприємством «Керуюча дирекція» було закріплено на праві господарського відання майно згідно з додатками до складу цього майна відноситься і нежиле приміщення, що знаходиться на Артема, 70 в м. Києві.

Частиною 1 статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст. 765 ЦК України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

На виконання умов Договору орендодавцем прийнято об'єкт оренди у користування, що підтверджується актом приймання-передавання орендованого майна від 06.05.2014 року.

У відповідності до приписів ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" термін, на який укладається договір оренди є істотною умовою договору оренди.

Частина 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначає, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

П. 9.1. договору оренди встановлено, що цей договір діє з 06.05.2014 року по 05.03.2017 року.

Відповідно до ч. 3 статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

У відповідності до п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди.

Відповідно до п. 3.1. договору за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється по підставі п. 22 Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 22.09.2011 року № 34/6250, яка на дату підписання договору за перший місяць оренди становить 152,27 грн. за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому складає 12958,12 грн.

Відповідно до п. 3.2. договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, опублікованому у поточному місяці.

Відповідно до п. 3.4. договору додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою.

Відповідно до п. 3.5. договору орендна плата сплачується орендарем на рахунок підприємства, за яким закріплене майно на праві господарського відання чи оперативного управління (балансоутримувача) а саме на рахунок КП «Керуюча дирекція Шевченківського району» починаючи з дати підписання акру приймання передачі. Останній днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві.

Відповідно до п. 3.6 договору орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця.

Акт приймання-передачі приміщення підписаний сторонами 06.05.2014 року.

Пункт 5 статті 762 Цивільного кодексу України визначає, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" однією із істотних умов договору оренди та основним обов'язком орендаря є сплата орендних платежів з урахуванням індексу інфляції.

Частиною 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначається, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

П.3.9. передбачено зобов'язання орендаря по сплаті орендної плати забезпечується у вигляді авансової орендної плати в розмірі не менш ніж орендна плата за 2 місяці. Орендар сплачує авансовий платіж протягом 10 календарних днів з дати підписання договору. Підприємство зараховує авансовий платіж як плату за останні 2 місяці строку дії договору оренди. Індексація орендної плати в цьому випадку проводиться відповідно до Методики розрахунку орендної плати.

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідні положення також визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Згідно зі статтею 525 ЦК України та ч.7 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Однак відповідач не виконує свої зобов'язання щодо сплати орендної плати і з 06.05.2014 року по 31.12.2014 року заборгованість відповідача становить 134 728,97 грн.

05.01.2015 року позивач направив відповідачеві претензію щодо оплати заборгованості, однак відповіді на претензію позивач не отримав.

Таким чином, оскільки відповідач всупереч приписів закону та положень укладеного між сторонами договору, не виконав своїх зобов'язань щодо оплати орендної плати у строки передбачені договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 134 728,97 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до відзиву відповідачем сплачені, однак позивачем не зараховані платежі відповідно до квитанцій № 128/1 від 16.05.2014 року на суму 31 100,00 грн., № 223/1 від 19.06.2014 року на суму 35 000,00 грн. та № 105/1 від 04.07.2014 року на суму 35 000,00 грн. вказані платежі здійснювались через АТ «Брокбізнесбанк».

Відповідно до довідки позивача від 26.03.2015 року за № 16 за період з 06.05.2014 року по 31.12.2014 року платежі на рахунок позивача за користування орендованими приміщеннями не надходили.

Відповідно до п. 30.1 статті 30 Закону "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача.

Судом встановлено, що Постановою Правління Національного банку України №107 від 28 лютого 2014 року АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» було віднесено до категорії неплатоспроможних. У зв'язку з цим Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу на тимчасову адміністрацію в АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» з 03 березня по 02 червня 2014 року включно.

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб своїм рішенням від 03.06.2014 № 42 продовжила його повноваження на тимчасову адміністрацію АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» з 03.06.2014 до дня отримання Фондом рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК».

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 10.06.2014 № 339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 11.06.2014 № 45 про початок здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Куреного Олександра Вікторовича на період з 11 червня 2014 року до 10 червня 2015 року включно.

Відповідачем не надано доказів завершення суми переказу на рахунок отримувача.

У зв'язку з неналежним виконання грошових зобов'язань за договором, позивач просить стягнути з відповідача пеню у сумі 1 743,91 грн. з урахуванням позовної давності.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1, 2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до п. 6.5 договору за несвоєчасну плату орендних платежів орендар сплачує на користь підприємства пеню в розмірі 0,5 % від розміру несплачених орендних платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

У випадку примусового стягнення несвоєчасної сплаченої орендної плати у порядку, встановленому законодавством України, з орендаря також стягується в повному обсязі втрати, пов'язані з стягненням, в розмірі подвійної ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Суд погоджується з розрахунком пені в розмірі 1 743,91 грн. грн. наданим позивачем і вважає його обґрунтованим, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

У зв'язку з неналежним виконання грошових зобов'язань за договором, позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних у сумі 2 491,56 грн.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд погоджується з розрахунком 3 % річних у сумі 2 491,56 грн., наданим позивачем і вважає його обґрунтованим, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 2 ст. 49, ст. ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Фенестрам" (03083, м. Київ, вул. Червонопрапорна, 28-а, ідентифікаційний код 38684842) на користь комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" (04050, м. Київ, вул. Білоруська, 1, ідентифікаційний код 34966254) заборгованість у сумі 134 728 (сто тридцять чотири тисячі сімсот двадцять вісім) грн. 97 коп., пеню в розмірі 1 743 (одна тисяча сімсот сорок три) грн. 91 коп., 3 % річних у сумі 2 491 (дві тисячі чотириста дев'яносто одна) грн. 56 коп. та судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2 779 (дві тисячі сімсот сімдесят дев'ять) грн. 29 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 17.04.2015 року.

Суддя С.М. Мудрий