РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"21" квітня 2015 р. Справа №924/1869/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Гулова А.Г.

суддя Гудак А.В. ,

суддя Олексюк Г.Є.

при секретарі судового засідання Сороці Д.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Мирошника Р.С. - представника за довіреністю від 03.09.2014р.

від відповідача: Савченка Я.В. - представника за довіреністю від 01.02.2015р. №010214

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного підприємства "Миролюбівське"

на рішення господарського суду Хмельницької області від 09.02.2015р.

у справі №924/1869/14 (суддя Кочергіна В.О.)

за позовом Приватного підприємства "Миролюбівське", с.Миролюбівка, Житомирська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агропромтехніка", м.Хмельницький

про стягнення 600000,00грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 09.02.2015р. у справі №924/1869/14 відмовлено у задоволенні позову Приватного підприємства "Миролюбівське" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство матеріально - технічного забезпечення "Агропромтехніка" про стягнення 600000,00грн., з яких 537689,00грн. безпідставно набутих грошових коштів та 62311,00грн. збитків.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржене рішення скасувати і прийняти нове, яким задоволити позов.

Мотивуючи апеляційну скаргу, позивач зазначає, зокрема, наступне:

- суд дійшов помилкового висновку, що дострокове припинення договору, передбачене п.5.2. договору, не передбачає його припинення у частині оплати товару, хоча жодного підтвердження цього ні у договорі, ні у законодавстві немає;

- суд необґрунтовано вважає обов`язок з оплати товару відповідальністю за порушення договору та незаконно застосовує до нього норми ч.4 ст.631 ЦК України;

- суд, не дослідивши обставини справи, зазначає у рішенні про відсутність у матеріалах справи будь-яких листів позивача з повідомленням про прийняття рішення про реорганізацію, хоча до позовної заяви додавалися не тільки вимога з відповідною інформацією, але й докази її направлення та вручення відповідачу, навіть незважаючи на те, що обов`язку з повідомлення у позивача за договором не передбачено;

- при прийнятті рішення не взяв до уваги посилання позивача, як на підставу позовних вимог, на норми ст.1212 ЦК України про повернення грошових коштів, якщо підстава, на якій вони були набуті, згодом відпала;

- суд дійшов неправомірного висновку та визнав законним проведення відповідачем вилучення предмету договору, не врахувавши те, що договір достроково припинив свою дію, у тому числі й у частині застосування оперативно-господарських санкцій;

- незаконно зазначив про недоведеність протиправної поведінки відповідача, хоча щодо відповідача відкрито кримінальне провадження та розпочато слідство по фатку незаконного вилучення товару.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 09.02.2015р. у справі №924/1869/14 та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у письмовому відзиві від 17.05.2015р. на апеляційну скаргу та його представник у судовому засіданні заперечили проти доводів та вимог апеляційної скарги, просять суд оскаржене рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, 01.07.2013р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агропромтехніка" (продавець) та Приватним підприємством "Миролюбівське" (покупець) укладено договір купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки №391-СГТ (надалі-договір), згідно з п.1.1 якого, продавець зобов'язався передати у власність покупця сільськогосподарську техніку (товар), а покупець зобов'язався прийняти товар та сплатити його вартість.

Згідно з п.1.2 договору найменування товару, його кількість, вартість (ціна), термін передачі товару покупцю та базис поставки (згідно правил Інкотермс 2010), а також інші умови визначені в додатках, які є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п.1.4 договору сторони визначили, що на підставі ст.697 Цивільного кодексу України право власності на переданий покупцеві товар по цьому договору зберігається за продавцем до повної сплати покупцем ціни товару. Підставою для переходу права власності на товар до покупця є повна сплата покупцем ціни товару, підтвердженням такої сплати може бути підписаний сторонами акт переходу права власності на товар.

Оплата товару покупцем за цим договором проводиться в порядку, визначеному в додатках до цього договору (п.2.3 договору).

Пунктом 3.1.1 договору передбачено, що продавець має право вимагати повної оплати або повернення товару, якщо покупець не сплатив, у визначений договором строк, частково або повністю будь-який платіж за товар, сплата якого передбачена в додатках до договору або не виконав будь-якого зобов'язання по цьому договору.

У пункті 3.1.4 договору встановлено право продавця в односторонньому порядку відмовитись від цього договору, у разі невиконання покупцем будь-якого зобов'язання по цьому договору протягом 14 календарних днів з моменту настання строку виконання зобов'язання.

Згідно з п.3.4.3 догогвору покупець зобов'язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати платежі відповідно до умов договору. При перерахувванні кошті обов'язково вказувати в платіжному дорученні на оплату номер та дату укладення цього договору.

Відповідно до п.3.4.4. договору у разі несплати чергового платежу або порушення правил утримання чи використання товару або інших зобов'язань за цим договором, на першу вимогу продавця (його структурного підрозділу, повноважної особи), повернути йому товар разом з усіма документами та приналежностями до нього згідно акту приймання-передачі в технічно-справному та повному комплектному стані або в інший спосіб, передбачений договором.

У п.5.1 договору сторони визначили, що останній вступає в силу в день його підписання уповноваженими представниками обох сторін та діє до 31.12.2013р., а у частині оплати товару, сплати штрафних санкцій, процентів, інших платежів - до повного розрахунку.

Договір достроково припиняє дію з моменту прийняття рішення покупцем про реорганізацію, повернення товару продавцю, а також в інших випадках, визначених законом (п.5.2 договору).

Відповідно до п.7.4 договору у разі прострочення покупцем більш, ніж на 14 календарних днів, сплати будь-якого платежу по цьому договору (в т.ч і частково) або порушення покупцем будь-якого іншого зобов'язання по цьому договору, продавець має право вимагати від нього повернення товару. У випадку одержання письмової вимоги продавця про повернення товару, покупець, в термін не більше 2 (двох) календарних днів, з дати отримання вимоги, зобов`язаний повернути, за власний рахунок, товар продавцю по акту приймання - передачі, в технічно справному, комплектному та роботоздатному стані разом з усіма документами та приналежностями до товару та сплатити штрафні санкції (неустойку), проценти, збитки, передбачені цим договором. За порушення строку повернення товару, документів та приналежностей до товару покупець сплачує продавцю штрафні санкції в розмірі 2% вартості товару за кожний день затримки в поверненні товару.

Згідно з п.7.5 договору продавець, у разі прострочення покупцем більш, ніж на 14 календарних днів, сплати будь-якого платежу по цьому договору (в т.ч і частково) або порушення покупцем будь-якого іншого зобов'язання по цьому договору, має право застосувати до покупця наступні оперативно-господарські санкції: в будь-який час продавець має право, без попереднього повідомлення (вимоги) покупця, безперешкодного доступу до товару задля його повернення незалежно від місцезнаходження та самостійно або із залученням третіх осіб здійснити повернення (вилучення) товару. При відмові покупця підписати акт повернення (вилучення), він є дійсним, за умови підписання його продавцем та будь-якою третьої стороною, яка брала участь при поверненні (вилученні) товару.

Відповідно до п.11.1 договору всі зміни і доповнення до договору є обов'язковими для сторін, якщо вони викладені в письмовій формі і підписані повноважними представниками сторін.

Даний договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений відтисками їх печаток.

У додатку №1 до договору сторони погодили найменування та вартість товару, що поставляється по договору а саме: Комбайн зернозбиральний New Holland СХ6090, з жаткою 24 GVFP (вартістю1841585грн. з ПДВ); правий боковий ніж Zieglera (вартістю 21290гн. з ПДВ); транспортний візок Bicchi (вартістю 31935грн. з ПДВ). Всього вартість товару з ПДВ 1894810грн.

У п.5 додатку №1 до договору сторонами визначено порядок оплати: І платіж у сумі 300189грн. у строк до 04.07.2013р.; ІІ платіж у сумі 268254грн. у строк до 01.08.2013р.; ІІІ платіж у сумі 568443грн. У строк до 10.10.2013р.; ІV платіж у сумі 568443грн. у строк до 07.11.2013р.; V платіж у сумі 189481грн. у строк до 05.12.2013р.

Додаток №1 до договору підписаний повноважними представниками сторін та скріплений відтисками їх печаток.

На виконання умов договору, відповідно до видаткової накладної №13315 від 03.07.2013р., продавець передав, а покупець прийняв товар - Комбайн зернозбиральний New Holland СХ6090 (ціна з ПДВ 1546585грн.); жниварка зернова 24 GVFP (ціна з ПДВ 295000грн.); правий боковий ніж Zieglera з кронштейном (ціна з ПДВ 21290грн), що підтверджується актом прийому-передачі товару від 04.07.2013р.

У свою чергу, на виконання п.2.3 договору та п.5 додатку №1 до договору, позивач перерахував на рахунок відповідача грошові кошти у загальній сумі 627689,00грн., в якості оплати за отриманий товар, що підтверджується платіжними дорученнями №101 від 02.07.2013р. на суму 300189,00грн., №86 від 20.08.2013р. на суму 9000грн., №91 від 23.08.2013р. на суму 6000грн., №93 від 30.08.2013р. на суму 15000грн., №93 від 09.09.2013р. на суму 6000грн., №96 від 20.09.2013р. на суму 9000грн., №109 від 10.10.2013р. на суму 10000грн., №112 від 11.10.2013р. на суму 10000грн., №105 від 22.10.2013р. на суму 5000грн., №114 від 28.10.2013р. на суму 35000грн., №117 від 29.10.2013р. на суму 5000грн., №124 від 05.11.2013р. на суму 40000грн., №125 від 07.11.2013р. на суму 5000грн., №128 від 13.11.2013р. на суму 5000грн., №129 від 19.11.2013р. на суму 5000грн., №134 від 21.11.2013р. на суму 30000грн., №141 від 28.11.2013р. на суму 50000грн., №154 від 05.12.2013р. на суму 10000грн., №163 від 06.12.2013р. на суму 5000грн., №175 від 23.12.2013р. на суму 9000грн., №120 від 26.12.2013р. на суму 5000грн., №8 від 24.01.2014р. на суму 4000грн., №9 від 29.01.2014р. на суму 2000грн., №12 від 31.01.2014р. на суму 10000грн., №15 від 17.02.2014р. на суму 10000грн., №31 від 20.03.2014р. на суму 10000грн., №35 від 28.03.2014р. на суму 7000грн., №41 від 17.04.2014р. на суму 5000грн., №47 від 25.04.2014р. на суму 3800грн., №53 від 08.05.2014р. на суму 1700грн.

У зазначених вище платіжних дорученнях у графі "призначення платежу" вказано - "Плата зг. договору №391-СГТ від 01.07.2013р.".

06.07.2013р. засновником (власником) ПП "Миролюбівське" прийнято рішення №06/07 від 06.07.2013р. про проведення реорганізації підприємства, відповідно до ст.107 ЦК України, та встановлено строк для проведення реорганізації - до 31.12.2015р.

21.07.2014р. ПП "Миролюбівське" та Міжнародною правовою компанією "BOND INTELLECT GROUP" укладено договір відступлення права вимоги та надання послуг №21/07, зі змісту якого вбачається, що ПП "Миролюбівське" відступило МПК "BOND INTELLECT GROUP" право вимоги до ТзОВ "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агропромтехніка" щодо сплати суми безпідставного збагачення за договором купівлі-продажу №391-СГТ від 01.07.2013р. у розмірі 100000грн.

У зв'язку з чим, заявлена до стягнення сума коштів визначена у розмірі 537689,00грн.

З акту вилучення товару за договором купівлі-продажу від 01.07.2013р. №391-СГТ від 11.07.2014р. вбачається, що ТзОВ "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агропромтехніка" здійснило вилучення у ПП "Миролюбівське" товару комбайну зернозбирального New Holland СХ6090, нового, з жаткою 24 GVFP та транспортного візка у зв'язку з порушенням покупцем п.3.4.3 договору купівлі-продажу №391-СГТ від 01.07.2013р., а саме: несплата у повному обсязі платежів відповідно до умов договору.

14.08.2014р. ПП "Миролюбівське" направило на адресу ТзОВ "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агропромтехніка" вимогу №05/08 від 05.08.2014р. про повернення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 537689,00грн., що підтверджується фіскальним чеком від 14.08.2014р. та описом вкладення у цінний лист (а.с.39).

Водночас, у даній вимозі зазначено наступне: "На виконання умов договору купівлі-продажу ми здійснили вам оплату за товар на суму 637689,00грн. Згідно п.п.5.1., 5.2. договору купівлі-продажу даний договір вступає в силу в день його підписання уповноваженими представниками обох сторні та діє до "31" грудня 2013 року, а в частині оплати товару, сплати штрафних санкцій, процентів, інших платежів - до повного розрахунку. Договір достроково припиняє дію з моменту порушення судом справи про банкрутство покупця, прийняття рішення покупцем про ліквідацію, реорганізацію, повернення товару продавцю, а також в інших випадках, визначених законом та цим договором. 06.07.2013 засновником (власником) ПП "Миролюбівське" було прийняте Рішення (Ухвала) №06/07 від 06.07.2013р. (далі-Рішення) (Додаток №1 до даної Вимоги), яким вирішено (ухвалено) провести реорганізацію ПП "Миролюбівське" шляхом його перетворення, а саме змінити організаційно-правову форму ПП"Миролюбівське" на ТОВ "Миролюбівське"".

Проте, вказана вимога залишена ТзОВ "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агропромтехніка" без належного реагування та задоволення.

З огляду на викладене, ПП "Миролюбівське", посилаючись, зокрема, на ст.ст.193, 224, 225 ГК України, ст.ст.15, 16, 22, 104, 108, 598, 1212 ЦК України, звернулося до господарського суду Хмельницької області з позовом до ТзОВ "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агропромтехніка" про стягнення з останнього на його користь 537689,00грн. безпідставно набутих грошових коштів та 62311,00грн. збитків, всього - 600000,00грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, зокрема, що оскільки 06.07.2013р. засновником (власником) ПП "Миролюбівське" прийнято рішення №06/07 від 06.07.2013р., яким вирішено провести реорганізацію ПП "Миролюбівське" шляхом його перетворення, а саме зміни його організаційно-правової форми з ПП "Миролюбівське" на ТОВ "Миролюбівське", то договір купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки №391-СГТ від 01.07.2013р. достроково припинив свою дію, на підставі п.5.2 договору, з 06.07.2013р., тобто з моменту прийняття засновником (власником) ПП "Миролюбівське" рішення про реорганізацію. Крім того, у зв'язку з незаконним вилученням відповідачем комбайна, було затягнуто строки збирання урожаю, внаслідок чого позивачу завдані збитки у вигляді упущеної вигоди у розмірі 710100,00грн., а саме: 351000,00грн. за актом обстеження посівів озимого ріпаку від 25.07.2014р.; 359100,00грн. за актом обстеження посівів озимого ячменю від 25.07.2014р., однак, враховуючи важке фінансове становище відповідача, ПП "Миролюбівське" заявило до стягнення 62311,00грн. збитків.

Як зазначалося вище, рішенням господарського суду Хмельницької області від 09.02.2015р. у даній справі позивачу відмовлено у задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача збитків у розмірі 62311,00грн., та вважає, що оскаржене рішення суду підлягає скасуванню у частині відмови у стягненні 527689,00грн., перерахованих відповідачу за комбайн, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Нормами ч.1 ст.193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовується відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Правовідносини між сторонами у справі виникли на підставі укладеного ними договору купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки №391-СГТ від 01.07.2013р.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України).

Згідно зі ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Судом встановлено, що, на підставі видаткової накладної №13315 від 03.07.2013р., ТзОВ "ПМТЗ "Агрпопромтехніка" передало, а ПП "Миролюбівське" прийняло товар, а саме: Комбайн зернозбиральний New Holland СХ6090 (ціна з ПДВ 1546585грн.), жниварку зерновУ 24 GVFP (ціна з ПДВ 295000грн.), правий боковий ніж Zieglera з кронштейном (ціна з ПДВ 21290грн). Факт передачі товару підтверджується актом прийому-передачі товару від 04.07.2013р.

ПП "Миролюбівське", в свою чергу, перерахувало на рахунок ТзОВ "ПМТЗ "Агрпопромтехніка", в якості оплати за отриманий товар, грошові кошти у загальній сумі 627689,00грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями (а.с.13-20, 22-24, 26, 28-33).

У п.5.1 договору сторони дійшли згоди, що договір вступає в силу в день його підписання уповноваженими представниками обох сторін та діє до 31.12.2013р., а в частині оплати товару, сплати штрафних санкцій, процентів, інших платежів - до повного розрахунку.

Згідно з п.5.2 договору останній достроково припиняє свою дію з моменту порушення судом справи про банкрутство покупця, прийняття рішення покупцем про ліквідацію, реорганізацію, повернення товару Продавцю, а також в інших випадках, визначених законом.

Матеріали справи містять рішення (ухвала) №06/07 від 06.07.2013р. засновника (власника) Приватного підприємства "Миролюбівське", відповідно до якого останнім вирішено провести реорганізацію Приватного підприємства "Миролюбівське" шляхом його перетворення, а саме змінити організаційно-правову форму та найменування підприємства з Приватного підприємства "Миролюбівське" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Миролюбівське". Разом з тим, даним рішенням, відповідно до ст.107 ЦК України, встановлено порядок та строк закінчення реорганізації підприємства - до 31.12.2015р.

Судом встановлено, що позивачем 14.08.2014р. направлено на адресу ТзОВ "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агропромтехніка" вимогу №05/08 від 05.08.2014р., якою повідомлено останнього про прийняте власником (засновником) ПП "Миролюбівське" рішення №06/07 від 06.07.2013р. про реорганізацію підприємства та про дострокове припинення з 06.07.2013р. дії договору купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки №391-СГТ від 01.07.2013р., у зв`язку з прийняттям вказаного рішення (п.5.2. договору). Разом з тим, у вказаній вимозі позивач вимагає у відповідача протягом семи календарних днів з моменту отримання даної вимоги повернути йому суму безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 537689,00грн.

Згідно зі ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

За наведених обставин, судова колегія вважає, що позивач, посилаючись на п.5.2. договору від 01.07.2013р. №391-СГТ безпідставно вважає припиненою його дію з 06.07.2013р., оскільки у період з 20.08.2013р. по 08.05.2014р. покупець здійснював платежі на погашення заборгованості за вказаним договором, а до відповідача звернувся з повідомленням про припинення договору лише 14.08.2014р., скориставшись наданим йому п.5.2. договору правом на дострокове припинення договору у зв`язку із прийняттям рішення про реорганізацію.

Факт надіслання позивачем на адресу відповідача вимоги №05/08 від 05.08.2014р. підтверджується фіскальним чеком від 14.08.2014р. та описом вкладення у цінний лист (а.с.39).

Згідно з п.4 ч.1 розділу ІІ "Нормативні строки пересилання поштових відправлень" Нормативів та нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України №958 від 28.11.2013р., нормативні строки пересилання цінного листа операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) між населеними пунктами різних областей України становлять 5 (п`ять) днів, враховуючи день приймання кореспонденції відділенням поштового зв`язку.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки позивач надіслав на адресу відповідача вимогу №05/08 від 05.08.2014р. - 14.08.2014р. (фіскальний чек від 14.08.2014р.), то відповідач отримав дану вимогу - 19.08.2014р. (14.08.2014р.+Д+4, 17.08.2014р. - вихідний день неділя), відповідно й днем дострокового припинення дії договору купівлі-продажу №391-СГТ від 01.07.2013р. слід вважати - 19.08.2014р., тобто з дати отримання відповідачем вимоги №05/08 від 05.08.2014р. разом з рішенням №06/07 від 06.07.2013р.

Судом враховується, відповідно до акту вилучення товару від 11.07.2014р. ТзОВ "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агропромтехніка" здійснено вилучення у ПП "Миролюбівське" товару - комбайну зернозбирального New Holland СХ6090 з жаткою 24 GVFP та транспортного візка, у зв'язку з порушенням покупцем п.3.4.3 договору купівлі-продажу №391-СГТ від 01.07.2013р., а саме - несплати у повному обсязі платежів, відповідно до умов договору, що узгоджується з нормами ч.2 ст.697 ЦК України, де передбачено, якщо покупець прострочив оплату товару, продавець має право вимагати від нього повернення товару.

Судом встановлено, у продавця товару знаходиться і товар, і частина коштів, отриманих за нього від покупця, у розмірі 627689,00грн.

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

У статті 1212 ЦК України закріплені норми про те, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Також, норми цієї статті застосовуються, зокрема, при поверненні виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Слід зазначити, що вимога про "повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні" (п.3 ч.3 ст.1212 ЦК України) означає, що у разі припинення зобов`язання через неможливість його виконання, яке виникло внаслідок обставин, за які жодна із сторін не відповідає, або у зв`язку із добровільною відмовою від зобов`язання обох сторін, сторона, що виконала своє зобов`язання повністю або частково, має право вимагати повернення виконаного. Ця вимога носить самостійний характер, оскільки загальні положення про зобов`язання не містять норм, які передбачають необхідність повернення виконаного, хоча загальні принципи зобов`язального права і деякі норми побічно мають на увазі необхідність повернення виконаного при настанні об`єктивної неможливості виконання зобов`язання.

Отже, беручи до уваги факт дострокового припинення дії договору купівлі-продажу №391-СГТ від 01.07.2013р., в частині оплати товару, на підставі п.5.2. договору, повернення товару продавцю, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що вимогу позивача про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 527689,00грн. (627689,00грн. - 100000,00грн. (договір уступки права вимоги та надання послуг №21/07 від 21.07.2014р.) = 527689,00грн.), перерахованих позивачем на рахунок відповідача, в якості оплати за товар згідно з договором купівлі-продажу №391-СГТ від 01.07.2013р., слід задоволити, а у стягненні 10000,00грн. - відмовити.

Приймаючи до уваги вказане вище, суд апеляційної інстанції зазначає, що місцевий господарський суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення перерахованих за товар грошових коштів, не врахував норми п.3 ч.3 ст.1212 ЦК України, щодо повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні, відповідно, дійшов неправильного висновку про відмову у позові у цій частині.

Одночасно слід зазначити, мотивуючи рішення, суд першої інстанції взяв до уваги позицію Верховного суду України, викладену у постанові від 14.10.2014р. у справі №922/1136/13, проте не врахував, що у даному випадку мають місце інші обставини, ніж у вказаній постанові Верховного суду України.

У даному випадку не йдеться про поверненння відповідачем безпідставно отриманих коштів згідно з ч.1 ст.1212 ЦК України (оскільки кошти отримано на підставі договору), а про повернення виконаного за зобов`язанням (п.3 ч.3 ст.1212 ЦК України), й положення ч.1 ст.1212 ЦК України, як зазначено у вказаній статті, також застосовуються до таких вимог.

Слід зазначити, позивач, керуючись ст.16 ЦК України, ст.20 ГК України, обрав саме такий спосіб захисту свого порушеного права, на підставі ст.1212 ЦК України.

Повернувши собі проданий за договором купівлі-продажу товар продавець має повернути отримані за нього грошові кошти, що відповідає загальним засадам цивільного законодавства, закріпленим у п.6 ст.3 ЦК України - справедливість, добросовісність та розумність.

Щодо відмови у позові у частині стягнення з відповідача 62311,00грн. збитків, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків. Норми даної статті кореспондуються зі ст.20 Господарського кодексу України відповідно до якої, кожний суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів, зокрема, шляхом відшкодування збитків.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. (ст.22 ЦК України).

Обґрунтовуючи позов про стягнення збитків, позивач вказує, що їх спричинено відповідачем у зв`язку з незаконним вилученням комбайна.

Проте, у п.1.4 договору сторони встановили, що, на підставі ст.697 Цивільного кодексу України, право власності на переданий покупцеві товар по цьому договору зберігається за продавцем до повної сплати покупцем ціни товару.

Отже, оскільки ТзОВ "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агропромтехніка" відповідно до п.1.4. договору та норм ст.697 ЦК України є власником повернутого товару, повернення якого відповідачем згідно з актом від 11.07.2014р. було проведено у зв`язку з невиконанням зобов'язань по оплаті зазначеного товару на підставі ч.2 ст.697 ЦК України, колегія суддів дійшла висновку, що місцевий господарський суд цілком правомірно відмовив позивачу у стягненні з відповідача 62311,00грн. збитків.

Згідно з п.п. 1, 4 ч.1 ст.104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення або неправильне застосування останнім норм матеріального чи процесуального права.

З урахуванням викладеного, судова колегія вважає, що рішення господарського суду Хмельницької області від 09.02.2015р. у справі №924/1869/14 підлягає скасуванню у частині відмови у стягненні з відповідача на користь позивача грошових коштів у сумі 527689,00грн. та прийняттям у цій частині нового рішення - про задоволення позову. У решті рішення слід залишити без змін, як таке, що відповідає нормам чинного законодавства, матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Миролюбівське" задоволити частково.

2. Рішення господарського суду Хмельницької області від 09.02.2015р. у справі №924/1869/14 скасувати у частині відмови у стягненні 537689,00грн., прийняти нове рішення - про задоволення позову.

У решті рішення залишити без змін.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агропромтехніка" (29009, м.Хмельницький, вул.Толбухіна, 4, код 23832335) на користь Приватного підприємства "Миролюбівське" (12453, Житомирська область, Житомирський район, с.Миролюбівка, вул.Петровського, буд.1, код 36297695) 537689,00грн., 10753,78грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 5376,89грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити господарському суду Хмельницької області.

5. Справу №924/1869/14 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Гулова А.Г.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.