КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2015 р. Справа№ 911/4870/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Жук Г.А.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання: Білецький Л.І.,

за участю представників сторін:

від позивача - Братченко А.В. (дов. №09-32/980 від 05.08.2013 року);

від відповідача - Татарченко В.Г. (дов. №б/н від 20.02.2015 року);

розглянувши матеріали апеляційної скарги

публічного акціонерного товариства "Укренергобудмеханізація"

на рішення господарського суду Київської області від 23.03.2015 року

у справі №911/4870/14 (головуючий суддя Бабкіна В.М., судді Ейвазова А.Р., Конюх О.В.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ

до публічного акціонерного товариства "Укренергобудмеханізація", м. Київська область, м. Вишгород

про стягнення 281 343,44 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернулось до господарського суду Київської області із позовною заявою до публічного акціонерного товариства "Укренергобудмеханізація" про стягнення 281 343,44 грн.

Рішенням господарського суду Київської області від 23.03.2015 року у справі №911/4870/14 позовні вимоги задоволено повністю. Суд вирішив стягнути з публічного акціонерного товариства "Укренергобудмеханізація" на користь публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 271343 грн. 44 коп. відсотків за користування кредитом, 10000 грн. 00 коп. комісії, 5626 грн. 86 коп. судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем доведено, а відповідачем належними доказами не спростовано наявність заборгованості позичальника по кредиту. Враховуючи порушення відповідачем грошового зобов'язання, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом та комісії.

Не погодившись із вказаним рішенням, публічне акціонерне товариство "Укренергобудмеханізація" подало до Київського апеляційного господарського суду скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 23.03.2015 року у справі №911/4870/14 у повному обсязі та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що висновок місцевого суду про зарахування платежів в якості погашення заборгованості за різними договорами є таким,що суперечить чинному законодавству. З огляду на викладене, на думку апелянта, нарахування процентів за користування кредитом підлягають перерахунку.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.04.2015 року прийнято апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укренергобудмеханізація" на рішення господарського суду Київської області від 23.03.2015 року у справі №911/4870/14 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Рудченко С.Г. та призначено розгляд справи на 29.04.2015 року.

28.04.2015 року до канцелярії Київського апеляційного господарського суду надійшов відзив вих.№39-2/626-8 від 28.04.2015 року позивача на апеляційну скаргу, у відповідності до якого останній просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розпорядженням заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 29.04.2015 року, у зв'язку із перебуванням судді Рудченка С.Г. у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий по справі суддя - Агрикова О.В., судді: Жук Г.А., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.04.2015 року апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укренергобудмеханізація" на рішення Господарського суду Київської області від 23.03.2015 року у справі № 911/4870/14 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуюча суддя Агрикова О.В., судді Жук Г.А., Чорногуз М.Г.

В судове засідання, призначене на 29.04.2015 року, з'явились представники сторін, надали усні пояснення по суті спору, відповіли на запитання суду.

Представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги, представник позивача заперечував щодо задоволення апеляційної скарги.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 01.03.2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (банк) та Відкритим акціонерним товариством "Укренергобудмеханізація" (на даний час - Публічне акціонерне товариство "Укренергобудмеханізація") (позичальник) було укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 23/2007 (а.с. 16-18).

У відповідності до пунктів 2.1, 2.2 (в редакції, викладеній у договорі про внесення змін № 03 від 02.03.2009 року (а.с. 21)), 6.1 та 6.6, що банк зобов'язується надати позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 300000,00 грн., на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, встановлені цим договором. Повернення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами у відповідності до графіку, визначеного договором. Дата остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту - 15.05.2009 року. Позичальник зобов'язується своєчасно сплачувати плату за кредит, проценти за неправомірне користування кредитом на умовах і в порядку, передбачених цим договором, а також суми передбаченої цим договором неустойки. Договір набирає чинності з дати його підписання та діє до повного повернення позичальником отриманих сум кредитних коштів, сплати у повному обсязі процентів за користування ним та повного виконання позичальником будь-яких інших грошових зобов'язань, прийнятих ним на себе згідно умов цього договору.

Пунктом 4.2.2 п. 4.2 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом та відсотки за неправомірне користування кредитом на умовах і в порядку, передбачених цим договором, а також суми передбаченої цим договором неустойки.

Судом першої інстанції встановлено, з чим погоджується колегія суддів, що позивач надав відповідачу кредит у сумі 300000,00 грн., що підтверджується розпорядженнями банку від 02.03.2007 року на суму 260574,74 грн., від 03.03.2007 року на суму 8684,00 грн., від 11.06.2007 року на суму 30741,26 грн.

З огляду на викладене, позивачем належним чином виконано умови договору.

Однак, позичальник у встановлений кредитним договором строк свої зобов'язання щодо повернення суми наданого кредиту належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати кредиту у сумі 293 000,00 грн.

Наявність заборгованості підтверджується рішенням господарського суду Київської області від 15.09.2010 року у справі № 21/164-10 (а.с. 22-25) за позовом публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Біла Церква Київської області» до відкритого акціонерного товариства "Укренергобудмеханізація" про стягнення 426 454,32 грн.

Так, рішенням господарського суду Київської області від 15.09.2010 року у справі №21/164-10, яке було залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.11.2010 року, з ПАТ "Укренергобудмеханізація" на користь ПАТ "Промінвестбанк" було стягнуто 293000,00 грн. заборгованості зі сплати кредиту за кредитним договором №23/2007 від 01.03.2007 року, 54056,50 грн. заборгованості зі сплати відсотків за період з листопада 2009 року по липень 2010 року, 877,96 грн. заборгованості зі сплати комісії за управління кредитом протягом березня-липня 2010 року.

У відповідності до статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Спір у справі, на думку позивача, виник у зв'язку із тим, що внаслідок неналежного виконання позичальником умов кредитного договору №23/2007 від 01.03.2007 року виникла заборгованість перед позивачем з комісії за період з 01.08.2010 року до 01.10.2014 року в сумі 10000,00 грн., а також заборгованість по відсотках за період з 28.12.2010 року до 14.10.2014 року в сумі 271343,44 грн.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Визначаючи правову природу відносин, що склались між сторонами в ході виконання договору, колегією суддів встановлено, що такі відносини мають ознаки кредитного договору.

Згідно частини 2 статті 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика" глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом першої інстанції встановлено, з чим погоджується колегія суддів, що на виконання рішення господарського суду Київської області від 15.09.2010 року у справі №21/164-10, позичальником було частково сплачено частину заборгованості по кредиту в розмірі 22457,28 грн. та відсотки в розмірі 29449,96 грн.

Таким чином, не погашена заборгованість позичальника по кредиту складає 270542,72 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з пунктом 3.2 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються банком на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами та сплачуються позичальником, виходячи із встановленої банком процентної ставки у розмірі 23% річних. Позичальник зобов'язується до 01.04.2009 року перевести свої грошові потоки в Промінвестбанк, а в разі невиконання цієї умови проценти за користування кредитом нараховуватимуться банком у розмірі 26% річних. Нарахування банком відсотків починається з дати першої оплати розрахункових документів позичальника з позичкового рахунку по день повного погашення кредиту на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом. При розрахунку процентів використовується метод "факт/факт", виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році.

Враховуючи викладене, зважаючи на неналежне виконання умов договору в частині вчасного повернення кредиту, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем було правомірно нараховано відсотки (26% річних згідно з п. 3.2 кредитного договору) за період з 28.12.2010 року до 14.10.2014 року у сумі 271343,44 грн., та позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача комісійної винагороди за період з 01.08.2010 року до 01.10.2014 року в сумі 10000,00 грн., стягнення якої передбачено п. 3.3 кредитного договору, колегія суддів зазначає наступне.

Умовами договору, а саме п.3.3 кредитного договору в редакції договору від 14.08.2007 року про внесення змін №01 до кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 23/2007 від 01.03.2007 року (а.с. 19) передбачено, що за управління кредитом у формі кредитної лінії позичальник сплачує банку комісійну винагороду, у розмірі 200,00 гривень, що сплачується позичальником щомісячно в день її нарахування.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги в частині стягнення з відповідача винагороди у сумі 10 000,00 грн.

Щодо доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, з чим погоджується колегія суддів, що 30.06.2011 року на загальний банківський рахунок позивача №373989002/980 надійшли кошти від ТОВ "ТЕРА" в сумі 60 000,00 грн. з призначенням платежу "Плата за кредитний договір № 23/2007 від 01.03.2007 року, відповідно до договору доручення № 27 від 30.06.2011 р.".

Вказані кошти були направлені банком на погашення боргу ПАТ "Укренергобудмеханізація" на рахунок № 161/980 в сумі 57187,18 грн. - погашення заборгованості за простроченими процентами по кредиту; на рахунок № 161/980 в сумі 1856,90 грн. - погашення заборгованості за простроченими процентами по кредиту; на рахунок № 161/980 в сумі 955,92 грн. - погашення заборгованості за простроченою комісією по кредиту.

Враховуючи викладене, кошти були спрямовані на погашення заборгованості за кредитним договором № 23/2007 від 01.03.2007 року.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 06.09.2011 року на вказаний рахунок банку №373989002/980 надійшли кошти від ТОВ "ТЕРА" в сумі 91538,41 грн. з призначенням платежу "Плата за кредитний договір № 23/2007 від 01.03.2007 р. відповідно до договору доручення № 27 від 30.06.2011 р.".

Такі кошти 07.09.2011 року були направлені банком на погашення боргу ПАТ "Укренергобудмеханізація" наступним чином: на погашення боргу за кредитним договором № 23/2007 від 01.03.2007 р. на загальну суму 51907,24 грн., у тому числі - на рахунок № 161/980 в сумі 29449,96 грн. - погашення заборгованості за простроченими процентами по кредиту, на рахунок № 161/980 в сумі 22457,28 грн. - погашення заборгованості за простроченим кредитом, а також на погашення боргу за кредитним договором № 89/2007 від 30.07.2007 р. на загальну суму 39631,17 грн., у тому числі - на рахунок № 161/980 в сумі 25474,99 грн. - погашення заборгованості за простроченими процентами по кредиту; на рахунок № 161/980 в сумі 13356,18 грн. - погашення заборгованості за простроченими процентами по кредиту; на рахунок № 161/980 в сумі 800,00 грн. - погашення заборгованості за простроченою комісією по кредиту.

Враховуючи, що станом на 06.09.2011 року у ВАТ "Укренергобудмеханізація" була наявною заборгованість за кредитним договором №89/2007 від 30.07.2007 року, а також за кредитним договором №23/2007 від 01.03.2007 року, а також оскільки ТОВ "ТЕРА" було перераховано кошти в розмірі 91538,41 грн. на загальний банківський рахунок № 373989002/980, банк згідно встановленої п. 3.4 кредитного договору черговості зарахував дані кошти на погашення заборгованості за кредитними договорами № 89/2007 від 30.07.2007 р. та № 23/2007 від 01.03.2007 р.

Колегія суддів наголошує на тому, що зазначені суми коштів, сплачені на користь банку від імені відповідача ТОВ "ТЕРА" згідно з договором доручення, враховані банком у доданому до позовної заяви розрахунку заявлених до стягнення у даній справі сум відсотків та комісії.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній справі є необгрунтованими та недоведеними, та такими, що спростовуються наявними матеріалами справи.

Щодо доводів апеляційної скарги про неправомірність відмови місцевим судом у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК) (п.3.16. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин (п. 3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Таким чином, підставою для зупинення провадження у справі є об'єктивна неможливість розгляду господарської справи до вирішення пов'язаної справи іншим судом.

Враховуючи відсутність об'єктивних підстав для зупинення провадження у справі №911/4870/14 до вирішення справи №910/302/15-г, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Згідно зі ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла до висновку про те, що місцевий господарський суд, виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, в рішенні місцевого господарського суду повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів встановила, що обставини, на які посилається скаржник, не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення господарського суду Київської області від 23.03.2015 року у справі №911/4870/14.

Керуючись статтями 33, 34, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укренергобудмеханізація" на рішення господарського суду Київської області від 23.03.2015 року у справі №911/4870/14 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Київської області від 23.03.2015 року у справі №911/4870/14 залишити без змін.

3. Справу №911/4870/14 повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді Г.А. Жук

М.Г. Чорногуз