ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"09" квітня 2015 р. Справа № 911/914/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Нюанс-де-Юре», м. Київ

до Приватного підприємства «Автомагістраль», с. Синяк, Вишгородський р-н

про стягнення 84 171,92 грн.

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників сторін:

позивач - Галабудський І.І. предст. дов. б/н від 10.02.2015;

відповідач -Корзаченко В.М. предст. дов. б/н від 08.06.2014;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Нюанс-де-Юре» (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Приватного підприємства «Автомагістраль» (відповідач) про стягнення 84 171,92 грн. заборгованості, з яких 61 416,21 грн. основного боргу, 4 553,21 грн. 3% річних та 18 202,50 грн. інфляційних.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на підставі договору про від 22.12.2014 року до нього перейшло права вимоги за Договором субпідряду на виконання робіт по реконструкції з розширенням вул. Набережної у м. Вишгороді № 11/05-11 від 16.05.2011р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.03.2015 було порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 06.04.2015 року.

Через канцелярію суду 06.04.2015 відповідачем було подано відзив, у якому він заперечує проти позову та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначений відзив прийнятий судом до розгляду та залучений до матеріалів справи.

В судовому засіданні 06.04.2015 року оголошувалась перерва в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України на 09.04.2015.

09.04.2015 року через канцелярію суду позивач подав клопотання про заміну позивача його правонаступником в порядку ст. 25 ГПК України.

Розглянувши подане клопотання, заслухавши з даного приводу думку представника відповідача, суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи подане клопотання, позивач посилається на роз'яснення викладені в постанові пленуму Вищого господарського суду № 18 від 26.12.2011, відповідно до яких статтею 25 ГПК передбачено процесуальне правонаступництво у разі заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні на підставі ст. 512 та 520 ЦК України, однак, в даному випадку мало місце не укладення договору цесії, а його розірвання з подальшим переходом права вимоги до Первісного кредитора.

Заміна неналежного позивача чинним ГПК України не передбачена, на відміну від заміни відповідача (ст. 24 ГПК України).

З огляду на вказані обставини, клопотання позивача про заміну його на правонаступника не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України, рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Відповідно до ч. 1 статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

В судовому засіданні 09.04.2015 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

встановив:

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно п.1 ч.2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як встановлено судом, правовідносини між позивачем та відповідачем виникли на підставі Договору про відступлення права вимоги за Договором № 11/05-11 від 22.12.2014 року, відповідно до умов якого, Первісний кредитор (Закрите акціонерне товариство «Київбуделктротранс») передає, а Новий кредитор (Юридична фірма «Нюанс-де-Юре») приймає на себе право вимоги грошових коштів, що належать Первісному кредитору, і стає кредитором у зобов'язанні між Первісним кредитором та Приватним підприємством «Автомагістраль» (Боржник), у відповідності до якого, Боржник зобов'язаний сплатити (повернути) грошові кошти за Договором № 11/05-11 від 16.05.2011, що становить 61 416,21 грн.

08.04.2015 року Закрите акціонерне товариство «Київбуделктротранс» та Юридична фірма «Нюанс-де-Юре» підписали Додатковий договір № 2 до Договору про відступлення права вимоги за Договором № 11/05-11 від 22.12.2014 року.

Умовами даного Додаткового договору встановлено, що за взаємною згодою сторін вони домовились розірвати Договір про відступлення права вимоги за Договором № 11/05-11 від 22.12.2014 року з 08 квітня 2015 року та визначили, що зобов'язання сторін відповідно до Договору про відступлення права вимоги за Договором № 11/05-11 від 22.12.2014 року припиняються з моменту набрання чинності даного Додаткового договору.

Таким чином, право вимоги за Договором № 11/05-11 від 16.05.2011 на момент винесення рішення по справі знову перейшло до Закритого акціонерного товариства «Київбуделктротранс».

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що на даний момент відповідач жодним чином не порушує права та інтереси позивача, а отже в позові слід відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача у справі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Дата підписання повного тексту рішення: 23.04.2015р.

Суддя О.В. Щоткін