номер провадження справи 18/33/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.04.2015 Справа № 908/1241/15-г

Суддя Носівець В.В., розглянувши заяву приватного акціонерного товариства "АЗОВКАБЕЛЬ" про відвід судді Носівець В.В. в об'єднаних в одне провадження справах №№ 908/1241/15-г та 908/2477/15-г:

за позовом публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" (69037, м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської України, 39-Д)

до відповідача: приватного акціонерного товариства "АЗОВКАБЕЛЬ" (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Промислова, буд. 2-і)

про стягнення грошових коштів

за участю представників сторін:

від позивача: Фоменко Л.В.;

від відповідача : Тельник М.В.;

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні 23.04.2015 року в об'єднаних в одне провадження справах №№ 908/1241/15-г та 908/2477/15-г від представника відповідача у справі надійшла заява вих. № 434 від 22.04.2015 р. про відвід судді Носівець В.В.

В обґрунтування мотивів відводу судді у заяві зазначено наступне: про наявність упередженості судді у вказаній справі, що вплине на її розгляд, свідчить ігнорування тверджень відповідача про неготовність розглядати новий позов; допущені порушення законності при автоматичному розподілі справ між суддями при розподілі первісного позову та розподілі наступного позову; незаконне прийняття другого позову до розгляду внаслідок не сплати судового збору у встановленому розмірі; позбавлення права належним чином підготуватися та надати обґрунтовані заперечення проти заяви про забезпечення позову.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 Закону України „Про судоустрій і статус суддів", здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Статтею 7 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 21 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь в розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, прийнятої за його участю. Згідно ч. 4 ст. 20 ГПК України, відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору. Заявляти відвід після цього можна лише у разі, якщо про підставу відводу сторона чи прокурор дізналися після початку розгляду справи по суті.

Розглянувши заяву вих. № 434 від 22.04.2015 р. відповідача суд дійшов висновку про її безпідставність та визнав такою, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного:

Згідно статті 2-1 ГПК України у господарських судах функціонує автоматизована система документообігу. Визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів за принципом вірогідності, який враховує кількість справ, що перебувають у провадженні суддів, заборону брати участь у перегляді рішень для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну повноважень. Справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів. Після визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, внесення змін до реєстраційних даних щодо цієї справи, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду не допускається, крім випадків, установлених законом. Доступ до автоматизованої системи документообігу суду надається суддям та працівникам апарату відповідного суду згідно з їхніми функціональними обов'язками.

Суддя Носівець В.В., згідно із своїми функціональними обов'язками не має доступу до автоматизованої системи документообігу суду, що виключає вплив на автоматичний розподіл обох справ.

Відповідно до довідки від 26.02.2015 р. про автоматичний розподіл справ між суддями позовну заяву публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" про стягнення 798871,59 грн. з приватного акціонерного товариства "АЗОВКАБЕЛЬ" № 618 від 16.02.2015 р. передано на розгляд судді Носівець В.В. Позовна заява № 618 від 16.02.2015 р., довідка від 26.02.2015 р. про автоматичний розподіл справ між суддями отримані помічником судді разом із заявою № 723 від 26.02.2015 р. про долучення до матеріалів позовної заяви оригіналу платіжного доручення від 17.02.2015 р., опису вкладення та поштової квитанції про направлення копії документів відповідачу з додатком. За майнову вимогу про стягнення 798871,59 грн. позивач мав сплатити 15977,43 грн. судового збору, до позову № 618 від 16.02.2015 р. додано платіжне доручення № 64-19-1 від 17.02.2015 р. про сплату 15977,45 грн. судового збору. Отже питання щодо дотримання позивачем положень ГПК України під час звернення із позовом № 618 від 16.02.2015 р. до суду вирішувалося з урахуванням всіх наявних матеріалів.

Відповідно до довідки від 09.04.2015 р. про автоматичний розподіл справ між суддями позовну заяву публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" про стягнення 29127044,34 грн. з приватного акціонерного товариства "АЗОВКАБЕЛЬ" № 1385 від 08.04.2015 р. передано на розгляд судді Носівець В.В. Керуючись ст.ст. 58, 64, 65 Господарського процесуального кодексу України, суд ухвалою від 10.04.2015 р. визнав подані позовні матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду, прийняв до розгляду зазначену позовну заяву та порушив провадження у справі № 908/2477/15-г, присвоїв справі номер провадження справи 18/77/15, об'єднав однорідні справи №№ 908/1241/15-г та 908/2477/15-г, в яких беруть участь ті ж самі сторони, в одне провадження, справи призначив до розгляду на 16.04.2015 р. Враховуючи належне повідомлення сторін у справі 908/1241/15-г про призначення судового засідання на 16.04.2015 р., суд визнав можливим призначити розгляд справи № 908/2477/15-г в той самий час, оскільки в них беруть участь ті ж самі сторони, і підстави позову є ідентичними. Визнаючи подані позовні матеріали у справі № 908/2477/15-г достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду суд перевірив дотримання позивачем вимог, що встановлені приписами статті 57 ГПК України, щодо розміру і порядку сплати судового збору. За майнову вимогу про стягнення 29127044,34 грн. позивач мав сплатити 73080,00 грн. судового збору, до позову № 1385 від 08.04.2015 р. додані платіжні доручення №№ 64-25-1 від 16.03.2015 р. про сплату 57102,55 грн. судового збору та 64-7-1 від 06.04.2015 р. про сплату 15977,45 грн. судового збору. Отже у двох справах до сплати належало 89057,43 грн. судового збору, а не 146160,00 грн., як зазначає відповідач.

Доводи про ігнорування судом тверджень відповідача про неготовність розглядати новий позов внаслідок необізнаності про існування справи та неотримання ухвали суду про порушення другої справи, про позбавлення права належним чином підготуватися та надати обґрунтовані заперечення проти заяви про забезпечення позову; не направлення відповідачу заяви про об'єднання позовних заяв в одну справу та заяви про забезпечення позову є необґрунтованими, відповідач перекручує хід судового процесу та норми діючого законодавства, оскільки в призначений час 16.04.2015 р. розпочате судове засідання, під час його відкриття представник відповідача виявив усне бажання ознайомитися із матеріалами справи № 908/2477/15-г з посиланням на необізнаність про існування справи № 908/2477/15-г. Судом роз'яснено про таку можливість шляхом подачі письмової заяви про ознайомлення із матеріалами справи у зручний час. Про звернення публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" до суду із позовною заявою № 1385 від 08.04.2015 р. про стягнення 29127044,34 грн. з приватного акціонерного товариства "АЗОВКАБЕЛЬ" відповідач обізнаний, оскільки звертався на гарячу лінію господарського суду Запорізької області (061-224-17-88) з питанням про об'єднання двох позовів публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк" в одне провадження або про розгляд кожної справи окремо. ГПК України зобов'язує одних учасників судового процесу обов'язково надсилати іншим учасникам судового процесу певні процесуальні заяви/звернення/клопотання тощо, заяви про об'єднання позовних заяв в одну справу та про забезпечення позову у справі до таких не віднесені, отже дії по направленню подібних документів вчиняються на розсуд учасників судового процесу або на вимогу суду. Заява про забезпечення позову № 1470 від 14.04.2015 р. оплачена судовим збором у розмірі 1827,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 64-20-1 від 17.02.2015 р. Аргументи про несплату позивачем судового збору за повторне подання заяви про забезпечення позову є помилковими, оскільки заява про забезпечення позову № 1024 від 16.03.2015 р. судом не розглядалася, а була повернута позивачу за його заявою № 1219 від 30.03.2015 р. Розгляд заяви про забезпечення позову відкладений у наступне судове засідання не через нездатність представника позивача визначити повний розмір заборгованості на дату засідання, а через заяву відповідача про часткову сплату заборгованості за кредитними зобов'язаннями та зменшення суми боргу, про що зазначено у наданому відзиві. Внаслідок неможливості саме відповідачем надати пояснення стосовно наявності кредитної заборгованості в сумі 26800000,00 грн. та заявлених позовних вимог про стягнення 29127044,34 грн. та стягнення 798871,59 грн., повідомлення суду про здійснення часткових оплат тіла кредиту, враховуючи положення статті 4-2 ГПК України, суд оголосив перерву до 23.04.2015 р. з наданням можливості обом сторонам ознайомитися із матеріалами справи, підписати акт звірки взаємних розрахунків, здійснити контррозрахунок заявлених до стягнення сум, надати докази в обґрунтування своєї правової позиції.

Отже, доводи про упередженість судді з наведених відповідачем підстав є хибними.

Відповідно до частини третьої статті 20 ГПК України сторони можуть заявити відвід судді з підстав, зазначених у частині першій цієї статті. У випадку якщо на порушення приписів частини третьої статті 22 ГПК України учасник судового процесу вдається до відвертого зловживання своїми правами шляхом заявлення численних відводів судді (суддям), явно спрямованих на свідоме затягування судового процесу, господарський суд не позбавлений права і можливості продовжити розгляд справи, в якій заявлено відвід, у тому ж засіданні з обов'язковим зазначенням про це в судовому рішенні та з наведенням у ньому відповідних мотивів.

Суд продовжив розгляд справи, в якій заявлено відвід, внаслідок його відхилення, натомість відповідач заявляє повторно відвід з тих самих підстав, що є зловживанням процесуальними правами та направлене на свідоме затягування судового процесу, недобросовісне ставлення до інтересів інших учасників процесу. Повідомлення у заяві про відвід судді про подачу скарги на суддю до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України внаслідок того, що у відповідача склалося враження, що суддя має намір задовольнити заяву про забезпечення позову, розцінюється як намагання вчити вплив на суд, шляхом залякування скаргами про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Розгляд судом заяв, поданих учасниками судового процесу, є процесуальною дією, наслідки якої оскаржуються в установленому законом порядку.

Зазначені відповідачем в заяві обставини не відносяться до тих, які визначені в статті 20 ГПК України та є підставою для відводу судді.

Враховуючи викладене, а також те, що докази, які викликають сумнів у неупередженості судді відповідачем не надані, заява вих. № 434 від 22.04.2015 р. про відвід судді Носівець В.В. у справах №№ 908/1241/15-г та 908/2477/15-г відхиляється.

Керуючись вимогами ст.ст. 20, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву вих. № 434 від 22.04.2015 р. приватного акціонерного товариства "АЗОВКАБЕЛЬ" про відвід судді Носівець В.В. в об'єднаних в одне провадження справах №№ 908/1241/15-г та 908/2477/15-г відхилити.

Суддя В.В. Носівець

Заяв від присутніх сторін та їх представників про отримання повного тексту оголошеної ухвали не надходило.