КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2015 р. Справа№ 910/27542/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Синиці О.Ф.

суддів: Зеленіна В.О.

Ткаченка Б.О.

при секретарі: Вінницькій О.В.

За участю представників:

від позивача -Макарчук Л.Л.,

від відповідача 1 -Саушкіна О.В.,

від відповідача 2 - Ларченко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» №352 від 24.02.2015

на рішення господарського суду міста Києва від 09.02.2015

у справі №910/27542/14

за первісним позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»

до 1-Комунального підприємства «Служба замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району у м. Києві

2-Комунального підприємства «Житлосервіс «Куренівка» Оболонського району у м. Києві

про стягнення 1433606грн.12коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 09.02.2015 (Грєхова О.А.) частково задоволено позов ПАТ «АК «Київводоканал» та стягнуто з КП «Служба замовника житлово-комунальних послуг» 709670грн. 60 коп. заборгованості за надані позивачем з 01.10.2013 по 30.06.2014 послуги з водопостачання та водовідведення згідно укладеного сторонами договору №09197/2-05 від 01.09.2009, 74838 грн. 14 коп. інфляційних втрат, 7018грн.67коп. три відсотки річних, 13545 грн. 99 коп. пені та 16101 грн.47коп. витрат на сплату судового збору. У решті позовних вимог до КП «Служба замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району у м. Києві відмовлено. В задоволенні позовних вимог до КП «Житлосервіс «Куренівка» Оболонського району у м. Києві відмовлено у повному обсязі.

Так, частково задовольняючи позовні вимги до відповідача 1 суд дійшов висновку про відмову в стягненні з відповідача спожитої питної води, яка іде на підігрів, в зв'язку з відсутністю у нього обов'язку по оплаті обсягів питної води, використаної для потреб гарячого водопостачання через теплові пункти, які йому не належить та стягнення заборгованості з приймання стічних вод гарячого водопостачання, також, стягнення заборгованості за послуги холодного водопостачання та водовідведення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог до відповідача 2 суд зазначив про їх безпідставність, оскільки пунктом 3.5. договору № 09197/2-05 від 01.09.2010 р. не передбачено обов'язку балансоутримувача сплачувати вартість наданих абоненту послуг на умовах цього договору.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою в якій просив скасувати рішення в частині відмови в солідарному стягненні 560944грн.55коп. заборгованості, 54787грн.09коп. інфляційних втрат, 4818грн.22коп. - 3% річних та 7982грн.85коп. пені та прийняти нове рішення, яким позов в цій частині задовольнити. Відповідач вважає неправомірною відмову суду в стягненні з відповідача оплати послуг з постачання питної води, що йде на підігрів та відповідних санкцій нарахованих на суму заборгованості. Заперечує, також, щодо відмови в солідарному стягненні з відповідачів нарахованої заборгованості.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач 1 позивач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Відповідач 1 зазначив про відсутність підстав для стягнення з нього питної води, що йде на підігрів, оскільки згідно довідки КП «Служба замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району у м. Києві від 12.01.2015 № 2 на балансі останнього відсутні теплові пункти (бойлери).

Відповідачем 2, також, подано до суду відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Відповідач 2 зазначив про відсутність підстав для сплати ним заборгованості за договором №09197/2-05 від 01.09.2009, що неодноразово було доведено в суді під час розгляду аналогічних справ. Вказане підтверджується судовими рішеннями в аналогічних справах. Крім того, відповідач 2 зазначає проте, що в спірний період стягнення заборгованості в даній справі, договір припинив свою дію на підставі п. 7.1 договору.

Перевіривши матеріали справи та заслухавши пояснення присутніх представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

01 вересня 2009 року між ВАТ "АК "Київводоканал", правонаступником якого є ПАТ "АК "Київводоканал" (постачальник-позивач), КП "Служба замовника житлово-комунальних послуг" Оболонського району у м. Києві (абонент-відповідач-1) та КП "Житлосервіс "Куренівка" Оболонського району у м. Києві (балансоутримувач-відповідач-2) укладено договір № 09197/2-05 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднанні мережі.

Відповідно до п. 1.1 договору, сторони погодили, що даний договір укладається у відповідності із Законом України "Про питну воду та питне водопостачання".

За цим договором постачальник зобов'язався надати абоненту послуги з постачання питної води та на підставі пред'явленого абонентом дозволу на скид стічних вод у систему каналізації м. Києва відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Києва, а абонент зобов'язувався здійснити своєчасну оплату наданих йому постачальником послуг на умовах даного договору, дотримуватись порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод, що встановленні Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України № 65 від 01.07.1994р., зареєстрований в Міністерстві юстиції 22.07.1994 р. за № 165/374 (далі-Правила користування), Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №37 від 19.02.2002 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції 26.04.2002 року за № 403/6691 (в подальшому Правила приймання), а також дотримуватись норм, визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які виникають за цим договором. Балансоутримувач зобов'язується надавати повну і достовірну інформацію відповідно до умов цього договору та нести відповідальність разом з абонентом у разі порушення зобов'язань перед постачальником відповідно до ст. 196 ГК України, ст. 543 ЦК України.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення солідарно з відповідачів 1, 2 заборгованості за надані з 01.10.2013 р. по 30.06.2014 р. послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 1270615грн.15коп., інфляційних втрат в розмірі 129625грн.24коп., трьох відсотків річних в розмірі 11836грн.89коп. та пені в розмірі 21528грн.84коп. Позивач визначив вищезазначену заборгованість виходячи з наступних розрахунків: вартість наданих послуг щодо водопостачання 8888879грн.49коп. мінус 7618264грн.34коп. сплачено = заборгованість 1270615грн.15коп.

В суму заборгованості позивачем включена, також, заборгованість за воду, яка іде на підігрів в теплові пункти, що перебувають на балансі ПАТ "Київенерго".

Так, відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона - виконавець, зобов'язується за завданням другої сторони - замовника, надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частина 1 ст. 903 ЦК України встановлює обов'язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, встановлених у договорі, якщо останнім передбачено надання такої послуги за плату.

Відповідно до ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору, зокрема з підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" та підпункту 5 пункту 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення.

Щодо вимог позивача до КП «Житлосервіс «Куренівка» Оболонського району у м. Києві (відповідач 2), суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Так, судом встановлено, що пунктом 3.5. договору укладеного сторонами не передбачено обов'язку балансоутримувача сплачувати вартість наданих абоненту послуг на умовах цього договору.

Крім того, між КП "Житлосервіс "Куренівка" Оболонського району у м. Києві (довіритель) та КП "Служба замовника житлово-комунальних послуг" Оболонського району у м. Києві (повірений) укладено договір-доручення №27/101 від 09.09.2005 р., відповідно до умов якого довіритель доручає, а повірений приймає на себе зобов'язання отримувати від ПАТ "АК "Київводоканал" послуги холодного водопостачання та водовідведення; перераховувати ПАТ "АК "Київводоканал" кошти за надані послуги; підписувати усі документи, необхідні для виконання розрахунків з ПАТ "АК "Київводоканал"; вести бухгалтерський облік та звітність.

Таким чином, кошти, які сплачують мешканці житлових будинків за послуги холодного водопостачання та водовідведення не надходять на рахунок КП "Житлосервіс "Куренівка" Оболонського району у м. Києві і підприємство не має можливості перераховувати дані кошти на рахунок ПАТ "АК "Київводоканал".

КП "Житлосервіс "Куренівка" Оболонського району у м. Києві не є споживачем послуг, які надаються ПАТ "АК "Київводоканал" за договором №09197/2-05 від 01.09.2010 р., а тому вимоги позивача щодо солідарного стягнення заборгованості з відповідача-2 є безпідставними.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог до відповідача 2.

Що стосується позовних вимог до відповідача 1, апеляційний господарський суд враховує наступне.

Так, як зазначалось вище в суму заборгованості позивачем включена, також, заборгованість за воду, яка іде на підігрів в теплові пункти, що перебувають на балансі ПАТ "Київенерго".

Згідно вимог п. п. 2.1, 2.2 та 3.13 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27 червня 2008 р. (далі - Правила), договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України "Про питну воду і питне водопостачання" та "Про житлово-комунальні послуги". Істотні умови договору між виробником та споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення визначаються відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Суб'єкти господарювання, у яких теплові пункти (котельні) перебувають на балансі або яким вони передані в управління, повне господарське відання, користування, концесію, здійснюють розрахунки з виробником на основі укладених договорів за весь обсяг питної води, яка відпущена з систем водопостачання і використана на потреби гарячого водопостачання та інші потреби, а також розраховуються за власний обсяг водовідведення.

Змістом наведеного пункту Правил № 190, визначено, що розрахунок за спожиту гарячу воду повинен проводитися з балансоутримувачем бойлеру.

Судом встановлено, що відповідач-1 не має в повному господарському віданні, оперативному управлінні, користуванні, концесії бойлери, теплові пункти, котельні, що, також, встановлено Господарським судом м. Києва та Київським апеляційним господарським судом у справі № 7/559 за позовом ПАТ "АК "Київводоканал" до КП "Служба замовника житлово-комунальних послуг" Оболонського району у м. Києві про стягнення заборгованості.

Отже, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача-1 вартості холодної води, яка була поставлена позивачем на теплові пункти для підігріву, задоволенню не підлягають, оскільки умови договору укладеного між сторонами передбачають постачання позивачем відповідачу-1 питної води, і не містять зобов'язань відповідача-1 оплачувати вартість води, яка буде постачатись йому з теплових пунктів, які не знаходяться на його обліку, у вигляді гарячої води, а матеріали справи не містять належних доказів наявності на балансі відповідача-1 теплових пунктів або котелень, з яких здійснюється постачання гарячої води.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позивачем безпідставно включено до розрахунку основного боргу суму заборгованості за надані послуги з постачання холодної води для її підігріву стосовно теплових пунктів (бойлерів), які не перебувають на балансі відповідача-1, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для стягнення з відповідача-1 боргу, що обліковується за кодами 5-550128, 5-50096, 5-50167, 5-50187 (постачання питної води, що використовується для підігріву).

При цьому судом першої інстанції враховано, що коди 5-550128, 5-50096, 5-50167, 5-50187 включають в себе як послугу з постачання питної води, що йде на підігрів, так і послугу з приймання стічних вод (вода + стоки). Умовами укладеного сторонами договору передбачено не лише надання послуг з постачання питної води, але і приймання стічних вод у міську каналізаційну мережу.

Отже, надання послуг із приймання стічних вод (у тому числі, гарячого водопостачання) регулюється умовами укладеного сторонами договору, а вартість таких послуг підлягає оплаті абонентом (яким є відповідач) на користь Водоканалу (позивача).

З наданого позивачем розгорнутого розрахунку по кодами 5-550128, 5-50096, 5-50167, 5-50187 вбачається, що сума заборгованості відповідача-1 за послуги з приймання стоків питної води, що використовується для приготування гарячої води, становить 353968грн.27коп.

За таких обставин судом першої інстанції правомірно задоволені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача-1 боргу у сумі 353968грн.27 грн., що обліковується за кодами 5-550128, 5-50096, 5-50167, 5-50187 (послуги із приймання стічних вод гарячого водопостачання).

Що стосується заборгованості відповідача-1, яка обліковується за кодами 5-96, 5-128, 5-167, 5-187, 5-1242, 5-1243, 5-1244, 5-1245, 5-1246, 5-1247, 5-1248, 5-1249 на суму 355702грн.33коп., щодо надання послуг з холодного водопостачання, то суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог в цій частині.

Так, матеріалами справи належним чином підтверджується надання позивачем у спірний період послуг з водопостачання та водовідведення за обліковими кодами 5-96, 5-128, 5-167, 5-187, 5-1242, 5-1243, 5-1244, 5-1245, 5-1246, 5-1247, 5-1248, 5-1249, 5-550128, 5-50096, 5-50167, 5-50187 та існування заборгованості відповідача-1 за надані позивачем у період з жовтня 2013 р. до червня 2014 р. в розмірі 709670грн.60коп.

Оскільки відповідач 1 прострочив виконання грошового зобов'язання за договором № 09197/2-05 від 01.09.2010 р., то з нього за уточненим розрахунком суду, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, правомірно стягнуто 74838грн.14коп. інфляційних втрат та 7018грн.67коп. трьох відсотків річних за період з жовтня 2013 р. до червня 2014р. При цьому розрахунок здійснено судом без врахування заборгованості з води, яка йде на підігрів за абонентськими кодами 5-550128, 5-50096, 5-50167, 5-50187.

Пунктом 4.2. договору № 09197/2-05 від 01.09.2010 р. встановлено, що у разі порушення строків виконання зобов'язання по оплаті за надані послуги, абонент сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Оплата абонентом пені не звільняє останнього від оплати несплаченого рахунку в повному обсязі.

Отже, вірними є й висновки господарського суду про стягнення з відповідача-1 на користь позивача 13545грн.99коп. пені за період з січня 2014 р. до червня 2014 р., за уточненим розрахунком суду без врахування заборгованості з води, яка йде на підігрів за абонентськими кодами 5-550128, 5-50096, 5-50167, 5-50187.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заперечення відповідача викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг. Рішення суду першої інстанції ґрунтується на фактичних обставинах та матеріалах справи, прийняте відповідно до норм чинного законодавства, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду міста Києва від 09.02.2015 у справі №910/27542/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» - без задоволення.

2. Справу № 910/27542/14 повернути господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя О.Ф. Синиця

Судді В.О. Зеленін

Б.О. Ткаченко