ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2015 р. Справа № 923/1245/14

Господарський суд Херсонської області у складі судді Задорожної Н.О. при секретарі Межерицькій О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Агрофірми-радгоспу "Білозерський", Білозерський район Херсонської області

до Колективного підприємства "Промжилбуд", Білозерський район Херсонської області

про стягнення 1697500 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - Валігурський Г.Ю., представник, дов. № 03/01 від 03.01.2015р.;

Сутність спору: Позивач (агрофірма-радгосп "Білозерський", Херсонська область, Білозерський район, с. Дніпровське, ) звернувся з позовом, в якому просить господарський суд стягнути з відповідача (колективне підприємство "Промжилбуд", Херсонська область, Білозерський район, смт. Білозерка, код ЄДРПОУ 14117 грн., отриманих без правових підстав та наявності будь-яких господарських правовідносин.

На підставі поданої 15.09.2014р. письмової заяви, позивач вніс виправлення в резолютивну частину позовної заяви і просить вважати ціною позову стягнення 1697500 грн., замість визначеної в позові 1837010 грн., що є наслідком арифметичної помилки.

Подана заява прийнята до розгляду і залучена до матеріалів справи, після чого ціна позову складає 1697500 грн.

Обґрунтовуючи позов, позивач посилається на те, що протягом квітня-травня 2013р. ним було здійснено платежі КП "Промжилбуд" на суму 1697500 грн. без наявності будь-яких правових підстав.

Згідно банківських виписок, зазначені кошти перераховано на підставі листа АР "Білозерський" від 26.04.2003р., який у позивача відсутній. При цьому, будь-які господарські правовідносини, в тому числі й договірні, на виконання яких могли бути перераховані 1697500 грн., між сторонами також відсутні.

Претензією з вимогою сплати безпідставно одержаних коштів та направлений акт взаємозвірки розрахунків по господарських операціях, що мали місце між сторонами, відповідач залишив без відповіді та реагування, що змусило позивача звернутися до суду за захистом порушеного права.

Відповідач в наданому суду письмовому відзиві позов не визнає, вважає його безпідставним та просить господарський суд відмовити в його задоволенні.

Посилається на наявність між сторонами господарських відносин на підставі укладеного 01.05.2012р. договору поставки № 1/05, відповідно до умов якого позивач (постачальник) зобов'язався відвантажити відповідачу (покупець) сільськогосподарську продукцію (фрукти) в кількості та асортименті, що вказуються в накладних на постачання товару.

Умовами договору передбачено, що оплата за товар проводиться 100% попередньою оплатою на підставі виставленого постачальником рахунку або накладних на постачання товару. Для проведення оплати підлягаючого поставці товару, постачальник пред'явив покупцю рахунки-фактури: № СФ-0000173 від 11.05.2012р. на суму 3 млн. грн.; № СФ-0000180 від 18.05.2012р. на суму 3 млн. грн.; № СФ-0000190 від 31.05.2012р. на суму 2600 тис. грн., всього на суму 8600 тис. грн., які було оплачено згідно платіжних доручень: № 11 від 11.05.2012р. на суму 3 млн. грн.; № 23 від 18.05.2012р. на суму 3 млн. грн.; № 25 від 31.05.2012р. на суму 2600 грн.

У зв'язку з невиконанням агрофірмою договірних зобов'язань в частині поставки фруктів у передбаченій в рахунках кількості, відповідач звернувся до позивача з листом за вих. № 26/04 від 26.04.2013р. з вимогою про часткове повернення перерахованих коштів в сумі 7784042 грн. 17 коп., частина з яких, що складає 1697500 грн., була повернута покупцю, тобто КП "Промжилбуд".

31 грудня 2013р. між постачальником та покупцем було підписано акт взаємозвірки розрахунків, яким встановлено, що розрахунки за договором поставки № 1/05 від 01.05.2012р. станом на 31.12.2013р. між сторонами закриті.

Позивач, не погоджуючись з наданими відповідачем запереченнями, зауважив, що договір поставки № 1/05, на який посилається відповідач, ним не укладався і є підробленим колишнім директором АР "Білозерський" Сілецьким В.П., звільненим з посади в лютому 2014р.

При засвідченні договору використано печатку агрофірми-радгоспу "Білозерський", яка при звільнені директора не була передана новому керівництву і залишися в користуванні звільненого директора.

Факт втрати гербової печатки агрофірми-радгоспу "Білозерський" підтверджено відповідною заявою, опублікованою 28.02.2014р. в місцевому печатному органі - газеті "Придніпровська зірка".

На думку позивача, зазначені факти не виключають можливості укладення від імені позивача договору поставки колишнім керівництвом із зазначенням дати у періоді часу, коли звільнений директор обіймав посаду на законних підставах.

У період з 20.02.2012р. та на дату вирішення спору, сторони здійснювали господарські операції з надання послуг та поставки товару на суму більш як 50 млн. грн.

Виходячи з аналізу загального обсягу зобов'язань, що існували між сторонами, як зазначає позивач, виявлено безпідставні перерахування на користь позивача грошових коштів, стягнення яких є предметом заявленого позову.

На підставі ст.ст. 22, 41 ГПК України, посилаючись на пункт 10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2014р. № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", з метою з'ясування питань, що виникли при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, позивачем було заявлено клопотання про призначення і проведення судових експертиз - криміналістичної (технічної) експертизи документів та економічної (бухгалтерської) експертизи.

Суд задовольнив клопотання позивача частково - в частині призначення судової бухгалтерської експертизи, метою якої було вирішення наступних питань, дослідження і встановлення яких потребувало спеціальних знань:

- чи підтверджується документами первинного бухгалтерського обліку АФ "Білозерський" наявність господарських операцій з ПП "Промжилбуд", пов'язаних з виконанням укладеного між сторонами договору поставки № 1/5 від 01.05.2012р.;

- чи здійснювались поставки фруктів (яблуко, черешня, персик, абрикос) протягом 2012р. на виконання договору поставки № 1/5 із проведенням цих операцій в регістрах бухгалтерського обліку;

- чи відвантажувалися позивачем відповідачу у період збору врожаю 2012р. фрукти - черешня, абрикос, персик, яблуко в рахунок здійсненої відповідачем попередньої оплати згідно рахунків-фактур № СФ-0000173 від 11.05.2014р. на суму 3 млн. грн.; № СФ-0000180 від 18.05.2012р. на суму 3 млн. грн.; № СФ-0000190 від 31.05.2012р. на суму 2600 тис. грн.;

- чи існував станом на 26.04.2013р. (на дату звернення відповідача до позивача з листом за вих. № 26/04) борг агрофірми-радгоспу "Білозерський" перед ПП "Промжилбуд" в сумі 1697500 грн., правові підстави походження якого не підтвердженні наявністю цивільно-правових (господарських) відносин та документами первинного бухгалтерського обліку.

В задоволенні клопотання в частині призначення криміналістичної експертизи відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні зазначеної частини клопотання, суд виходив з презумпції правомірності правочину (ст. 204 ЦК України), а також з того, що предметом позовної вимоги є стягнення грошових коштів, які позивач вважає безпідставно набутими за відсутності правових підстав для такого набуття.

У зв'язку із призначенням судової бухгалтерської експертизи, провадження у справі зупинялось, про що винесено відповідну ухвалу від 07.11.2014р.

24 березня 2015р. господарським судом одержано висновок № 5923/5924 судової економічної експертизи, проведеної Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз, який залучено до матеріалів справи.

Згідно ухвали господарського суду від 25.03.2015р. провадження у справі поновлено з призначенням її розгляду на 07.04.2015р.

Представник позивача, належним чином повідомлений про дату і місце вирішення спору, що підтверджується реєстром поштових відправлень канцелярії господарського суду № 125 від 25.03.2015р., явку представника не забезпечив, поважність причин, що унеможливили явку, не повідомив і належними доказами не довів.

Зважаючи на те, що правова позиція позивача щодо предмета та підстав позову викладена в позовній заяві та наданих його уповноваженим представником у попередніх судових засіданнях поясненнях, судом одержано та залучено до матеріалів справи експертний висновок, отже, наявних матеріалів достатньо для винесення рішення, представник позивача, в установленому законом порядку був повідомлений про дату і місце розгляду справи, без поважних причин не з'явився на виклик в судове засідання для участі в розгляді справи; спір має бути вирішено у строк, встановлений ст. 69 ГПК України, який продовжувався на 15 календарних днів на підставі частини 3 зазначеної процесуальної норми, розгляд справи відбувається без участі представника АФ "Білозерський".

Заслухавши пояснення представників сторін (пояснення представника позивача, надані у попередніх судових засіданнях), дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

На підставі наданих АТ "Укрексімбанк" банківських виписок: № БВ-0000252 за 29.04.2013р. та № БВ-0000273 за 13.05.2013р., позивачем здійснено повернення відповідачу - КП "Промжилбуд" грошових коштів в сумі 1697500 грн., у тому числі: 1000000 грн. - 29.04.2013р., 697500 грн. - 13.05.2013р. (а.с. 8-9).

Повернення грошових коштів здійснювалося платіжними дорученнями № 72 від 27.04.2013р. на суму 500000 грн.; № 71 від 27.04.2013р. на суму 500000 грн.; № 93 від 13.05.2013р. на суму 697500 грн., з відмітками ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" про проведення платежів. (а.с. 28-30).

Підставою для повернення грошових коштів згідно графи "Призначення платежу" у вищеперелічених платіжних документах зазначено лист КП "Промжилбуд" від 26.04.2013р., який у агрофірми-радгоспу "Білозерський" відсутній.

Посилаючись на відсутність будь-яких господарських правовідносин, у тому числі й договірних, на виконання яких могли бути перераховані зазначені кошти, позивач зазначає про їх набуття відповідачем без достатніх правових підстав, у зв'язку з чим вони підлягають поверненню відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України.

В свою чергу, відповідач посилається на існування між сторонами договірних відносин, на виконання зобов'язань за якими ним було перераховано позивачу в якості попередньої оплати 8600000 грн. в рахунок поставки фруктів - яблук, черешні, абрикосу та персику.

У зв'язку з тим, що зобов'язання щодо поставки фруктів позивач не виконав, відповідач звернувся до агрофірми-радгоспу "Білозерський" з листом № 01/06-1 від 01.06.2012р. про відмову від поставки черешні, персику та абрикосу та повідомив про зарахування попередньої оплати в сумі 3 млн. грн. в якості попередньої оплати за додаткову партію яблук в кількості 600 тн.

На підставі укладеної між сторонами 04.06.2012р. специфікації, яка є додатком № 2 до договору поставки № 1/05 від 01.05.2012р. сторонами було погоджено поставку яблук в кількості 1720 тн. на суму 8600 тис. грн. у строк до 01.04.2013р.

Зважаючи на непроведення поставки яблук, відповідач звернувся до позивача з листом № 26/04 від 26.04.2013р., в якому просив повернути частину попередньої оплати, що складає 7784042 грн. 17 коп., перерахованих на виконання договору поставки № 1/05 від 01.05.2012р.

Згідно листа від 26.04.2013р. № 26/04, позивач здійснив часткове повернення грошових коштів в сумі 1697500 грн. за оплачений і непоставлений товар.

Відповідач зазначає, що частина повернутих позивачем грошових коштів по здійсненій ним попередній оплаті, що складає 1697500 грн., отримана ним на законних підставах, за наявності існування цивільних правовідносин, які виникли на підставі укладеного між сторонами договору поставки № 1/05 від 01.05.2012р.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження та надавши їм правову оцінку, суд визнав позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, з врахуванням наступного.

Частиною 1 статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Підставами, що дають право законно отримати та зберігати майно, можуть бути різного роду факти, перелік яких наводиться у статті 11 ЦК України.

Серед інших, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є такий юридичний факт як правочин.

Відповідно до положень статей 32-34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З наданих в матеріали справи доказів встановлено, що 01 травня 2012р. між агрофірмою-радгоспом "Білозерський" та колективним підприємством "Промжилбуд" був укладений договір поставки № 1/05, підписаний уповноваженими особами - директорами та засвідчений печатками юридичних осіб постачальника та покупця.

Оцінюючи договір поставки № 1/05 як юридичний факт, суд виходить з презумпції правомірності цього договору. За правилами, встановленими положеннями ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Зазначений правочин від імені агрофірми-радгоспу "Білозерський" підписаний директором Сілецьким В.П., який на дату підписання договору обіймав посаду директора, з якої був звільнений на підставі розпорядження Дніпровського сільського голови № 29-юр від 26.02.2014р. з 27.02.2014р.

Суду не надано доказів, які б підтверджували визнання зазначеного договору недійсним за наявності передбачених законом підстав.

У пунктах 1.1, 1.2, 2.1, 3.1 та 3.2 договору поставки № 1/05 сторони передбачили, що позивач (постачальник) передає у власність відповідача (покупець) товар (фрукти), кількість та асортимент якого вказується в накладних на постачання товару. Оплата товару здійснюється на умовах 100% попередньої оплати на підставі виставленого постачальником рахунку або накладних на поставку товару. (а.с. 57).

Додатковою угодою від 10.05.2012р. сторони внесли зміни та доповнення до договору поставки № 1/05, зокрема п. 2.1 викладено в новій редакції, згідно з якою встановлено, що кількість та асортимент товару визначаються у специфікаціях, які є додатками до договору та його невід'ємними частинами. Договір № 1/05 також був доповнений поряд з іншими, пунктами 3.4 та 7.2, які передбачили, що строки поставки товару визначаються у специфікаціях, а покупець має право відмовитися від прийняття товару, повідомивши про це постачальника у письмовій формі. (а.с. 128-129).

10 травня між сторонами було складено специфікацію, яка є додатком № 1 до договору № 1/05, в якій було погоджено поставку 100000 кг черешні на суму 1500000 грн. у строк до 01.07.2012р.; 50000 кг абрикос на суму 500000 грн. - до 01.09.2012р.; 100000 кг персику на суму 1000000 грн. - до 01.09.2012р.; 1120000 кг яблук - до 01.04.2013р. Всього між сторонами було погоджено поставку фруктів на загальну суму 8600000 грн. (а.с. 130).

11 травня 2012р. постачальником (позивач) виставлено покупцю (відповідач) для оплати 100000 кг черешні, 50000 кг абрикос та 100000 кг персику рахунок-фактуру № СФ-0000173 на суму 3 млн. грн.; 18 травня 2012р. для оплати 600000 кг яблук - рахунок-фактуру № СФ-0000180 на суму 3 млн. грн.; 31 травня 2012р. для оплати 520000 кг яблук - рахунок-фактуру № СФ-0000190 на суму 2600 тис. грн. (а.с. 58-60).

Оплата зазначених рахунків-фактур була здійснена на підставі платіжних доручень: № 11 від 11.05.2012р. на суму 3 млн. грн.; № 23 від 18.05.2012р. на суму 3 млн. грн.; № 25 від 31.05.2012р. на суму 2600 грн., разом на суму 8600000 грн. (а.с. 61-63).

Таким чином, наданими у справу належними та допустимими доказами, у розумінні ст.ст. 32-34 ГПК України, факт існування яких в установленому законом порядку не спростований, доведено і підтверджено наявність між сторонами договірних правовідносин щодо поставки фруктів та перерахування відповідачем позивачу на підставі виставлених останнім рахунків-фактур попередньої оплати за фрукти в кількості 8600000 грн.

У зв'язку із зміною кон'юнктури ринку, відповідач в скерованому позивачу листі за вих. № 01/06-1 від 01.06.2012р. змінив асортимент підлягаючого поставці товару, та просив сплачені за поставку черешні, персику та абрикосу кошти врахувати в якості попередньої оплати за поставку додаткової партії яблук в кількості 600 тн., після чого між сторонами було складено 04.06.2012р. специфікацію (додаток № 2 до договору поставки № 1/05), в якій було погоджено поставку 1720000 кг яблук на суму 8600000 грн. у строк до 01.04.2013р. (а.с. 131-132).

В подальшому відповідач листом від 01.04.2013р. за вих. № 01/04-3 відмовився від поставки яблук, а 26.04.2013р. звернувся до позивача з листом за вих. № 26/04 про повернення частини попередньої оплати в сумі 7784042 грн. 17 коп., здійсненої на підставі договору поставки № 1/05 від 01.05.2012р. за фрукти згідно рахунків № СФ-0000173 від 11.05.2012р., № СФ-0000180 від 18.05.2012р., № СФ-0000190 від 31.05.2012р. (а.с. 133, 64).

Частина попередньої оплати в сумі 1697500 грн. була повернута позивачем відповідачу на підставі платіжних доручень № 72 від 27.04.2013р. на суму 500000 грн., № 71 від 27.04.2013р. на суму 500000 грн.; № 93 від 13.05.2013р. на суму 697500 грн., з відміткою у графі "призначення платежу" - повернення коштів згідно листа від 26.04.2013р. (а.с. 28-30).

Судом також досліджено і взято до уваги висновок № 5923/5924 судово-економічної експертизи, проведеної Одеським НДІСЕ на підставі ухвали господарського суду від 07.11.2014р. (а.с. 133-141).

Проведеним експертним дослідженням первинних бухгалтерських документів встановлений факт існування господарських правовідносин між сторонами на підставі договору поставки № 1/05 від 01.05.2012р.; підтверджений факт перерахування підприємством КП "Промжилбуд" на розрахунковий рахунок агрофірми-радгоспу "Білозерський" на виконання зобов'язань за договором поставки № 1/05 в якості попередньої оплати за фрукти 8600000 грн.

В процесі експертного дослідження встановлено відсутність первинних бухгалтерських документів та регістрів бухгалтерського обліку, що підтверджеють поставку фруктів (яблуко, черешня, персик, абрикос) протягом 2012р. на виконання договору поставки № 1/05.

Не надалось можливим також встановити відвантаження позивачем відповідачу у період збору врожаю 2012р. фруктів (яблуко, черешня, персик, абрикос) в рахунок здійсненої відповідачем попередньої оплати в сумі 8600000 грн. із проведенням цих операцій в документах первинного бухгалтерського обліку, у зв'язку з відсутністю таких документів, які позивачем на вимогу експерта та господарського суду не були надані для дослідження у зв'язку з їх відсутністю у позивача.

Експертним висновком також зазначено, що згідно даних акту звірки взаємних розрахунків між сторонами за період з 08.01.2011р. по 28.10.2014р., підписаного представником позивача - головним бухгалтером Вишняковою В.М. підтверджений борг позивача на користь відповідача станом на 26.04.2013р. в сумі 3076423 грн.

Відтак, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що перераховані у квітні-травні 2013р. 1697500 грн. відповідачем набуті без достатньої правової підстави і підлягають поверненню позивачу, зважаючи на що правові підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 22.04.2015р.

Суддя Н.О. Задорожна