РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2015Справа №910/6063/15-г

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгеоплан», м.Київ,

до відповідача: Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м.Києва «Плесо», м.Київ,

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), м.Київ, 1

про стягнення 732 855,65 грн.

Суддя Любченко М.О.

Представники сторін:

від позивача: Ноготкова С.В. - по дов., Федоренко Т.Ф. - по дов.

від відповідача: Осіпчук Ю.В. - по дов.

від третьої особи: Молічева Ю.К. - по дов.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Київгеоплан», м.Київ звернулось до господарського суду м.Києва з позовом до відповідача, Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м.Києва «Плесо», м.Київ (з урахуванням заяви б/н від 03.04.2015р.) про стягнення основного боргу в сумі 670 154,86 грн., інфляційних втрат в розмірі 57 633,32 грн. та 3% річних в сумі 5067,47 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №05/04/13 від 16.05.2013р. про виконання землевпорядних робіт в частині здійснення оплати виконаних робіт в обсязі та строки, передбачені договором, що і стало підставою для звернення до суду з розглядуваним позовом.

Відповідач у відзиві б/н від 31.03.2015р. проти позовних вимог надав заперечення з огляду на те, що позивачем не дотримано основних етапів виконання робіт за договором №05/04/13 від 16.05.2013р. Одночасно, вказаним учасником судового процесу зазначено, що фактично позивачем роботи за спірним правочином в повному обсязі виконано не було.

Ухвалою від 01.04.2015р. залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Третя особа у поясненнях б/н від 10.04.2015р. проти задоволення позову також заперечила, посилаючись на те, що фактично підписані сторонами акти виконаних робіт та накладні свідчать тільки про виготовлення позивачем певних документів та їх вартість.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, за висновками суду, справа може бути розглянута по суті за наявними у ній документами відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 14.04.2015р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача і третьої особи, дослідивши представлені заявником судового процесу докази, господарський суд встановив:

За змістом ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

За змістом ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх (ч.1 ст.887 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, 16.05.2013р. між Комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м.Києва «Плесо» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київгеоплан» (виконавець) було укладено договір №05/04/13 про виконання землевпорядних робіт, відповідно до п.1.1 якого виконавець зобов'язався розробити проект землеустрою регіонального ландшафтного парку «Дніпровські острови» міста Києва.

16.05.2013р. контрагентами було погоджено та затверджено завдання на виконання робіт, відповідно до змісту якого вбачається, що для створення регіонального ландшафтного парку «Дніпровські острови» розробка проекту включає проект землеустрою з організації та встановлення меж територій острова Долобецький регіонального ландшафтного парку «Дніпровські острови», який розташований в Дніпровському районі м.Києва з урахуванням розробленого раніше «Проекту організації території регіонального ландшафтного парку «Дніпровські острови».

Відповідно до п.2.1 договору №05/04/13 від 16.05.2013р. загальна вартість робіт за правочином, встановлена з урахуванням обсягу і складності виконуваних робіт та погоджена у протоколі погодження договірної ціни (додаток №3), складає 998 933,62 грн., в тому числі, 20% податку на додану вартість 166 488,94 грн.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2013р., але в будь-якому разі до остаточного виконання контрагентами своїх зобов'язань (п.8.1 договору №05/04/13 від 16.05.2013р.).

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір №05/04/13 від 16.05.2013р. як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов'язків з виконання землевпорядних робіт.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами зі ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вказувалось вище, 16.05.2013р. контрагентами було погоджено завдання на виконання робіт за договором №05/04/13 від 16.05.2013р., відповідно до якого виконувані на підставі укладеного між сторонами правочину роботи включають в себе проект землеустрою з організації та встановлення меж територій острова Долобецький регіонального ландшафтного парку «Дніпровські острови», який розташований в Дніпровському районі м.Києва з урахуванням розробленого раніше «Проекту організації території регіонального ландшафтного парку «Дніпровські острови».

16.05.2013р. контрагентами також було погоджено календарний план виконання робіт та визначено, що останні виконуються наступними етапами: підготовчі роботи у строк один місяць, виконання топографічної зйомки у термін одного місяця та двох тижнів, складання проекту в строк один місяць, розгляд та затвердження проекту у термін одного місяця та двох тижнів та державна землевпорядна експертиза у строк одного місяця.

За умовами п.3.1 договору №05/04/13 від 16.05.2013р. термін виконання робіт становить шість місяців з правом дострокового виконання з дня укладення правочину, за умови надання замовником виконавцю необхідних для виконання робіт вихідних даних, зазначених в завданні на виконання робіт, та сплати авансу.

У розділі 4 спірного правочину контрагентами було погоджено порядок приймання-передачі виконаних робіт.

Приймання виконаних робіт здійснюється шляхом підписання сторонами акту приймання-передачі. Роботи за договором вважаються повністю завершеними після передачі розробленого та погодженого в установленому законодавством порядку проекту землеустрою регіонального ландшафтного парку «Дніпровські острови» міста Києва (п.4.1 договору №05/04/13 від 16.05.2013р.).

Згідно п.4.3 спірного правочину виконавець в строк не менше 3-х календарних днів з дня закінчення виконання робіт складає акт приймання-передачі виконаних робіт і передає його замовнику для ознайомлення та підписання.

У п.п.4.4 укладеного між сторонами договору зазначено, що замовник. У разі відсутності заперечень з приводу виконаних робіт, зобов'язаний підписати акт приймання-передачі виконаних робіт в строк не пізніше 5-ти робочих днів з моменту отримання його на ознайомлення. У разі наявності у замовника заперечень з приводу виконаних робіт, замовник у строк 5 робочих днів з дня отримання підписаних виконавцем актів, надсилає останньому мотивовану відмову від підписання актів із зазначенням своїх претензій та строків усунення недоліків, на підставі якої виконавець у строк 10 календарних днів з дня отримання мотивованої відмови від підписання актів приймання-передачі виконаних робіт складає двосторонній протокол, в якому сторонами погоджуються перелік недоліків та строки для їх усунення.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору №05/04/13 від 16.05.2013р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Київгеоплан» було виконано, а Комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м.Києва «Плесо» прийнято комплекс топографо-геодезичних робіт (топографічна зйомка М 1:500) для розробки проекту землеустрою регіонального ландшафтного парку «Дніпровські острови», про що сторонами складено на підписано акт №35 від 24.09.2013р. на суму 355 722,65 грн. (з урахуванням податку на додану вартість) та роботи з розробки проекту землеустрою регіонального ландшафтного парку, що підтверджується актом №44 від 20.12.2013р. на суму 614 115,83 грн.

Одночасно, заявником було передано, а відповідачем прийнято технічний звіт з топографо-геодезичних робіт для збереження та використання ландшафтних парків, а саме острова Долобецький регіонального ландшафтного парку «Дніпровські острови» в Дніпровському районі м.Києва та проект землеустрою з організації та встановлення меж територій вказаного острова. Обставини щодо передання наведеної проектної документації підтверджуються представленими до матеріалів справи накладними №1 від 24.09.2013р. та №2 від 20.12.2013р.

У судовому засіданні 01.04.2015р. судом було оглянуто оригінали актів №35 від 24.09.2013р., №44 від 20.12.2013р. і накладних №1 від 24.09.2013р., №2 від 20.12.2013р. та встановлено, що останні підписано представниками обох сторін без жодних зауважень та заперечень та кріплено печатками обох суб'єктів господарювання.

Під час розгляду спору у судових засіданнях представником відповідача жодних заперечень з приводу належного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Київгеоплан» робіт, визначених у вказаних актах приймання-передачі, висловлено не було.

За таких обставин, господарським судом встановлено, що у межах договору №05/04/13 від 16.05.2013р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Київгеоплан» було виконано, а Комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м.Києва «Плесо» прийнято роботи на загальну суму 969 838,48 грн.

Як вже зазначалось, ст.526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.889 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Як вказувалось вище, загальну вартість робіт за договором №05/04/13 від 16.05.2013р. контрагентами було погоджено у додатку №3 до договору (протокол погодження договірної ціни) на рівні 998 933,62 грн.

Пунктом 2.2 спірного правочину також передбачено, що перед початком виконання робіт протягом 5 банківських днів з моменту підписання договору замовник перераховує на поточний рахунок виконавця попередню оплату в розмірі 30% від вартості договору, що становить 299 680,09 грн.

Відповідно до п.2.4 договору №05/04/13 від 16.05.2013р. остаточний розрахунок проводиться після підписання акту виконаних робіт між замовником та виконавцем.

Всі розрахунки проводяться в національній валюті України шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок виконавця.

У додатковій угоді №1 від 30.12.2013р. до спірного правочину сторони погодили, що заборгованість за виконані роботи з розробки проекту землеустрою у 2013р. по об'єкту капітального будівництва: «Розробка проекту землеустрою регіонального ландшафтного парку «Дніпровські острови» на дату підписання додаткової угоди становить 670 158,39 грн. та буде погашена у наступному бюджетному періоді після затвердження кошторисних призначень.

При цьому, судом враховано, що у відповідності до приписів ст.3 Бюджетного кодексу України бюджетний період становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Неприйняття Верховною Радою України закону про Державний бюджет України до 1 січня відповідного року не є підставою для встановлення іншого бюджетного періоду.

З системного аналізу умов договору №05/04/13 від 16.05.2013р. вбачається, що обов'язок оплатити виконані роботи пов'язано саме з підписанням актів приймання-передачі виконаних робіт та ніяким чином не залежить від виконання всього обсягу робіт за договором №05/04/13 від 16.05.2013р.

Суд зазначає, що умовами спірного правочину не передбачено права замовника притримати оплату виконаних та прийнятих у порядку, визначеному договором, робіт у разі невиконання виконавцем всього комплексу робіт, що передбачений умовами договору №05/04/13 від 16.05.2013р.

За таких обставин, з огляду на наведене вище, приймаючи до уваги умови договору №05/04/13 від 16.05.2013р., господарський суд дійшов висновку, що строк оплати робіт, прийнятих у межах спірного правочину на підставі актів №35 від 24.09.2013р. та №44 від 20.12.2013р. на загальну суму 969 838,48 грн. настав.

Проте, за поясненнями позивача, які з боку відповідача не спростовані, Комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м.Києва «Плесо» виконані та прийняті належним чином роботи оплачено в повному обсязі не було в результаті чого у останнього утворилась заборгованість в розмірі 670 154,86 грн.

Наразі, факт перерахування відповідачем грошових коштів в якості оплати за договором №05/04/13 від 16.05.2013р. на загальну суму 299 683,62 грн., з яких 299 680,09 грн. - попередня оплата, підтверджується банківською випискою з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгеоплан».

Господарським судом прийнято до уваги, що у додаткових угодах №1 від 30.12.2013р. та №2 від 26.05.2014р. відповідачем було підтверджено факт наявності заборгованості за договором №05/04/13 від 16.05.2013р. в сумі 670 154,86 грн.

Одночасно, в матеріалах справи також наявний акт звіряння взаємних розрахунків між сторонами за договором №05/04/13 від 16.05.2013р. за період з 16.05.2013р. по 19.01.2015р., в якому відповідач погодився з наявністю у Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м.Києва «Плесо» заборгованості за спірним правочином в сумі 670 154,86 грн.

Під час розгляду спору у судових засіданнях 01.04.2015р. та 14.04.2015р. представником відповідача заперечень з приводу наявності заборгованості з оплати робіт, прийнятих за актами №35 від 24.09.2013р. та №44 від 20.12.2013р., у визначеному позивачем розмірі не представлено.

При цьому, господарський суд наголошує, обставини стосовно того, що фактично позивачем було виконано не весь комплекс робіт, передбачений договором №05/04/13 від 16.05.2013р., а саме не погоджено у визначеному порядку проекту та не проведено державну експертизу, не нівелюють обов'язку замовника оплатити прийняті за актами №35 від 24.09.2013р. та №44 від 20.12.2013р. роботи, оскільки, як вже зазначалось вище, підставою для розрахунків між сторонами є саме акти приймання-передачі виконаних робіт. До того ж, позивачем заявлено вимоги про оплату лише прийнятих робіт, а проведення остаточних розрахунків за договором №05/04/13 від 16.05.2013р. Наведені висновки суду фактично спростовують твердження відповідача про відсутність підстав для стягнення з замовника грошових коштів в якості оплати виконаних за договором робіт.

За таких обставин, приймаючи до уваги наведене вище, з огляду на всі фактичні обставини справи, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгеоплан» про стягнення з Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м.Києва «Плесо» основного боргу в сумі 670 154,86 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення вимог позивача до відповідача про стягнення інфляційних втрат в розмірі 57 633,32 грн. та 3% річних в сумі 5067,47 грн. При цьому, господарський суд виходить з наступного:

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наразі, за порушення відповідачем строків внесення плати за виконані на підставі договору №05/04/13 від 16.05.2013р. роботи заявником за період з 01.01.2015р. по 02.04.2015р. було нараховано 3% річних на суму 5067,47 грн. та інфляційні втрати в розмірі 57 633,32 грн.

За висновками суду, представлений заявником розрахунок є вірним, а вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у заявленому до стягнення розмірі.

Щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгеоплан» про стягнення з відповідача витрат на адвокатські послуги в сумі 30 000 грн. господарський суд зазначає наступне.

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплата послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. В контексті цієї норми, судові витрати за участю адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в такому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Стаття 49 Господарського процесуального кодексу України регулює питання розподілу господарських витрат, в тому числі витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розподіл судових витрат, визначених законом, здійснюється судом за результатами судового провадження, спору, у межах якого такі витрати здійснені, а тому не можуть бути предметом окремого судового провадження. Розподіл господарських витрат відбувається при розгляді спору, а не стягується пред'явленням окремого позову. За приписами вказаної статті суми, які підлягають сплаті, зокрема, за послуги адвоката при задоволенні позову покладаються на відповідача.

Пунктом 6.3. Постанови №7 від 21.02.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» встановлено, що можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні п.1 ст.1 та ч.1ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі. Аналогічну правову позицію викладено у рішенні №6-рп/2013 від 11.07.2013р. Конституційного Суду України у справі №1-4/2013. Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Наразі, на підтвердження витрат на адвокатські послуги заявником представлено до матеріалів справи договір №04/15 від 06.02.2015р. про надання правової допомоги, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київгеоплан» та Адвокатським об'єднанням «СК Груп». Відповідно до листа про завдання №1 до вказаного правочину консультант надає на користь клієнта послуги, а саме захист інтересів клієнта у господарському суді м.Києва зі стягнення заборгованості Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м.Києва «Плесо» за договором №05/04/13 від 16.05.2013р. Відповідно до вказаного листа про завдання гонорар консультанта становить 30 000 грн. Вказані послуги було оплачено, що підтверджується платіжним дорученням №503 від 23.02.2015р.

Заявником також додано копію свідоцтво №5521 від 19.06.2014р. про право зайняття адвокатською діяльністю на адвоката Богомазова П.С. та №2402/10 від 27.11.2003р. про право зайняття адвокатською діяльністю Ноготкової С.В. та довіреність позивача, згідно якої, в тому числі, Богомазов П.С. та Ноготкова С.В. мають право представляти інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгеоплан» у суді. Як свідчать наявні в матеріалах справи документи, а саме витяг з Єдиного реєстру адвокатів України та ордер №163512 від 30.03.2015р. про надання правової допомоги вказані вище адвокати є членами Адвокатського об'єднання «СК Груп».

За висновками суду, заявлені до стягнення з відповідача витрати на адвокатські послуги підлягають задоволенню частково. При цьому, господарський судом враховано наступне.

Згідно із ч.2 ст.80 Цивільного кодексу України юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до статті 28 Господарського процесуального кодексу України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законом та установчими документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджується довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Отже, виходячи з системного аналізу наведених норм кожна особа здатна бути позивачем та відповідачем у суді, а отримання Товариством з обмеженою відповідальністю «Київгеоплан» послуг адвокатів, пов'язаних з представленням інтересів позивача в суді, не є обов'язковими витратами, які особа має зробити для відновлення свого порушеного права. Аналогічну правову позицію наведено у постанові від 01.10.2002р. Верховного Суду України по справі №30/63.

Одночасно, за приписами п.11 Листа №01-8/155 від 13.02.2002р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування окремих норм чинного законодавства у вирішенні спорів та внесення змін і доповнень до деяких інформаційних листів» вирішуючи питання про розподіл витрат, які підлягають сплаті за послуги адвоката, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування названих витрат не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним. За таких обставин суд, з урахуванням матеріалів конкретної справи, зокрема, ціни позову може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Вказаної правової позиції дотримується і Верховний суд України у постанові від 03.02.2004р. по справі №36/207.

До того ж, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, господарський суд також повинен враховувати принцип справедливості.

У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004р. Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м'якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов'язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Наразі, за висновками суду, витрати на адвокатські послуги в сумі 30 000 грн. є завищеними, оскільки фактично категорія спору, в якій було застосовано такі послуги, не є складною.

Фактично спір у справі виник з договірних відносин, а саме у зв'язку з неналежним виконанням замовником своїх обов'язків з оплати робіт, що у правовому сенсі передбачає встановлення факту виконання робіт, визначення вартості виконаних робіт, суми коштів, які внесено в якості їх оплати, та арифметичне вирахування різниці між ними. До того ж, позов в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат є також лише розрахунковим. Про відсутність ускладнень у вирішенні спорів розглядуваної категорії також свідчить те, що фактично справу було розглянуто протягом двох судових засідань.

Тобто, у даному випадку обсяг та характер порушень своїх зобов'язань за договором №05/04/13 від 16.05.2013р., які було допущено відповідачем, не свідчить про неможливість позивача захистити свої права без відповідної юридичної допомоги, яка, як свідчать матеріали справи, надавалась одразу двома адвокатами.

При цьому, судом враховано, що позовна заява підготовлена адвокатом Богомазовим П.С. містила помилки, а саме у ній було заявлено про стягнення з відповідача пені за порушення строків оплати робіт за спірним правочином, хоча її розмір фактично договором не передбачено, вказане свідчить про неналежну правову обґрунтованість позову.

До того ж, господарським судом прийнято до уваги, що у судових засіданнях інтереси позивача представляла, в тому числі, адвокат Ноготкова С.В., а Богомазов П.С. участі при розгляді спору у судових засіданнях не приймав.

За висновками суду, вказані обставини у сукупності є достатньою підставою для зменшення розміру адвокатських витрат, які підлягають стягненню з відповідача до 5000 грн.

За таких обставин, з огляду на позицію Вищого господарського суду України та Верховного Суду України, враховуючи категорію розглядуваного спору та її складність, суд дійшов висновку про невідповідність обсягу наданих послуг розміру заявлених до стягнення з відповідача на користь позивача витрат на послуги адвоката.

Отже, реалізуючи право на обмеження розміру витрат на послуги адвоката з урахуванням їх розумної необхідності у межах справи №910/6063/15, суд дійшов висновку, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгеоплан» про стягнення з Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м.Києва «Плесо» в частині стягнення витрат на адвокатські послуги підлягають частковому задоволенню на суму 5000 грн.

Всі інші доводи та міркування учасників судового процесу відповідно залишені судом без задоволення і не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

У зв'язку зі зменшенням позовних вимог до 732 855,65 грн. судовий збір в сумі 3585,79 грн., сплачений на підставі платіжного доручення №517 від 06.03.2015р. підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України згідно з приписами п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», а заява б/н від 03.04.2015р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгеоплан» - задоволенню.

Відповідно до приписів ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 14 657,11 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.22, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгеоплан», м.Київ до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м.Києва «Плесо», м.Київ про стягнення основного боргу в сумі 670 154,86 грн., інфляційних втрат в розмірі 57 633,32 грн. та 3% річних в сумі 5067,47 грн.

Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м.Києва «Плесо» (04119, м.Київ, Шевченківський район, вул.Сім'ї Хохлових, буд.15, корп.А. офіс 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгеоплан» (03057, м.Київ, Шевченківський район, вул.Дегтярівська, буд.31, ) основний борг в сумі 670 154,86 грн., інфляційні втрати в розмірі 57 633,32 грн., 3% річних в сумі 5067,47 грн., судовий збір в сумі 14 657,11 грн. та витрати на послуги адвоката в розмірі 5000 грн.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Київгеоплан» » (03057, м.Київ, Шевченківський район, вул.Дегтярівська, буд.31, ) з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 3585,79 грн., сплачений на підставі платіжного доручення №517 від 06.03.2015р.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 14.04.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 17.04.2015р.

Суддя М.О. Любченко