ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2015 р. Справа№ 914/926/15

За позовом: Прокурора Залізничного району м.Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради в особі Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго», м.Львів,

до відповідача: Львівського комунального підприємства «Рембуд», м. Львів,

про стягнення 41' 423,01 грн.

Суддя Яворський Б.І.

при секретарі Кубара А.

Прокурор: Шевчук В.В.,

Представники:

від позивача: Терех-Лагодюк О.М.,

від відповідача: Колодійчук О.В.

На розгляд господарського суду Прокурором Залізничного району м. Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради в особі Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» подано позов до Львівського комунального підприємства «Рембуд» про стягнення 56' 605,25 грн.

Ухвалою суду від 20.03.2015 р. порушено провадження у справі, яку призначено до розгляду на 06.04.2015 р. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.

28.04.2015 р. позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, у якій просив стягнути з відповідача 39' 120,95 грн. - основного боргу, 1' 087,93 грн. - пені, 117,08 грн. - 3% річних та 1' 097,05 грн. - інфляційних втрат. Прокурор у судовому засіданні 28.04.2015 р. підтримав подану позивачем заяву про зменшення позовних вимог.

Щодо зазначеної заяви позивача суд зазначає наступне. Відповідно до п.3.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р., передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

У судовому засіданні 28.04.2015р. прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про зменшення позовних вимог, просили стягнути з відповідача 39' 120,95 грн. - основного боргу, 1' 087,93 грн. - пені, 117,08 грн. - 3% річних та 1' 097,05 грн. - інфляційних втрат. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем у порушення договору №1038 від 01.10.2003 р. не здійснено оплати за отримані послуги з постачання теплової енергії, внаслідок чого станом на 01.03.2015 р. виникла заборгованість.

У судове засідання 28.04.2015 р. відповідач з'явився, у відзиві позовні вимоги визнав, просив розтермінувати заборгованість у розмірі 41' 423,01 грн. на 6 місяців у зв'язку з важким фінансовим становищем.

Позивач заперечив проти розтермінування суми заборгованості, оскільки ЛКП «Залізничнетеплоенерго» перебуває у надзивичайно складному фінансовому становищі. До того ж, відповідач не надав жодних доказів наявності обставин, що підтверджують неможливість вчасного погашення заборгованості. Прокурор підтримав позицію позивача щодо розстрочки виконання рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

01.10.2003р. між Львівським комунальним підприємством «Рембуд» (покупець, відповідач у справі) та Львівським комунальним підприємством «Залізничнетеплоенерго» (енергопостачальна організація, позивач у справі) було укладено договір №1038 про постачання теплової енергії в гарячій воді, відповідно до умов якого енергопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати покупцеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а покупець зобов'язується отримувати та оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Відповідно до п.2.1 договору теплова енергія постачається покупцеві в обсягах згідно з додатком 1 до договору у вигляді гарячої води на такі потреби:

- Опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону;

- Гаряче водопостачання - протягом року згідно з графіком, затвердженим органами місцевої влади.

Початок та закінчення оплювального сезону встановлюється відповідними органами влади (п.2.2 договору).

Облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку при їх наявності, а при їх відсутності - розрахунковим способом (п.5.1 договору).

Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію сторони погодили у р.6 договору. Розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів та іншими незабороненими законодавством формами. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Покупець до 25-го числа місяця, наступного за звітним, сплачує енергопостачальній організації вартість фактично спожитої теплової енергії.

23.10.2014 р. сторони підписали Акт №371 про початок опалювального сезону 2014-2015 р.р. з 22.10.2014 р.

Позивачем надано, а відповідачем отримано теплову енергію за 01.10.2014 р. - 01.03.2015р. на загальну суму 54' 303,19 грн., що підтверджується:

· Рахунком №10-1038 від 31.10.2014 р. за жовтень 2014 р. на загальну суму 9' 713,87 грн. та Актом реалізації теплової енергії за жовтень 2014 р.;

· Рахунком №11-1038 від 30.11.2014 р. за листопад 2014 р. на загальну суму 16' 101,02 грн. та Актом реалізації теплової енергії за листопад 2014 р.;

· Рахунком №12-1038 від 31.12.2014 р. за грудень 2014 . на загальну суму 19' 588,52 грн. та Актом реалізації теплової енергії за грудень 2014 р.;

· Рахунком №1-1038 від 31.01.2015 р. за січень 2015р . на загальну суму 22' 588,75 грн. та Актом реалізації теплової енергії за січень 2015 р.;

· Рахунком №1-1038 від 31.01.2015 р. за січень 2015р . на загальну суму 22' 588,75 грн. та Актом реалізації теплової енергії за січень 2015 р.;

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 05.02.2014 р. №695 «Про передачу на баланс львівських комунальних підприємств житлових будинків та нежитлової будівлі ЛКП «Рембуд» вирішено передати житлові будинки, які перебували ЛКП «Рембуд» іншим комунальним підприємствам м. Львова. На виконання зазначеного рішення виконавчого комітету ЛМР відповідачем передано на баланс ЛКП «Нове» з 01.02.2015 р. житлові будинки по вул. Виговського, 55 та вул. О. Кульчицької,12, а також зараховано на ЛКП «Нове» заборгованість відповідача за теплопостачання та підігрів води в сумі 40' 333,58 грн.

Листом №63 від 17.03.2015 р. відповідач повідомив ЛКП «Залізничнетеплоенерго» про передачу ЛКП «Нове» з 01.02.2015 р. своєї кредиторської заборгованості за теплопостачання та підігрів води в сумі 40' 333,58 грн.

Станом на дату прийняття рішення доказів погашення заборгованості відповідачем не надано.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між сторонами виникли взаємні права та обов'язки на підставі договору про надання послуг з теплопостачання.

Згідно ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 6 ст. 19 ЗУ "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до п. 40 Правил користування теплової енергії, споживач теплової енергії зобов'язаний, зокрема, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Відповідно до п.3.2.2 договору відповідач зобов'язувався оплачувати спожиту теплову енергію у терміни, передбачені договором.

Як убачається з матеріалів справи відповідачем здійснювалося споживання послуг з теплопостачання, однак не були оплачені, тому вимога прокурора і позивача про стягнення 39' 120,95 грн. заборгованості є правомірною.

На підставі п.7.2.3 договору позивач просить стягнути з відповідача 1' 087,93 грн. - пені. На підставі ст.625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача 117,08 грн. - 3% річних та 1'097,05 грн. - інфляційних втрат. Суд, здійснивши перерахунок штрафних санкцій, звертає увагу позивача, що про проведенні розрахунку ним неправильно визначено дату виникнення заборгованості (початок з 25 числа наступного за звітним), крім того, за рахунком за січень 2015 р. обов'язок платити виникає лише з 26.02.2015 р., а тому в заявленому періоді з 01.10.2014 р. по 31.01.2015 р. до стягнення не входить рахунок за січень 2015 р. Через це до стягнення з відповідача підлягає 115,85 грн. - 3% річних та 1' 097,05 грн. - інфляційних втрат та 1'081,27 грн. - пені.

Щодо заяви відповідача про розстрочку виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання (п.7.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17.10.2012 р. №9). Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

У п. 7.2. цієї ж постанови Пленум ВГСУ звертає увагу, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Проте відповідачем не подано жодних доказів (довідки з банків про залишок коштів на рахунках, фінансовий звіт за рік, дані про дебіторську і кредиторську заборгованість тощо), які б підтверджували його складну фінансову ситуацію та можливе подальше її ускладнення у зв'язку з погашенням заявленої до стягнення суми заборгованості.

Зважаючи на наведене, враховуючи заперечення позивача та прокурора щодо розстрочення виконання рішення суду, відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача про розстрочення присудженої до стягнення суми стоком на 6 місяців.

Відповідно до ч.2 ст.4-3 та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст.43 ГПК України).

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

У п. 10 постанови «Про судове рішення» від 26.03.2012 р. №6 Пленум Вищого господарського суду України звертає увагу, що результати розгляду господарським судом заяв (клопотань) учасників судового процесу повинні зазначатися в мотивувальній, а не в резолютивній частині рішення суду, прийнятого по суті справи, за винятком тих випадків, коли суд вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову (статті 67, 68 ГПК), відстрочку або розстрочку виконання рішення (стаття 121 ГПК).

У силу вимог ст.49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст.11, 526, 625 Цивільного кодексу України та ст.ст. 3, 12, 29, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Львівського комунального підприємства «Рембуд» (79008, м. Львів, пл.Галицька,15, ідентифікаційний ) на користь Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» (79054, м. Львів, вул. С.Петлюри, буд. 4А, ідентифікаційний ) 39' 120,95 грн. - заборгованості, 1' 081,27 грн. - пені, 115,85 грн. - 3% річних, 1' 097,05 грн. - інфляційних втрат та 1' 827,00 грн. - судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. У задоволенні клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду відмовити.

5. Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

У судовому засіданні 28.04.2015р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст складений та підписаний 30.04.2015 р.

Суддя Яворський Б.І.