УХВАЛА

16.04.2015Справа № 910/14759/14

За скаргою Публічного акціонерного товариства "Банк Форум"

на дії відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства «Білоцерківмазмаз»

До Публічного акціонерного товариства "Банк Форум"

Третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального органу Колєсник Світлана Анатоліївна

Про припинення договорів іпотеки та застави, зняття заборони відчуження

Суддя Ващенко Т.М.

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

Від третьої особи: не з'явився

Від ДВС: не з'явився

Обставини справи:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 26.08.14. у справі № 910/14759/14 (залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.11.14. та постановою Вищого господарського суду України від 12.01.15.) позов задоволено повністю.

24.11.14. на виконання вищевказаного рішення були видані відповідні накази.

13.03.15. до Господарського суду міста Києва через відділ діловодства надійшли скарга Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" на дії відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, відповідно до якої скаржник просить суд:

- визнати бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві у виконавчому провадженні ВП № 446592167 щодо не вчинення дій передбачених ч.5 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" - незаконною.

- зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 446592167 та скасувати інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провести інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження;

- копію постанови про закінчення виконавчого провадження та виконавчий документ направити до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за адресою 02100, м. Київ, бульв. Верховної Ради, 7.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.15. розгляд вказаної скарг було призначено на 16.04.15.

30.03.15. від позивача через відділ діловодства суду надійшло клопотання про припинення провадження по розгляду скарги Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" на дії відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві.

Представники учасників судового процесу в судове засідання 16.04.15. не з'явились, про причини неявки суд не повідомили,про дату час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Розглянувши в судовому засіданні 16.04.15. клопотання позивача про припинення провадження по розгляду скарги, суд відмовляє в його задоволенні оскільки нормами ГПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту, визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган Державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. Припинення провадження по розгляду скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби на підставі приписів ст. 80 ГПК України не передбачено нормами чинного законодавства України.

Відповідно до приписів ст. 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши матеріали скарги, Господарський суд міста Києва, встановив:

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон). Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Зазначеним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

В силу ст. 1 Закону, виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.03. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» визначено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень господарських судів.

Акт державного органу - це юридична форма рішень цього органу, які спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин, породжують певні правові наслідки і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Згідно положень Закону України «Про виконавче провадження», юридичним оформленням сукупності дій уповноваженої особи, направлених на виконання рішення суду є постанова державного виконавця.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про державну виконавчу службу», дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до вищестоящої посадової особи або до суду у порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 3 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Право на таке оскарження може бути реалізовано з дотриманням вимог статей 17, 25, 26, 27, 32, 35, 38, 39 та ін. Закону України «Про виконавче провадження» та в порядку, визначеному статтею 82 цього Закону.

Отже, оскарженню підлягають дії (бездіяльність) державного виконавця оформлені відповідною постановою.

Закон України «Про виконавче провадження», який є спеціальною нормою не передбачає можливість оскарження всього виконавчого провадження по виконанню виконавчого документа.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.03., стягувач, боржник або прокурор мають право оскаржити дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів тільки до господарського суду, який розглянув відповідну справу по першій інстанції.

У відповідності до ч. 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим Кодексом та законом України «Про виконавче провадження».

Подану скаргу обґрунтовано тим, що оскільки з 13.06.14. Національним банком України прийнято рішення про відкликання ліцензії та ліквідацію скаржника, то відповідно до приписів ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження № 46592167 по виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 24.11.14. № 910/14759/14 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства «Білоцерківмазмаз» 19 488,00 грн. витрат по сплаті судового збору, підлягає закінченню.

За твердженням скаржника, державним виконавцем не було вчинено жодних дій по закінченню означеного виконавчого провадження, що стало підставою для звернення Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" з даною скаргою до суду.

Судом встановлено, що 18.02.15. постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві було відкрито виконавче провадження № 46592167 по виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 24.11.14. № 910/14759/14 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства «Білоцерківмазмаз» 19 488,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Постановою Правління Національного банку України від 13.06.14. № 355 відкликано банківську ліцензію та вирішено ліквідувати ПАТ «Банк Форум» з 13.06.14.

Заявою від 26.02.15. № 2754/12 скаржник звернувся до відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві про закінчення виконавчого провадження № 46592167 та зняття арешту з майна і грошових коштів відповідача.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

У відповідності до даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень 11.03.15. державним виконавцем Гудзь Романом Володимировичем органу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 46592167 на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження».

Таким чином, вимоги скаржника про визнання бездіяльності Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві у виконавчому провадженні ВП № 446592167 щодо не вчинення дій передбачених ч.5 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" незаконною та зобов'язання відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 446592167 задоволенню не підлягають.

Крім того, не підлягають задоволенню вимоги скаржника про зобов'язання відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві скасувати інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провести інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження та направити копію постанови про закінчення виконавчого провадження та виконавчий документ до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з огляду на наступне.

Як вбачається з даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, жодних заходів примусового виконання рішення у виконавчому провадженні № 46592167 державним виконавцем вжито не було.

При цьому, постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій не є заходами примусового виконання рішення, а за своєю суттю є санкцією за невиконання боржником рішення суду у встановлений для того строк.

Крім того, постанова про стягнення виконавчого збору та постанова про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом (ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 5 ст. 41 вказаного Закону).

Далі суд звертає увагу скаржника на наступне.

Частинами 1, 2 та 6 статті 83 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби; начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом; контроль за законністю виконавчого провадження здійснюють Міністерство юстиції України через Департамент державної виконавчої служби, а Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі - через відповідні управління державної виконавчої служби.

Приписами ч. 7 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що забороняється втручання інших державних або недержавних органів та їх посадових осіб у виконавче провадження, крім випадків, передбачених цим Законом.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

У відповідності до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.03 р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», заяви, подання учасників виконавчого провадження вирішуються загальним і господарським судами мотивованими ухвалами відповідно до вимог статей 232 - 234 ЦПК та статей 86, 1212 ГПК. Виходячи зі змісту ст. 24824 ЦПК у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби (наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених Законом України «Про виконавче провадження»), проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом або скоротити його.

Судом враховано, що відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону та п. 2.1.4 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.99. № 74/5, сторони та інші учасники виконавчого провадження мають право знайомитись з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні й письмові пояснення в процесі виконавчих дій, висловлювати свої доводи, міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі при проведенні експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження, заявляти відводи у випадках, передбачених Законом, оскаржувати дії (бездіяльність) державного виконавця з питань виконавчого провадження та користуватись іншими правами, наданими Законом.

Разом з тим, скаржником не подано жодних доказів на підтвердження того, що постанова від 11.03.15. про закінчення виконавчого провадження № 46592167 відповідачу не направлялась.

Крім того, дані стосовно виконавчих документів, що надійшли до органу державної виконавчої служби, та подальшого виконання відкритих виконавчих проваджень підлягають обов'язковому занесенню до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень відповідно до вимог Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень. Дані вносять з моменту впровадження автоматизованої системи "Реєстр виконавчих проваджень". Документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень (п. 13 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.99. № 74/5).

Положеннями п. 3.3, п. 3.4 Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20.05.03. № 43/5, відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Єдиного реєстру одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія. У разі здійснення виконавчої дії за межами органу ДВС відомості про таку дію вносяться до Єдиного реєстру протягом двох робочих днів після її проведення або надходження повідомлення про її проведення. Відомості про відкладення провадження виконавчих дій, зупинення виконавчого провадження, поновлення виконавчого провадження вносяться до Єдиного реєстру не пізніше наступного робочого дня після винесення відповідних постанов.

Згідно з п. 5.2 вказаного Положення, право доступу до виконавчого провадження шляхом пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування всіх документів та відомостей виконавчого провадження мають сторони виконавчого провадження, у якому вони беруть участь. Указаний доступ до інформації Єдиного реєстру здійснюється безоплатно та цілодобово з використанням звичайних програмних засобів перегляду інформації у мережі інтернет через веб-сайт, який ведеться Адміністратором Єдиного реєстру. З метою забезпечення доступу до інформації Єдиного реєстру сторонам виконавчого провадження у постанові про відкриття виконавчого провадження роз'яснюється таке право, указуються адреса відповідного веб-сайту в мережі інтернет, а також ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження та порядок його використання.

Матеріали скарги містять постанову від 18.02.15. про відкриття виконавчого провадження № 46592167 з реєстраційним номером виконавчого провадження та ідентифікатором доступу. Отже, відповідач був обізнаний про відкриття виконавчого провадження і мав можливість слідкувати за всіма постановами, що виносились державним виконавцем в межах вказаного виконавчого провадження.

Крім того, за приписами ч. 2 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», у випадках, передбачених пунктами 1 - 6, 8, 9, 11 - 13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту, визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган Державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє (п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»).

Враховуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги скаржника щодо визнання незаконною бездіяльності Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві у виконавчому провадженні ВП № 446592167 щодо не вчинення дій передбачених ч.5 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження", зобов'язання Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 446592167 та скасувати інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провести інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження та направити копію постанови про закінчення виконавчого провадження та виконавчий документ до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального Кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на дії відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві відмовити повністю.

Суддя Т.М. Ващенко