РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2015Справа №910/28076/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Агрохімічна Компанія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАССМА РІТЕЙЛ"

про розірвання договору

Суддя Гумега О.В.

Представники

від позивача: Ставицький Б.О. - директор

від відповідача: Радзієвська О.Є. за довіреністю б/н від 07.06.2014 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

05.12.2014 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська Агрохімічна Компанія" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАССМА РІТЕЙЛ" (відповідач) про розірвання Договору купівлі-продажу будівлі складу літ. Е площею 101,2 кв.м., укладеного 15.12.2011 р. між ТОВ "Українська Агрохімічна Компанія" в особі Зіфтіної М.Ю. та ТОВ "ВАССМА РІТЕЙЛ" в особі Власенка А.І. В якості додатку до позовної заяви додано заяву про забезпечення позову від 15.12.2014 р.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов вищенаведеного договору купівлі-продажу в частині повної та своєчасної оплати 23450,00 грн. вартості нерухомого майна, що є предметом вказаного договору, у зв'язку з чим позивач просить суд розірвати наведений договір купівлі-продажу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2014 р. № 910/28076/14 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Агрохімічна Компанія" та додані до неї документи повернуто заявнику без розгляду на підставі п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.02.2015 р. у справі № 910/28076/14 задоволено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Агрохімічна Компанія" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.12.2014 р. № 910/28076/14, зазначену ухвалу суду скасовано, матеріали справи № 910/28076/14 направлено до Господарського суду міста Києва для розгляду справи по суті.

02.03.2015 р. матеріали справи № 910/28076/14 повернуто до Господарського суду міста Києва та передано судді Гумезі О.В. для розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2015 р. порушено провадження у справі № 910/28076/14 та призначено розгляд справи на 23.03.2015 р. о 10:20 год.

23.03.2015 р. через відділ діловодства суду від представника позивача надійшов супровідний лист з документами для залучення до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду від 03.03.2015 р., а саме: витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно позивача; підтвердження про наявність спору між тими ж сторонами; копії ухвали Господарського суду міста Києва від 06.12.2012 р. у справі № 5011-43/10942-2012; копії ухвали Подільського районного суду міста Києва від 22.09.2014 р.; копії постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 12.05.2012 р.; довідки Печерського РУ ГУ МВС України про внесення в ЄРДР від 28.05.2013 р.; копії листа Погонишеву О.Г. від 05.04.2012 р.; опису вкладення у цінний лист від 05.04.2012 р.; копії листа ГУ Міністерства юстиції України від 09.10.2014 р. Ставицькому Б.О.

Вищезазначеним супровідним листом позивач також подав до суду клопотання про витребування доказів, а саме: з відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Печерської в м. Києві РДА (01010, м. Київ,вул.Суворова,19) копії статуту ТОВ "Українська Агрохімічна Компанія" (); з Київського міського нотаріального архіву (02156, м. Київ, вул. Шолом Алейхема, 5-А, тел.: ) - копії документів, що зберігаються у справах приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Білоконь Р.В., реєстр №2491, а саме: наряд всіх документів, на підставі яких було посвідчено договір купівлі-продажу будівлі складу літ.Е площею 101,2 кв.м. від 15.12.2011; з Комунального підприємства "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" (33027, м. Рівне, вул. Білякова, 4-А) - інвентаризаційну справу, що стосується будівлі складу літ.Е площею 101,2 кв.м.

В судове засідання, призначене на 23.03.2015 р., представник відповідача з'явився.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 23.03.2015 р., не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні, призначеному на 23.03.2015 р., судом перевірено виконання сторонами вимог ухвали суду від 03.03.2015 р. про порушення провадження у справі та встановлено, що відповідач вимоги зазначеної ухвали не виконав, а позивач виконав не в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2015 р. розгляд справи відкладено на 20.04.2015 р. об 11:10 год.

17.04.2015 р. представник відповідача подав через відділ діловодства суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

В судове засідання, призначене на 20.04.2015 р., представники позивача та відповідача з'явилися.

В судовому засіданні 20.04.2015 р. представник позивача подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, зокрема, постанови Вищого господарського суду України від 02.04.2015 р. у справі № 910/12493/14 за позовом Дмитрієнка Олеся Миколайовича до Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Українська Агрохімічна Компанія", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Кабан Євген Євгенійович, про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Українська Агрохімічна Компанія" від 02.10.2009 р., оформленого протоколом № 02/10-01, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Калацького Олександра Васильовича до Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Українська Агрохімічна Компанія", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Кабан Євген Євгенійович, про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Українська Агрохімічна Компанія" від 02.10.2009 р., оформленого протоколом № 02/10-01. Клопотання судом задоволено та передано до відділу діловодства суду для реєстрації.

В судовому засіданні 20.04.2015 р. представник відповідача подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого у задоволенні заявлених позивачем клопотань та у задоволенні позову просив відмовити. На спростування тверджень позивача про істотне порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу щодо не здійснення оплати нерухомого майна, відповідач залучив до матеріалів cghfdb копію платіжного доручення № 1866 від 17.01.2012 р. на суму 23450,00 грн., яким підтверджується своєчасна та повна оплата відповідачем вартості нерухомого майна, що являється предметом спірного договору купівлі - продажу. У відзиві на позовну заяву відповідач також вказав про недоцільність, на його думку, виклику в судове засідання посадових осіб та інших працівників відповідача та залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Київського міського нотаріального Білоконь Р.В. Відповідач також повідомив суд, що на нерухоме майно, яке є предметом спірного договору купівлі-продажу, накладено заборону відчуження згідно Договору іпотеки, який укладено між ПАТ "ЗЛАТОБАНК" та ТОВ "Вассма Рітейл" та посвідчено 15 лютого 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Олефіренко K.M. за реєстровим № 266. Таким чином, відповідач вказує, що у нього відсутня можливість щодо відчуження нерухомого майна, що є предметом спірного договору купівлі-продажу, тоді як позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що відповідачем може бути відчужено таке майно, а тому, як вважає відповідач, підстави для задоволення заяви позивача про забезпечення позову відсутні. Відзив відповідача залучено до матеріалів справи та передано до відділу діловодства суду для реєстрації.

В судовому засіданні 20.04.2015 р. представник позивача заявив усне клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ "ЗЛАТОБАНК". Представник відповідача з приводу даного клопотання позивача заперечував.

Судом відхилене як безпідставне клопотання представника позивача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ "ЗЛАТОБАНК", враховуючи при цьому, що позивачем не доведено суду, що рішення з даного господарського спору може вплинути на права або обов'язки вказаної третьої особи щодо однієї з сторін даного спору.

В судовому засіданні 20.04.2015 р. представник позивача заявив усне клопотання про витребування доказів, а саме Договору іпотеки, який укладено між ПАТ "ЗЛАТОБАНК" та ТОВ "Вассма Рітейл" та посвідчено 15 лютого 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Олефіренко K.M. за реєстровим № 266 (далі - Договір іпотеки). Представник відповідача з приводу даного клопотання позивача заперечував з огляду на наявність відповідного доказу в матеріалах справи.

Судом відхилене вищезазначене клопотання представника позивача про витребування доказів, оскільки Договір іпотеки залучений відповідачем до матеріалів справи в якості додатку № 4 до відзиву на позовну заяву.

В судовому засіданні 20.04.2015 р. представник позивача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з необхідністю подання заяви про зміну предмету та підстав позову. Представник відповідача з приводу даного клопотання позивача заперечував.

Судом відхилене вищезазначене клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, оскільки приписами статті 77 ГПК України не визначено в якості підстави для відкладення розгляду справи бажання сторони подати ту чи іншу заяву, при цьому судом зауважено, що одночасна зміна предмету та підстав позову не допускається.

В судовому засіданні 20.04.2015 р. представник позивача подав клопотання про вирішення спору у справі № 910/28076/14 у більш тривалий строк, ніж встановлено ч. 1 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України. Представник відповідача залишив вирішення даного клопотання позивача на розсуд суду.

Судом відхилене вищенаведене клопотання представника позивача, оскільки останнім не доведено суду належними доказами наявності виняткового випадку для продовження строку розгляду даного спору, як це передбачене статтею 69 ГПК України.

В судовому засіданні 20.04.2015 р. представник позивача не підтримав клопотання про витребування доказів від 23.03.2015 р., яке було додане ним в якості додатку до супровідного листа позивача, поданого через відділ діловодства суду 23.03.2015 р., а також не підтримав заяву про забезпечення позову від 15.12.2014 р., залучену в якості додатку до позовної заяви. Враховуючи наведене, вказані клопотання про витребування доказів та заява про забезпечення позову судом не розглядались.

Представник позивача в судовому засіданні 20.04.2015 р. надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, позов підтримав повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні 20.04.2015 р. проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судових засіданнях оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська агрохімічна компанія" (позивач, продавець) в особі представника Зіфтіної М.Ю., яка діяла на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Білоконь Р.В. 03 грудня 2011 року за реєстровим номером 2380, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вассма Рітейл" (відповідач, покупець), в особі директора Власенка А.І., який діяв на підставі Статуту та протоколу № 24/11-01 зборів учасників ТОВ "Вассма Рітейл" від 24.11.2011 р., був укладений Договір купівлі-продажу будівлі складу літ. Е площею 101,2 кв. м (надалі - Договір купівлі-продажу).

Договір купівлі-продажу було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Білоконь Р.В. 15.12.2011 р. за реєстровим № 2491.

Згідно пунктів 1.1., 1.2. Договору купівлі-продажу продавець (позивач) зобов'язався передати у власність покупця (відповідача) будівлі складу літ.Е площею 101,2 кв.м (надалі - нерухоме майно), що знаходяться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, село Городок, вул. Штейнгеля барона, буд.145, реєстраційний номер 4468307, опис об'єкта: будівля цегляна. В свою чергу, покупець (відповідач) зобов'язався прийняти у власність нерухоме майно і сплатити за нього обумовлену грошову суму.

Відповідно до пункту 1.7. Договору купівлі-продажу вбачається, що відчужуване нерухоме майно оглянуто покупцем (відповідачем), недоліків, які перешкоджають використанню майна за цільовим призначенням на момент огляду не виявлено, претензії до продавця (позивача) щодо якісних характеристик відчужуваного майна у покупця відсутні.

Відповідно до пунктів 1.8., 1.9. Договору купівлі-продажу також вбачається, що продавцем повідомлено покупця про згоду учасників ТОВ "Українська агрохімічна компанія" на відчуження вказаного нерухомого майна, що оформлено протоколом № 02/10-01 зборів учасників ТОВ "Українська агрохімічна компанія" від 02.10.2009 р., а покупцем повідомлено продавця про згоду учасників ТОВ "Вассма Рітейл" на набуття у власність вказаного нерухомого майна, що оформлено протоколом № 24/11-01 зборів учасників ТОВ "Вассма Рітейл" від 24.11.2011 р.

Пунктами 2.1., 2.2. Договору купівлі-продажу визначено, що продаж нерухомого майна вчиняється за ціною 23450,00 грн. (в т.ч. ПДВ), яку покупець (відповідач) сплачує продавцю (позивачу) до 20.01.2012 р. на поточний рахунок продавця.

Згідно п.п. 3.1.5. п. 3.1. Договору купівлі-продажу покупець (позивач) зобов'язаний звільнити нерухоме майно до 17 грудня 2011 року.

Згідно п.п. 3.3.1. п. 3.3 Договору купівлі-продажу покупець (відповідач) зобов'язаний сплатити за нерухоме майно ціну, встановлену цим договором.

Відповідно до п. 4.3. Договору купівлі-продажу витрати у зв'язку з укладанням цього договору сплачує продавець (позивач).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених Господарським процесуальним кодексом України заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі, припинення правовідношення.

Відповідно до ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

З огляду на положення зазначеної норми та принцип диспозитивності у господарському судочинстві, позивач має право вільно обирати способи захисту порушеного права чи інтересу.

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про розірвання Договору купівлі-продажу будівлі складу літ. Е площею 101,2 кв.м., укладеного 15.12.2011 р. між ним та відповідачем.

Позивач стверджує, що після підписання наведеного договору купівлі-продажу та звільнення позивачем нерухомого майна, що є предметом цього договору, відповідач зареєстрував в Комунальному підприємстві "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" право власності на дане нерухоме майно.

Втім, як зазначає позивач, відповідач не здійснив оплату нерухомого майна в сумі та в строк, визначені в пунктах 2.1. 2.2. Договору купівлі-продажу, а рівно не виконав такий свій обов'язок за Договором купівлі-продажу і станом на час звернення позивача з даним позовом до суду.

Невиконання відповідачем свого обов'язку за Договором купівлі-продажу щодо оплати вартості нерухомого майна (об'єкта купівлі-продажу) позивач вважає істотним порушенням умов цього договору та підставою для розірвання цього договору в судовому порядку.

Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечував, оскільки істотне порушення умов Договору купівлі-продажу з боку відповідача, на яке позивач посилається як на підставу розірвання даного договору, відсутнє, що підтверджується платіжним дорученням № 1866 від 17.01.2012 р. на суму 23450,00 грн. в якості доказу своєчасної та повної оплати відповідачем вартості нерухомого майна за Договором купівлі-продажу. При цьому інших підстав для розірвання спірного договору позивачем не вказано.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України), майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 1 статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Отже, за змістом статті 651 ЦК України - договір може бути розірвано за наявності істотного порушення умов договору.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 188 ГК України визначено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не звертався до відповідача з вимогою про розірвання спірного Договору купівлі-продажу.

У якості істотного порушення умов Договору купівлі-продажу позивач визначає не здійснення відповідачем оплати нерухомого майна в сумі та в строк, які обумовлені в пунктах 2.1., 2.2. Договору купівлі-продажу.

Отже, фактично позивач стверджує про невиконання відповідачем умов пунктів 2.1., 2.2. Договору купівлі-продажу, у зв'язку з чим у відповідача, на думку позивача, наявна заборгованість перед позивачем в розмірі вартості нерухомого майна - об'єкта купівлі-продажу за вказаним договором.

Натомість, наявні в матеріалах справи докази, а саме: платіжне доручення № 1866 від 17.01.2012 р. на суму 23450,00 грн., повністю спростовують вищенаведені доводи позивача.

Так, пунктами 2.1., 2.2. Договору купівлі-продажу визначено, що продаж нерухомого майна вчиняється за ціною 23450,00 грн. (в т.ч. ПДВ), яку покупець (відповідач) сплачує продавцю (позивачу) до 20.01.2012 р. на поточний рахунок продавця.

Відповідно до "призначення платежу" платіжного доручення № 1866 від 17.01.2012 р. вбачається, що перерахована за цим платіжним дорученням на рахунок позивача сума в розмірі 23450,00 грн. є "оплатою за нерухоме майно згідно договору купівлі - продажу будівлі складу ЛІТ.Е площею 101,2 кв. м від 15.12.2011…". Таким чином, наведене платіжне доручення підтверджує повне та своєчасне виконання відповідачем умов пунктів 2.1., 2.2. Договору купівлі-продажу щодо оплати нерухомого майна - об'єкта купівлі-продажу за спірним договором.

Таким чином, доводи позивача стосовно істотного порушення відповідачем умов Договору купівлі-продажу, яке полягає у нездійсненні відповідачем оплати нерухомого майна за цим договором, а рівно наявності заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі вартості нерухомого майна, є безпідставними та необґрунтованими.

За таких обставин, оскільки істотне порушення умов Договору купівлі-продажу з боку відповідача, на яке позивач посилається як на підставу розірвання даного договору, відсутнє, а інших підстав для розірвання даного договору позивачем не вказано, суд прийшов до висновку про про відсутність у позивача належних та достатніх обґрунтувань позовних вимог про розірвання Договору купівлі - продажу будівлі складу літ. Е площею 101,2 кв.м., укладеного сторонами 15.12.2011 р., а тому в позові належить відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду відмову в позові судовий збір в сумі 1218,00 грн. покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 35, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.04.2015 р.

Суддя Гумега О. В.