ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2015 р. Справа № 923/280/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Короткій Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРТУНА", с/рада Таїровська Одеської області

до: Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м.Херсон

про стягнення 327 673 грн. 00 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - Ігнатов Д.І., представник за дорученням від 10.03.2015р.;

від відповідача - Берднік К.Г., представник за дорученням № 32 від 05.01.2015р.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОРТУНА" (позивач) звернулося до господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (відповідач) про стягнення 327 673 грн. 00 коп.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

В судовому засіданні 7 квітня 2015 року оголошувалась перерва до 9 квітня 2015 року, після чого розгляд справи було продовжено; в судовому засіданні 16 квітня 2015 року оголошувалась перерва до 21 квітня 2015 року, після чого розгляд справи було продовжено .

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані до справи докази, заслухавши представників сторін, які прибули в судове засідання, суд -

в с т а н о в и в:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фортуна» (далі - позивач, субпідрядник) та Дочірнім підприємством «Херсонський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі - відповідач, генпідрядник) укладено Договір №56 від 22 вересня 2011 року (далі - договір №56), за умовами якого субпідрядник зобов'язується у вересні 2011 року - жовтні 2011 року виконати генпідряднику роботи, зазначені в кошторисній документації, а генпідрядник - прийняти та оплатити такі роботи. 22 вересня 2011 року між сторонами було підписано Додаток 1 до договору №56 «Конкретизовані та інші умови Договору» (далі - Додаток №1 до договору №56).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фортуна» (далі - позивач, виконавець) та Дочірнім підприємством «Херсонський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі - відповідач, замовник) укладено Договір №29 А-М на роботи (послуги) з реконструкції а-д М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (на Таганрог) км 164+000 - км 165+100 (км 176+631-км177+731) від 12 жовтня 2011 року (далі - договір №29), за умовами якого виконавець зобов'язується у жовтні - грудні 2011 року виконати роботи (послуги) з реконструкції на а-д М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (на Таганрог) км 164+000 - км 165+100 (км 176+631-км177+731) - земляні роботи.

Договори підписані сторонами без зауважень, скріплені печаткою.

Із огляду на зазначені Договори суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою вони є договорами підряду, правовідносини, які витікають із них, регулюються главою 61 ЦК України.

Вищевказані договори є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань.

Так, ст.173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Законами України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Однією з підстав виникнення господарського зобов'язання, згідно ст.174 ГК України, є господарський договір.

Відповідно до ч.1 ст.175 ГК України, майново-господарські зобов'язання, які є одним із видів господарських зобов'язань, - це цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на корить другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, що визначено ст.175 ГК України.

В силу п.1 ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

За змістом ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Матеріали справи свідчать, що позивач умови договору №56 виконав в повному обсязі, що підтверджується актом приймання-передачі виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт (форма №КБ-3) за грудень 2011 року на суму 59900,40 грн. та актом приймання-передачі виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт (форма №КБ-3) за жовтень 2011 року на суму 25500,00 грн.

За умовами п.4.1. договору №56 оплата виконаних робіт проводиться після пред'явлення рахунка на оплату роботи або після підписання сторонами акта приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт.

За умовами п.4.1. Додатку №1 до договору №56 розрахунки проводяться шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок субпідрядника, вказаний у даному договорі протягом 30 банківських днів з дати надходження відповідних коштів від Служби автомобільних доріг у Херсонській області в межах фінансових ресурсів, призначених на ці цілі та на підставі підписаних сторонами акта приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт та одержання рахунку на оплату робіт.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач на виконання умов договору №56 виставив відповідачу рахунок-фактуру №СФ-00048 від 20.09.2012 року на суму 59301,40 грн.

В порушення умов договору №56 відповідач виконані позивачем роботи оплатив частково в сумі 25407,48 грн., заборгованість за договором №56 складає 33893,92 грн. Вищевказану суму боргу також сторони погодили в акті звіряння розрахунків, підписаному обома сторонами (а.с.48).

Матеріали справи свідчать, що позивач умови договору №29 виконав в повному обсязі, що підтверджується актом приймання-передачі виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт (форма №КБ-3) за грудень 2011 року на суму 293779,33 грн.

За умовами п.2.2., п.2.3. договору №29 рахунок виставляється виконавцем на підставі акту виконаних робіт, який оформляється виконавцем та замовником. Розрахунки проводяться шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок виконавця, вказаний у даному договорі протягом 30 банківських днів з дати надходження відповідних коштів від Служби автомобільних доріг та в межах фінансових ресурсів, призначених на ці цілі, та на підставі підписаних сторонами акта приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт та одержання від учасника рахунку на оплату за виконану роботу.

Відповідач проти позову заперечує, посилається на неотримання рахунків на оплату, а відтак, - вважає відсутнім обов'язок щодо оплати виконаних робіт за договорами. Відповідач стверджує, що не отримував рахунку №СФ-00147 від 31.12.2011 року на суму 293779,33 грн., а тому й не має обов'язку щодо його оплати. В додаткових поясненнях (а.с.121) відповідач стверджує, що в платіжному дорученні №16712 від 20.09.2015 року рахунок №СФ-00048 від 20.09.2012 р. вказаний помилково. Суд звертає увагу відповідача, що умовами договору не передбачено порядок вручення рахунку. Враховуючи те, що відповідач заперечує й отримання рахунку №СФ-00048 від 20.09.2012 року, але матеріалами справи спростовується позиція відповідача і підтверджується, що рахунок відповідач отримав і саме на підставі рахунку №СФ-00048 від 20.09.2012 року було частково сплачено борг за договором №56. Враховуючи викладене, суд не погоджується з думкою відповідача щодо відсутності обов'язку оплати виконаних робіт за договором №29 та договором №56.

В порушення умов договору №29 відповідач виконані позивачем роботи не оплатив, заборгованість за договором №29 складає 293779,33 грн. Вищевказану суму боргу також сторони погодили в акті звіряння розрахунків, підписаному обома сторонами (а.с.62).

Матеріалами справи підтверджується, що 26.11.2014 року позивач направляв відповідачу претензії про сплату боргу та акти звірки.

З огляду на вищезазначене, враховуючи умови договорів, вимоги чинного законодавства, оцінюючи обставини справи в їх сукупності, - суд дійшов висновку, що відповідач повинен розрахуватися за фактично виконані позивачем роботи.

Суд не погоджується з думкою відповідача щодо порушення правил об'єднання позовних вимог в одній позовній заяві, оскільки вищевикладене спростовується наявними матеріалами справи (в договорах передбачено виконання робіт по реконструкції автомобільних доріг).

16 квітня 2015 року відповідач надав до матеріалів справи заяви про застосування строків позовної давності до позовних вимог за договором №56 та договором №29.

Згідно приписів ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

На думку відповідача, оскільки акти приймання виконаних робіт та Довідки про вартість виконаних робіт за договором №56 та договором №29 були підписані сторонами в грудні 2011 року, - позивачем пропущено строк позовної давності.

Суд не погоджується з позицією відповідача з огляду на наступне.

Статтею 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Згідно п.4.4.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. №10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» у дослідженні обставин, пов'язаних із вчиненням зобов'язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, господарському суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір та часткова сплати боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Матеріалами справи підтверджується, що перебіг строків позовної давності переривався:

- за договором №56 - у зв'язку з проведенням ДП «Херсонський облавтодор» часткової оплати боргу - платіжним дорученням №16712 20.09.2012 року було частково сплачено суму боргу в розмірі 25407,48 грн.; також суд звертає увагу відповідача, що між сторонами було підписано акт звіряння розрахунків за період 01.01.2010 по 31.12.2013 р. (а.с.48), що також свідчить про визнання суми боргу за договором №56;

- за договором №29 - у зв'язку з підписанням між сторонами 01.08.2013 року акту звірки взаємних розрахунків (а.с.62), що є підтвердженням визнання відповідачем суми боргу за договором №29.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, підстави застосовувати строк позовної давності відсутні.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до положень ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

В силу ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст..43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Судові витрати відповідно до приписів ст.49 ГПК України покладаються на відповідача.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного рішення.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2.Стягнути з Дочірнього підприємства «Херсонський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (73036, м.Херсон, вул.Поповича, 23, р/р 5 АБ «Укргазбанк» у м.Хе6рсоні, МФО 320478, ІПП 36) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортуна» (65496, Одеська область, Овідіопольський район, Таїровська с/р, вул.Академіка Вільямса, б.93, р/р 5115 в ПАТ «МІБ» м.Київ, МФО 380582, ) 327673,00 грн. боргу та 6553,47 грн. судового збору.

Повне рішення складено 27.04.2015 р.

Суддя В.В.Литвинова