номер провадження справи 6/36/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Запоріжжя

22.04.2015 Справа № 908/1247/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства „Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (вул. Левченко, буд. 1, м. Маріуполь Донецької області, 87504)

До Державного підприємства „Донецька залізниця" (вул. Артема, буд. 68, м. Донецьк, 83062)

Про стягнення 13 042 грн. 37 коп.

Суддя Місюра Л.С.

За участю представників :

Від позивача: Шевелев В.Г. - дов. №09/38 від 01.01.2015р.

Від відповідача: не з'явився

Розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства „Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" м. Маріуполь Донецької області до Державного підприємства „Донецька залізниця" м. Донецьк про стягнення 13 042 грн. 37 коп., суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить стягнути з відповідача збитки, спричинені незбереженням вантажу при перевезенні в сумі 13 042 грн. 37 коп.

Розгляд справи двічі відкладався.

22.04.2015р. розгляд справи продовжений та прийнято рішення.

Позивач направив відповідачу на його електрону адресу копію позовній заяви та додані до неї документи. Докази направлення позивачем відповідачу копії позовній заяви та доданих до неї документів знаходяться в матеріалах справи.

В матеріалах справи міститься Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців № 20177583 від 26.02.2015 року, відповідно до якого Державне підприємство „Донецька залізниця" знаходиться за адресою: вул. Артема, буд. 68, м. Донецьк, 83000.

Однак, листами вих. № 04-16-83 від 20.01.2015р. та вих. № 04-16-416 від 30.03.2015р. Запорізька дирекція УДППЗ „Укрпошта" повідомила про припинення приймання поштових відправлень на /з територію (ї) Донецької та Луганської областей, у т.ч. м. Донецьк.

З огляду на вказане, у господарського суду була відсутня можливість направити ухвали суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання від 27.02.2015 року та про відкладення розгляду справи від 25.03.2015 року і від 08.04.2015 року відповідачу на адресу: вул. Артема, буд. 68, м. Донецьк, 83062, про що складені відповідні акти від 27.02.2015 року, від 25.03.2015 року та від 08.04.2015р.

На підставі викладеного, ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання від 27.02.2015 року та ухвали суд про відкладення розгляду справи від 25.03.2015р. та 08.04.2015р. були розміщені на офіційному сайті господарського суду Запорізької області, про що свідчать відповідні копії витягів з сайту.

За наявними у справі номерами телефонів відповідача господарському суду не вдалося передати телефонограму щодо місяця, дня та часу судового засідання, про що було складено відповідні акти від 25.03.2015 року, від 08.04.2015 року та від 22.04.2015 року.

Однак, в Спеціальному витягу № 20177583 від 26.02.2015 року в якості засновника відповідачу було зазначено Міністерство транспорту та зв'язку України, яке знаходиться за адресою: проспект Перемоги, буд. 14, м. Київ, 01135.

Ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання від 27.02.2015 року була направлені на адресу засновника, що підтверджується виписками з Журналу реєстрації вихідної кореспонденції, фіскальними чеками, Реєстрами на відправлення рекомендованої кореспонденції та списками згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, поданих в Запоріжжя-1, які знаходяться в матеріалах справи.

Додатково, позивач направив позовну заяву у справі за вих. № 09/25 від 16.03.2015 року та додані до позову документи на адресу Укрзалізниці, що підтверджується наданими суду оригіналом фіскального чеку поштового відділення № 0020398 від 24.03.2015 року та оригіналом опису вкладення у цінний лист з відбитком календарного штемпеля від 24.03.2015 року.

Ухвали суду про відкладення розгляду справі від 25.03.2015 року та від 08.04.2015 року були направлені судом на адресу Укрзалізниці, що підтверджується виписками з Журналу реєстрації вихідної кореспонденції, фіскальними чеками, Реєстрами на відправлення рекомендованої кореспонденції та списками згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, поданих в Запоріжжя-1, які знаходяться в матеріалах справи.

Станом на день розгляду справи поштове відділення не повернуло до суду примірники ухвал від 27.02.2015 року, від 25.03.2015 року та 08.04.2015 року, які направлялись на адресу засновника відповідача та на адресу Укрзалізниці.

Крім того, текст ухвали про порушення провадження у справі та призначення судового засідання від 27.02.2015 року та ухвал суду про відкладення розгляду справи від 25.03.2015 року і від 08.04.2015 року були направлені відповідачу на адреси його електронної пошти, про що свідчать витяги з журналу реєстрації вихідної кореспонденції електронною поштою № 06-05/729 від 13.03.2015р., № 06-05/850 від 25.03.2015р. та № 06-05/1030 від 09.04.2015р.

Все вказане вище свідчить про те, що господарським судом було вжито всіх можливих та залежних від суду заходів для повідомлення відповідача про наявність в провадженні суду даної справи, про день, місце та час судового засідання.

Про те, що в провадженні господарського суду Запорізької області перебуває дана справа, свідчить його клопотання про відкладення розгляду справи вих.. № 2022/147 від 07.04.2015 року, які надійшло на адресу електронної пошти господарського суду Запорізької області.

Відповідач, повідомлений про місце, день та час розгляду справи, в порядку, передбаченому ГПК України, в судові засідання тричі не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, витребувані судом документи не надав.

Стаття 75 ГПК України дозволяє суду розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у випадку, якщо відзив на позов та витребувані судом документі не надані.

За таких обставин, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши та оцінивши всі матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

09.10.2014 року зі станції зі станції відправлення Авдєєвка на адресу позивача на станцію прибуття Маріуполь-Сортувальний було відправлено в залізничних вагонах кокс доменний у загальній кількості 2 004 970 кілограмів, як вказано в залізничній накладній № 52879905.

Вказаний вантаж прибув на станцію призначення Маріуполь - Сортувальний 12.10.2014 року, про що свідчить відповідна відмітка станції призначення на самій накладній.

На станції призначення, згідно з ст. 52 Статуту залізниць України, що був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457 (надалі - Статут), було проведено контрольне зважування вантажу за накладною № 52879905.

За результатами проведеного контрольного зважування була виявлена невідповідність маси вантажу даним, зазначеним у даній накладній, по вагону № 53571949 на 2 500 кг., по вагону № 58916586 на 1 500 кг., по вагону № 56278609 на 2 200 кг. Переважування проводилось на 150-тоних електронних вагах.

За результатами контрольного зважування залізницею щодо кожного вагону були складені відповідні комерційні акти БН № 723170/657 від 12.10.2014р., БН № 723169/656 від 12.10.2014р. та БН № 723168/655 від 12.10.2014р.

Так, комерційним актом БН № 723170/657 від 12.10.2014р. було зафіксовано, що маса вантажу - коксу доменного, є меншою на 2 500 кг, ніж зазначено у накладній. Вантаж маркований вапном, маркування порушено. Протікання вантажу відсутнє на станції призначення. Вагон прибув у технічному стані справний. Двері у вагоні справні та закриті. Об'єм кузову 73 м3. При повторному переваженні нестача підтвердилась.

Комерційним актом БН 723169/656 від 12.10.2014 року було зафіксовано, що маса вантажу - коксу доменного, є меншою на 1 500 кг, ніж зазначено у накладній. Вантаж маркований вапном, маркування порушено. Протікання вантажу відсутнє на станції призначення. Вагон прибув у технічному стані справний. Двері у вагоні справні та закриті. Об'єм кузову 73 м3. При повторному переваженні нестача підтвердилась.

Комерційним актом БН 723168/655 від 12.10.2014 року було зафіксовано, що маса вантажу - коксу доменного, є меншою на 2 200 кг, ніж зазначено у накладній. Вантаж маркований вапном, маркування порушено. Протікання вантажу відсутнє на станції призначення. Вагон прибув у технічному стані справний. Двері у вагоні справні та закриті. Об'єм кузову 73 м3. При повторному переваженні нестача підтвердилась.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України „Про залізничний транспорт" від 04.07.1996р. № 273/96-ВР, законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України „Про транспорт", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

За приписами статті 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. № 457, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та Правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 909 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Укладення договору перевезення вантажу шляхом складання транспортної накладної передбачено і ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України (надалі - ГК України).

Відповідно до ст. 920 ЦК України, у випадку порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно ч. 2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Стаття 2 Статуту залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до ст. 105 Статуту залізниць України, залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Згідно із ст. 110 Статуту залізниць України, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України „Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами.

Частиною 3 ст. 26 Закону України „Про залізничний транспорт" визначено, що порядок і терміни складання актів, пред'явлення і розгляду претензій та позовів визначаються Статутом залізниць України відповідно до чинного законодавства України.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Комерційним актом БН № 723170/657 від 12.10.2014р. була зафіксована нестача вантажу на 2 500 кг, за комерційним актом БН 723169/656 від 12.10.2014 року - на 1 500 кг, за комерційним актом БН № 723168/655 від 12.10.2014р. - на 2 200 кг.

Статтею 31 Статуту залізниць України зобов'язано залізниці подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери.

Відповідно до абз. 1 п. 12.1 ст. 12 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996р. № 411, забороняється випускати в експлуатацію і допускати до руху в поїздах рухомий склад, у тому числі спеціальний рухомий склад, що має несправності, які загрожують безпеці руху, порушують охорону праці, а також ставити в поїзди вантажні вагони, стан яких не забезпечує збереження вантажів, що перевозяться.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, передбачено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

На станції відправлення залізницею будь-яких зауважень до стану вантажу та вагону не було, наведене дає підстави вважати, що нестача виникла під час перевезення, оскільки після візуального огляду вагону та розміщення вантажу у вагоні, залізницею на станції відправлення вантаж прийнятий без зауважень, протікання вантажу не було виявлено, про наявність заглиблень у вагоні залізницею зазначено не було.

Статтею 113 Статуту залізниць України визначено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Обставини справи та наявні докази дають суду підстави вважати, що залізниця не довела відсутність своєї вини у виникненні недостачі.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Статуту залізниць України, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу.

Відповідно до п. „б" ч. 2 ст. 130 Статуту залізниць України, право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Частиною 1 статті 115 Статуту залізниць України встановлено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до наявного в матеріалах справи рахунку-фактури вантажовідправника № 90073185 від 09.10.2014р., було відправлено позивачу коксу доменного за вагою наведеною 2 233,163 тонни на загальну суму 8 023 628 грн. 60 коп. Відповідно вартість однієї тонни становить 3 592 грн. 94 коп.

Згідно ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно з п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить, зокрема, 2% маси, зазначеної в перевізних документах до вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані.

Згідно відомостей залізничної накладної № 52879905 вантаж перебував у вологому стані.

Відповідна нестача (з урахуванням норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто 2 % маси, зазначеної в перевізному документі) у вагоні № 53571949 складає 2 500 кг.

Отже, нестача вантажу, з урахуванням допустимих показників, складає 2 500 кг - 864 кг (43 200 кг х 2 % ) = 1 636 кг.

Вартість нестачі вантажу, з урахуванням природної втрати, становить 1,636т х 3 592 грн. 94 коп. = 5 878 грн. 05 коп.

Відповідна нестача (з урахуванням норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто 2 % маси, зазначеної в перевізному документі) у вагоні № 58916586 складає 1 500 кг.

Отже, нестача вантажу, з урахуванням допустимих показників, складає 1 500 кг - 834 кг (41 700 кг х 2 % ) = 666 кг.

Вартість нестачі вантажу, з урахуванням природної втрати, становить 0,666т х 3 592 грн. 94 коп. = 2 392 грн. 90 коп.

Відповідна нестача (з урахуванням норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто 2 % маси, зазначеної в перевізному документі) у вагоні № 56278609 складає 2 200 кг.

Отже, нестача вантажу, з урахуванням допустимих показників, складає 2 200 кг - 872 кг (43 600 кг х 2 % ) = 1 3828 кг.

Вартість нестачі вантажу, з урахуванням природної втрати, становить 1,328т х 3 592 грн. 94 коп. = 4 771 грн. 42 коп.

З огляду на викладене, суд вважає вимоги позивача про стягнення 13 042 грн. 37 коп. збитків є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судовий збір покладається на відповідача, відповідно до статті 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 22, 44 - 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Стягнути з Державного підприємства „Донецька залізниця" (вул. Артема, буд. 68, м. Донецьк, 83062; ) на користь Публічного акціонерного товариства „Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (вул. Левченко, буд. 1, м. Маріуполь Донецької області, 87504; ) збитки в сумі 13 042 (тринадцять тисяч сорок дві) грн. 37 коп., судовий збір в сумі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. Надати наказ.

Повне рішення складено : 22.04.2015р.

Суддя Л.С. Місюра