РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2015Справа №910/3478/15-г

За позовом Приватного підприємства «Данвіс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробнича компанія «Метекс»

про стягнення 32234 грн. 12 коп.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - не з'явився,

від відповідача - Гічко Ю.М. (довіреність №1603 від 16.03.2015)

в с т а н о в и в:

Позивачем заявлено вимогу про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробнича компанія «Метекс» на користь Приватного підприємства «Данвіс» передплати за недопоставлений товар у сумі 32234 грн. 12 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на факт здійснення ним передплати за товар, що повинен був поставити відповідач - металопрокат у кількості 13,385 тон, у розмірі 207009 грн. 50 коп. на підставі виставленого відповідачем рахунку - фактури від 26.11.2014 № МК-0001845.

За доводами позивача металопрокат відповідачем в обумовленому сторонами у справі обсязі поставлений не був, а саме при контрольному вхідному зважуванні товару, отриманого 03.04.2014, було виявлено нестачу товару, внаслідок чого складений Акт експертизи № Э-138 від 10.12.2014 щодо нестачі отриманого від відповідача товару у загальній кількості 2085 кг.

Виходячи з вартості недопоставленого товару, позивачем заявлено вимогу про повернення суми передплати, на яку товар не був поставлений.

Письмовим відзивом від 01.04.2015 № 0104/1ю на позовну заяву відповідач проти позовних вимог заперечив та просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідно до наданого позивачеві рахунку-фактури від 26.11.2014 № МК-0001845 вартість товару зазначена без урахування вартості його доставки на склад покупця. 03.04.2014 повноважним представником позивача після ретельної перевірки товару за кількістю та асортиментом було підписано відповідну відповідач зазначив, що виклику від позивача для участі у прийманні товару за кількістю не надходило, а надані позивачем телеграма про такий виклик не містить відомостей про адресата. Також відповідач зазначив, що з наданих позивачем доказів не вбачається, що позивачем забезпечувалися належні умови зберігання товару з моменту його доставки на склад позивача і до моменту прийняття його за кількістю.

Позивач в судове засідання 21.04.2015 не прибув, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином шляхом надсилання за його належною юридичною адресою ухвали господарського суду.

З урахуванням фактичних обставин справи, думки присутнього в судовому засіданні представника відповідача суд вважає за можливе розглянути справу у даному судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши матеріали справи, надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Відповідно до укладеного сторонами у справі у спрощений спосіб договору купівлі-продажу (поставки) оцинкованої сталі розміром 2х1250 мм марки DX51D+Z в рулоні (далі за текстом - товар) за видатковою накладною від 28.11.2014 № МК-0000085 на суму 207009 грн. 50 коп. повноважним представником позивача на складі відповідача отримано товар у кількості 13,385 тон.

Товар був оплачений позивачем як покупцем у сумі 207009 грн. 50 коп., виходячи з ціни товару у сумі 12883 грн. 34 коп. за 1 тону.

Зауважень під час приймання товару на складі відповідача як продавця позивачем як покупцем зафіксовано не було. Видаткова накладна підписана повноважним представником позивача.

За доводами позивача невідповідність ваги отриманого 03.12.2014 металопрокату вазі, вказаній у маркувальних бірках та видатковій накладній, виявлено при вхідному зважуванні:

- за даними бірки брутто 4980 кг, фактично - 3820 кг, нестача - 1160 кг;

- за даними бірки брутто 4445 кг, фактично - 3977 кг, нестача - 468 кг;

- за даними бірки брутто 4315 кг, фактично - 3875 кг, нестача - 440 кг.

Приймання товару позивачем було зупинене внаслідок виявлення невідповідності маси товару, зазначеної у супровідних документах, фактичній масі поставленого товару.

До матеріалів справи позивачем надано телеграму, надіслану 05.12.2014 на адресу відповідача, із вимогою забезпечити участь повноважного представника відповідача у прийманні товару за кількістю відповідно до вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Державного арбітражу Союзу РСР від 15.06.1965 N п-6.

Представник відповідача для участі у прийманні товару за кількістю не прибув.

10.12.2014 експертом Литвин Г.В. та директором позивача Цимидановим Д.В. складений Акт експертизи № Э-138 щодо визначення маси продукції шляхом переважування, відповідно до якого у партії товару кількістю трьох рулонів загальною масою брутто 13740 кг відповідно до наданих документів та даних маркування фактично виявилася вага товару 11665 кг, що на 2085 кг менше даних за маркуванням.

Інших документів у підтвердження здійснення прийняття товару за кількістю позивачем у справі не надано.

За результатами прийняття товару за кількістю позивачем на адресу відповідача у справі направлено письмову претензію від 17.12.2014 з вимогою до поставити товар або повернути передплату у розмірі 32234 грн. 12 коп. на поточний рахунок позивача.

Письмовою відповіддю від 15.01.2015 № 15/01-01 на претензію відповідач зазначив, що товар прийнятий уповноваженою особою позивача без зауважень та заперечень на складі відповідача, за результатами чого підписано відповідну видаткову накладну, а тому підстави для задоволення претензії відсутні.

Вважаючи своє право на отримання товару або повернення передплати за нього порушеним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та необхідність відмови у задоволенні позову з таких підстав.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Спір між сторонами виник за результатами поставки відповідачем позивачеві сплаченого останнім товару.

Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із характеру відносин сторін.

Загальні положення про купівлю-продаж, а саме частина 2 статті 689 Цивільного кодексу України, встановлюють для покупця обов'язок вчинити дії які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

У разі коли сторони на власний розсуд не врегулювали питання щодо порядку приймання-передачі продукції, застосовуються положення Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Державного арбітражу Союзу РСР від 15.06.1965 N п-6 (далі за текстом - Інструкція).

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Як доказ здійснення приймання поставленого відповідачем товару за кількістю позивачем суду надано складений 10.12.2014 експертом Литвин Г.В. та директором позивача Цимидановим Д.В. Акт експертизи № Э-138 щодо визначення маси продукції шляхом переважування, відповідно до якого у партії товару кількістю трьох рулонів загальною масою брутто 13740 кг відповідно до наданих документів та даних маркування фактично виявилася вага товару 11665 кг, що на 2085 кг менше даних за маркуванням.

При цьому товар був отриманий уповноваженим представником позивача на складі відповідача 28.11.2014.

Відповідно до вимог пункту 3 Інструкції підприємство-одержувач зобов'язане забезпечити приймання продукції за якістю в точній відповідності зі стандартами, технічними умовами, Основними і Особливими умовами поставки, Інструкцією, іншими обов'язковими правилами і договором.

Відповідно до пункту 9 Інструкції приймання продукції проводиться в такі строки:

а) продукції, що надійшла без тари, у відкритій тарі і в пошкодженій тарі, - в момент отримання її від постачальника чи зі складу органа транспорту або в момент розтину опломбованих і розвантаження неопломбованих транспортних засобів і контейнерів, але не пізніше термінів, встановлених для їх розвантаження;

б) продукції, що надійшла в справній тарі:

за вагою брутто і кількістю місць - у терміни, зазначені в підп. "а" цього пункту;

за вагою нетто і кількістю товарних одиниць в кожному місці - одночасно з розкриттям тари, але не пізніше 10 днів, а для швидкопсувної продукції не пізніше 24 годин з моменту отримання продукції - при доставці продукції постачальником або при вивезенні її одержувачем зі складу постачальника і з моменту видачі вантажу органом транспорту - у всіх інших випадках.

Відповідно до пункту 11 Інструкції приймання продукції проводиться особами, уповноваженими на те керівником або заступником керівника підприємства-одержувача. Ці особи несуть відповідальність за суворе дотримання правил приймання продукції.

Підприємство-одержувач зобов'язане:

а) створити для правильного та своєчасного приймання продукції умови, при яких забезпечувалася б схоронність і запобігалась би можливість утворення нестач і розкрадання продукції;

б) забезпечити, щоб особи, які здійснюють прийомку продукції, добре знали справжню Інструкцію, а також правила приймання продукції за кількістю, встановлені відповідними стандартами, технічними умовами, Основними і Особливими умовами поставки, іншими нормативними актами та договором поставки даної продукції;

в) забезпечити точне визначення кількості отриманої продукції (ваги, кількості місць: ящиків, мішків, в'язок, кип, пачок тощо);

г) систематично здійснювати контроль за роботою осіб, на яких покладено приймання продукції за кількістю, і попереджати порушення правил приймання продукції.

Як вбачається з матеріалів справи, приймання отриманого від відповідача товару за кількістю здійснено 10.12.2014, в той час як зі складу відповідача товар було відвантажено 28.11.2014.

Таким чином, строки приймання товару за кількістю позивачем у справі не дотримані.

Крім того, позивачем у справі не надано доказів належного збереження товару з моменту його відвантаження зі складу відповідача й до моменту прийняття за кількістю на складі позивача.

Відповідно до пункту 17а Інструкції повідомлення про виклик представника відправника (виробника) має бути відправлено (передано) йому по телеграфу (телефону) не пізніше 24 годин, а щодо швидкопсувної продукції - негайно після виявлення недостачі, якщо інші строки не встановлені Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов'язковими для сторін правилами або договором.

В повідомленні повинно бути вказано:

а) найменування продукції, дата і номер рахунку-фактури або номер транспортного документа, якщо до моменту виклику рахунок не отримано;

б) кількість відсутньої продукції і характер нестачі (кількість окремих місць, недостача в цілій тарі, недостача в пошкодженій тарі тощо);

в) стан пломб;

г) вартість продукції, якої бракує;

д) час, на який призначене приймання продукції за кількістю.

До матеріалів справи позивачем надано телеграму, надіслану 05.12.2014 на адресу відповідача, із вимогою забезпечити участь повноважного представника відповідача у прийманні товару за кількістю відповідно до вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Державного арбітражу Союзу РСР від 15.06.1965 N п-6.

За своїм змістом телеграма відповідає вимогам Інструкції, проте відправлена відповідачеві з порушенням строку, встановленого пунктом 17а Інструкції, а саме на 8 день з моменту приймання товару від відповідача.

Таким чином, представник відповідача для участі у прийманні товару за кількістю у встановленому порядку викликаний не був.

Відповідно до вимог пункту 21 Інструкції представнику, виділеному для участі в прийманні продукції за кількістю, видається належно оформлене і завірене печаткою підприємства разове посвідчення за підписом керівника підприємства (організації) або його заступника.

У посвідченні на право участі в прийманні продукції за кількістю повинно бути зазначено: дата видачі посвідчення та його номер; прізвище, ім'я та по батькові, місце роботи і посада особи, якій видано посвідчення; на участь у прийманні якої саме продукції уповноважений представник.

Якщо для участі в прийманні продукції виділяється представник громадськості (п. 18 "б" Інструкції), то в посвідченні вказується також дата і номер рішення заводського, фабричного або місцевого комітету, яким підприємству виділений даний представник.

Посвідчення видається на право участі у прийманні конкретної партії продукції. Видача посвідчення на який-небудь період (декаду, місяць і ін.) не допускається.

Посвідчення, видане з порушенням правил Інструкції, є недійсним.

Приймання товару (продукції), що надійшла від відповідача, здійснювалося з порушенням вимог пункту 21 Інструкції, посвідчення на право участі у прийманні продукції за кількістю відповідачем нікому не видавалося.

Складений 10.12.2014 експертом Литвин Г.В. та директором позивача Цимидановим Д.В. Акт експертизи № Э-138 щодо визначення маси продукції шляхом переважування, відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України не може бути належним та допустимим доказом здійснення приймання поставленої відповідачем продукції за кількістю, оскільки складений з порушенням наведених вище вимог інструкції.

Встановлений Інструкцією порядок приймання товару (продукції) за кількістю позивачем у справі не дотриманий.

Крім того, перевірка маси продукції повинна бути проведена уповноваженим представником позивача на складі відповідача як постачальника продукції. За результатами приймання продукції повноважним представником позивача підписано відповідну видаткову накладну.

Таким чином, позивачем належними та допустимими доказами не доведено факту недопоставки відповідачем товару.

За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі з покладенням судових витрат у справі на позивача на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

1. У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Повне рішення складене та підписане 24.04.2015.

Суддя В.О. Демидов