КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2015 р. Справа№ 910/28389/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Калатай Н.Ф.

Сітайло Л.Г.

Від позивача - не з'явився;

Від відповідача - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк»

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2015р.

у справі №910/28389/14 (суддя Гулевець О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Кримська страхова компанія» в особі Київської філії Приватного акціонерного товариства «Кримська страхова компанія»

до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк»

про зобов'язання виконати умови договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.02.2015р. у справі №910/28389/14 позов задоволено повністю. Зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк» виконати умови договору банківського рахунку №50 від 25.07.2006р., а саме: на підставі платіжного доручення № 216 від 28.08.2014 р. перерахувати 80000 грн. на поточний рахунок Київської філії ПрАТ "Кримська страхова компанія" № 2132 в АТ "СБЕРБАНК РОСІЇ" МФО 320627 з призначенням платежу: поповнення поточного рахунку. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" на користь Приватного акціонерного товариства "Кримська страхова компанія" в особі Київської філії Приватного акціонерного товариства "Кримська страхова компанія" 1827 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та юридичні особи не підпадають під визначення поняття "вкладник" у розумінні Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" , а тому обмеження, встановлені ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" цього закону не поширюються на спірні правовідносини.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2015р. та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що задоволення вимог окремих кредиторів банку поза межами ліквідаційної процедури не допускається.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.03.2015р. розгляд апеляційної скарги призначено на 14.04.2015р.

У зв'язку з неявкою в судове засідання апеляційного господарського суду 14.04.2015р. представників сторін, розгляд апеляційної скарги відкладено на 28.04.2015р.

28.04.2015р. в судове засідання апеляційного господарського суду не з'явились представники сторін.

Враховуючи те, що представники сторін про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали від 14.04.2015р.), явка представників сторін в судове засідання апеляційної інстанції не визнана обов'язковою, про причини неявки суду не повідомили, судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності представників сторін, за наявними матеріалами у справі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи судова колегія встановила.

25.07.2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Комерційний банк "Експобанк" в особі директора Куренівської філії КБ "Експобанк" Швед Л.І. та Київською філією ВАТ "Кримська страхова компанія" було укладено договір банківського рахунку №50. В подальшому між сторонами було укладено Договір № 1 від 02.11.2009 р. про зміну Договору банківського рахунку № 50 від 25.07.2006 р., Додаток № 01 від 27.03.2012 р. до Договору банківського рахунку № 50 від 25.07.2006 р.

Відповідно до п. 1.1. договору № 50 від 25.07.2006р., банк відкриває клієнту поточний рахунок в національній валюті України №9001 та приймає і зараховує на рахунок грошові кошти, що надходять клієнту, а також виконує розпорядження клієнта на здійснення операцій за рахунком, в тому числі на переказ грошових коштів з рахунку за допомогою платіжних інструментів.

Згідно із п. 2.1.1 договору, банк має право використовувати кошти клієнта, які зберігаються на рахунку, гарантуючи клієнту його права безперешкодно розпоряджатись цими коштами.

Пунктом 2.3.1 договору, банк зобов'язується здійснювати операції за рахунком відповідно до законодавства України.

ПАТ КБ "Експобанк", на виконання умов договору банківського рахунку № 50 від 25.07.2006 р. Київській філії ВАТ "Кримська страхова компанія" відкрито поточний рахунок № 6159001.

Відповідно до п. 2.3.2 договору № 50 від 25.07.2006 р., банк зобов'язаний виконувати розрахункові документи, що надішли до банку протягом операційного часу - в день їх надходження; після операційного часу - наступного банківського дня.

Пунктом 2.3.1 договору сторони погодили, що клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами рахунку з дотримання вимог чинного законодавства, за винятком обмежень встановлених законами України.

Станом на 28 серпня 2014 року залишок коштів позивача на поточному рахунку №6159001 на початок операційного дня складав 112775,40 грн., що підтверджується банківською випискою від 28.08.2014 р.

28.08.2014 року позивач подав відповідачу, а відповідач прийняв платіжне доручення № 216 від 28.08.2014 р. на перерахування на інший поточний рахунок позивача, відкритий в АТ "СБЕРБАНК РОСІЇ", коштів (для поповнення обігових коштів) на суму 80000,00 грн. Зазначені кошти в сумі 80000,00 грн. списані відповідачем з рахунку позивача №6159001, що підтверджується випискою по особовому рахунку позивача за 28.08.2014 року, проте не перераховані на зазначений позивачем у платіжному дорученні рахунок.

28.08.2014 року кошти в розмірі 80000,00 грн. були повернуті на рахунок №6159001, відкритий у відповідача, що підтверджується випискою по особовому рахунку позивача за 22.09.2014 року.

Задовольняючи позовні вимоги місцевий господарський суд зазначає про те, що невиконанням умов договору банківського рахунку №50 від 25.07.2006р. порушене майнове право позивача на вільне володіння та розпорядження належним йому майном, яким, є грошові кошти. З урахуванням запровадження в ПАТ "КБ "Експобанк" тимчасової адміністрації, місцевий господарський дійшов до висновку про те, що фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та юридичні особи не підпадають під визначення поняття "вкладник" у розумінні Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" , а тому обмеження, встановлені ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" цього закону не поширюються на спірні правовідносини.

Судова колегія не погоджується з зазначеним висновком місцевого господарського суду та скасовує рішення з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 7.1.2 статті 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" поточний рахунок - це рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Водночас банк згідно з частиною другою статті 1066 ЦК України має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Статтею 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Відповідно до статті 1089 ЦК України за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Отже, зобов'язальні правовідносини, що склалися між сторонами на підставі договору банківського рахунка, мають майново-грошовий характер, відтак, у цьому випадку позивач є кредитором за майновою вимогою щодо розпорядження належними йому коштами.

Рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25.09.2014 року №97, на підставі постанови Правління Національного банку України від 24.09.2014 року №597 "Про віднесення ПАТ "КБ "Експобанк" до категорії неплатоспроможних", з 25.09.2014 року розпочато процедуру виведення ПАТ "КБ "Експобанк" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації, з 25.09.2014 року по 25.12.2014 року в банку запроваджено тимчасову адміністрацію, призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Пунктом 16 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

За змістом частини п'ятої статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку.

Статтею 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Таким чином, статус кредитора ПАТ «Кримська страхова компанія» у цій справі спростовує помилковий висновок суду першої інстанції про те, що на позивача не поширюються обмеження щодо задоволення його вимог до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» під час запровадження у ньому тимчасової адміністрації, встановлені приписами пункту 1 частини п'ятої статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Такі висновки містяться і в постанові Верховного суду України від 01.04.2015р. №910/5560/14, прийнятої за результатами розгляду заяви уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк Форум" - ЛарченкоІ.М. про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 29 жовтня 2014 року у справі № 910/5560/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" до ПАТ "Банк Форум" про зобов'язання вчинити дії та стягнення 230 936,42 грн,

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» задовольнити.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2015р. у справі №910/28389/14 скасувати.

3. В позові відмовити.

4.Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/28389/14.

Повний текст постанови складено та підписано 29.04.2015р.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Н.Ф. Калатай

Л.Г. Сітайло