ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

21.04.2015 Справа № 908/2663/15

м. Запоріжжя

Суддя Соловйов В.М., розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з додатковою відповідальністю "ТАКСОПАРК ПЛЮС" (69095, м. Запоріжжя, вул. Героїв Сталінграду, 4, ідентифікаційний код 03114081)

до відповідача: Приватного підприємця ОСОБА_2 (69084, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_1)

про стягнення 8 203, 07 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТДВ "ТАКСОПАРК ПЛЮС" звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до відповідача ПП ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на користь позивача 8 203, 07 грн. заборгованості за договором оренди № 23/13 від 01.01.2013р., розірвання цього договору та примусове звільнення приміщення орендоване відповідачем за договором оренди № 23/13 від 01.01.2013р.

Відповідно до Довідки про автоматичний розподіл справ між суддями від 20.04.2015р. справу призначено для розгляду судді Соловйову В.М.

Позовна заява підлягає поверненню в зв'язку з наступним.

Згідно ст. 61 ГПК України, питання про прийняття позовної заяви вирішується суддею, якому вона була передана у порядку, встановленому частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 4-2 ГПК України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Частинами 1, 2 ст. 4-3 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1, ст. 54 ГПК України, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі;

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Судом з'ясовано, що до позовної заяви в якості доказів сплати судового збору додано оригінал платіжного доручення № 754 від 17.04.2015р. на суму 3 045, 00 грн.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011р. N 3674 VI "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктами 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах:

за подання до господарського суду:

1) позовна заява майнового характеру - 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат;

2) позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Позовна заява ТДВ "ТАКСОПАРК ПЛЮС" здана до суду 20.04.2015р.

Статтею 8 Закону України ВР України, від 28.12.2014р. № 80-VIII "Про Державний бюджет України на 2015 рік" мінімальну заробітну плату:

у місячному розмірі з 1 січня - 1218 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв'язку.

Як свідчать матеріали позовної заяви, позивачем заявлено:

- позовну вимогу майнового характеру - стягнення з відповідача на користь позивача 8 203, 07 грн. заборгованості за договором оренди № 23/13 від 01.01.2013р.,

- та дві позовні вимогу немайнового характеру:

розірвання договору оренди № 23/13 від 01.01.2013р.;

примусове звільнення приміщення орендоване ПП ОСОБА_2 за договором оренди № 23/13 від 01.01.2013р.

Пунктом 2.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7 "Про деякі питання застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" визначено, що у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Також пунктом 2.11 постанови пленуму ВГСУ від 21.02.2013р. № 7 передбачено, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Таким чином, позивачем не сплачено судовий збір у розмірі 1 218, 00 грн. за другу вимогу не майнового характеру.

Тобто, позивачем не надані належні докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Згідно роз'яснень, що містяться в абзацах 1, 10 пункту 3.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", недодержання вимог ст. 54, 56 та п. 2 і 3 ч. 1 ст. 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені ст. 63 ГПК.

І лише в тому випадку, якщо передбачені у п. 2, 3, 4, 5 і 6 ч. 1 ст. 63 ГПК підстави повернення позовної заяви виявлено господарським судом після прийняття позовної заяви до розгляду, справа підлягає розглядові по суті.

На підставі викладеного позовна заява ТДВ "ТАКСОПАРК ПЛЮС" підлягає поверненню без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Згідно ч. 4 ст. 6 Закону України від 08.07.2011р. N 3674-VI "Про судовий збір", за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах. У разі якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв'язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору.

Оскільки цією ухвалою судовий збір не повертається, суд роз'яснює позивачу, що при повторному поданні позову до ПП ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на користь позивача 8 203, 07 грн. заборгованості за договором оренди № 23/13 від 01.01.2013р., розірвання договору оренди № 23/13 від 01.01.2013р. та примусове звільнення приміщення орендоване ПП ОСОБА_2 за договором оренди № 23/13 від 01.01.2013р. позивач має право додати до позову в якості доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі (п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України) первісні документи про сплату судового збору - платіжне доручення № 754 від 17.04.2015р. на суму 3 045, 00 грн. та новий платіжний документ на суму 1 218, 00 грн.

У разі відсутності необхідності повторного звернення до суду, ТДВ "ТАКСОПАРК ПЛЮС" має право повернути судовий збір, сплачений за вищенаведеним платіжним дорученням, звернувшись з відповідною заявою до суду. При цьому, надання до заяви оригіналу платіжного документу є обов'язковим.

Керуючись ст. 50-51, п. 3 ч. 1 ст. 57, п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю "ТАКСОПАРК ПЛЮС" до відповідача Приватного підприємця ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на користь позивача 8 203, 07 грн. заборгованості за договором оренди № 23/13 від 01.01.2013р., розірвання договору оренди № 23/13 від 01.01.2013р. та примусове звільнення приміщення орендоване ПП ОСОБА_2 за договором оренди № 23/13 від 01.01.2013р. на 51 аркуші (в тому числі оригінал платіжного доручення № 754 від 17.04.2015р. на суму 3 045, 00 грн.) повернути без розгляду.

Суддя Соловйов В.М.