ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

"22" квітня 2015 р. Справа № 911/5263/14

за позовом заступника прокурора Київської області, м. Київ, в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації, м. Київ,

до відповідачів: 1) Ірпінської міської ради Київської області, м. Ірпінь,

2) товариства з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД», м. Ірпінь,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1) Паскала Владислава В'ячеславовича , м. Київ, 2) Пасічника Олександра Олександровича, м. Київ, 3) Солякової Анастасії Вікторівни, м. Київ, 4) Нужденко Тетяни Петрівни, м. Київ, 5) Данковича Віталія Михайловича, с. Буштино Тячівського району Закарпатської області,

про визнання недійсним рішення міської ради, державних актів на право власності на земельні ділянки та витребування земельних ділянок з незаконного володіння

Головуючий суддя О.В. Конюх

Суддя В.М. Бабкіна

Суддя Ю.В. Подоляк

за участю представників учасників судового процесу:

від прокуратури Івашин О.Є., посвідчення від 17.03.2014р. №024909;

від позивача: Микитенко І.В., уповноважена, довіреність від 05.01.2015р. №5-к;

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: Бойко А.М., уповноважений, довіреність від 23.02.2015р.;

від третьої особи 1: не з'явився;

від третьої особи 2: не з'явився;

від третьої особи 3: не з'явився;

від третьої особи 4: не з'явився;

від третьої особи 5: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

заступник прокурора Київської області, м. Київ, звернувся до господарського суду Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації, м. Київ з позовом від 14.11.2014р. №05/3-404/вих14 до відповідачів - Ірпінської міської ради Київської області та товариства з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД», м. Ірпінь, в якому просив суд визнати недійсним рішення Ірпінської міської ради № 4772-90-V від 25.06.2010р., визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки, видані на підставі вказаного рішення громадянам Паскалу В.В. та Пасічнику О.О., з відмітками про відчуження громадянам Нужденко Т.П., Данковичу В.М. та ТОВ «БГМ ЛТД», витребувати з незаконного володіння у ТОВ «БГМ ЛТД» на корить держави в особі Київської обласної державної адміністрації земельні ділянки з кадастровими номерами :01:177:0008, :01:177:0009, :01:177:0016 та визнати за державою право власності на зазначені земельні ділянки.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.12.2014р. позовну заяву заступника прокурора Київської області прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №911/5263/14 та призначено справу до розгляду на 13.01.2015р.

Позов обґрунтований тим, що на підставі рішення Ірпінської міської ради № 4772-90-V від 25.06.2010р. третім особам Паскалу В.В., Пасічнику О.О. та Соляковій А.В. було видано державні акти на право власності на земельні ділянки кадастрові номери :01:177:0008, :01:177:0009 та :01:177:0016, які за інформацією управління Держземагентства в м. Ірпені знаходяться за межами міста Ірпінь, тобто не належали до юрисдикції Ірпінської міської ради відповідно до ст. 17, 38, 84, частини 1 пункту 12 Перехідних положень ЗК України. У зв'язку з вищевикладеним прокурор твердить про те, що рішення Ірпінської міської ради та державні акти на право власності на вказані земельні ділянки громадян Паскала В.В. та Пасічника О.О. підлягають визнанню недійсними в судовому порядку В подальшому зазначені земельні ділянки відчужувались громадянами Паскалом В.В., Пасічником О.О. та Соляковою А.В. за договорами купівлі-продажу громадянці Нужденко Т.П., яка земельні ділянки за договором купівлі-продажу відчужила громадянину Данковичу В.В., який в свою чергу, відчужив зазначені земельні ділянки відповідачу 2 - товариству з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД». Посилаючись на ст. 387, 388 ЦК України та виходячи з позиції Узагальнення Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними», прокурор, не заявляючи вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, просить суд визнати право власності держави в особі Київської обласної державної адміністрації на спірні земельні ділянки та витребувати їх з чужого незаконного володіння.

Відповідно до частини другої ст. 57 ГПК України до заяви про визнання акта недійсним додається копія оспорюваного акта або засвідчений витяг з нього. Дослідивши матеріали позовної заяви в порядку ст. 65 ГПК України, суд встановив, що оскаржуване рішення Ірпінської міської ради № 4772-90-V від 25.06.2010р. в матеріалах відсутнє, у зв'язку з чим ухвалами суду зазначений документ неодноразово судом був витребуваний у прокурора та відповідача 1.

Прокурор вимоги суду не виконав, витребувані документи не подав.

Відповідач 1 витребуване рішення також не подав, посилаючись на те, що 29.07.2011р. була проведена виїмка рішень сесії, та подав копію протоколу виїмки, складеного о/у в ОВС УБОЗ ГУМВС України в Київській області, у зв'язку з чим зазначений документ неодноразово ухвалами суд витребовував також в Управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУ МВС України в Київській області.

Ухвалою від 24.02.2015р. призначено колегіальний розгляд справи. Ухвалою від 26.02.2015р. справа прийнята до провадження колегією суддів у складі: суддя Конюх О.В. - головуюча, судді В.М. Бабкіна та Ю.В. Подоляк.

До господарського суду 17.03.2015р. від прокуратури Київської області надійшла заява про зміну предмету позову, обґрунтована тим, що в пункті 3 прохальної частини позовної заяви при поданні позову прокурором була допущена технічна помилка, а саме не зазначено вимогу про визнання недійсним державного акту серії ЯЛ №583541 на право власності на земельну ділянку виданого Соляковій А.В., в зв'язку з чим прокурор просить суд розглядати позовну вимогу пункту 3 прохальної частини позовної заяви від 14.11.2014р. №05/3-4041вих-14 в наступній редакції: визнати недійсним державні акти серії ЯЛ №583533, серії ЯЛ №583534 та серії ЯЛ №583541 на право власності на земельні ділянки площами по 0,10 га кожна з кадастровими номерами :01:177:0008, :01:177:0009 та :01:177:0016, за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Лермонтова, 2-є, 2-е та 2-о для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, видані Паскалу Владиславу В'ячеславовичу, Пасічнику Олександру Олександровичу, Соляковій Анастасії Вікторовні, з відмітками про відчуження вказаних земельних ділянок Нужденко Тетяні Петрівні, Данковичу Віталію Михайловичу та ТОВ "БГМ ЛТД" і скасувати їх державну реєстрацію.

Розглянувши подану заяву про зміну предмету позову, суд ухвалою від 19.03.2015р. прийняв її до розгляду, зазначивши, що справа буде розглядатися відповідно до заяви про зміну предмету позову в редакції наступних позовних вимог:

1. Визнати недійсним рішення Ірпінської міської ради №4772-90-V від 25.06.2010р., в частині передачі громадянкам Паскалу В.В., Пасічнику О.О. та Соляковій А.В. земельних ділянок площами по 0,10 га кожна.

2. Визнати недійсним державні акти серії ЯЛ №583533, серії ЯЛ №583534 та серії ЯЛ №583541 на право власності на земельні ділянки площами по 0,10 га кожна з кадастровими номерами :01:177:0008, :01:177:0009 та :01:177:0016, за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Лермонтова, 2-є, 2-е та 2-о для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, видані Паскалу Владиславу В'ячеславовичу, Пасічнику Олександру Олександровичу, Соляковій Анастасії Вікторовні, з відмітками про відчуження вказаних земельних ділянок Нужденко Тетяні Петрівні, Данковичу Віталію Михайловичу та ТОВ "БГМ ЛТД" і скасувати їх державну реєстрацію.

3. Витребувати з незаконного володіння у товариства з обмеженою відповідальністю "БГМ ЛТД" (08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. 3-го Інтернаціоналу, 1-Б, ) на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації земельні ділянки з кадастровими номерами :01:177:0008, :01:177:0009 та :01:177:0016 загальною вартістю 361 020 грн.

4. Визнати за державою в особі Київської обласної державної адміністрації право власності на право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:177:0008, :01:177:0009 та :01:177:0016.

5. Судові витрати покласти на відповідачів.

Відповідач 1 у відзиві на позовну заяву від 24.12.2014р. №01-20/3819 проти позову заперечує, твердить, що спірні земельні ділянки розташовані в межах населеного пункту м. Ірпінь, відповідно оскаржуване рішення Ірпінською міською радою прийнято в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений законом. Також відповідач твердить, що рішенням Київської обласної ради 23-го скликання від 15.06.2000р. № 211-12-23 «Про погодження проекту встановлення меж міста обласного значення Ірпінь Київської області», погоджено проект встановлення меж міста Ірпінь загальною площею 3705,1 га, за яким спірні земельні ділянки були включені в межі міста, однак зазначене рішення та проект меж міста вилучено прокуратурою Київської області із складенням протоколу виїмки.

Відповідач 2 проти задоволення позову також заперечував, оскільки, на його твердження, спірні земельні ділянки знаходяться за межами населеного пункту згідно проекту меж міста Ірпінь, який в передбаченому законом порядку не затверджений. Разом із тим, згідно останнього проекту меж міста Ірпінь, який був погоджений рішенням Київської обласної ради 23-го скликання від 15.06.2000р., площа міста збільшується з 1724,0 га до 3705.1 га і проектна межа міста включає в себе спірні землі. Також відповідач просив суд застосувати у справі позовну давність, оскільки прокурор звернувся з позовом про визнання недійсним рішення Ірпінської міської ради №4772-90-V від 25.06.2010р. поза межами встановленого законом загального трирічного строку позовної давності.

27.03.2015р. від Управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУ МВС України в Київській області надійшов лист від 18.03.2015р. № 23/979, до якого додана копія оскаржуваного прокурором рішення Ірпінської міської ради від 25.06.2010р. № 4772-90-V.

Дослідивши зазначену копію рішення, колегія суддів встановила, що рішенням Ірпінської міської ради від 25.06.2010р. № 4772-90-V, яке прокурор просить суд визнати недійсним в частині передачі громадянкам Паскалу В.В., Пасічнику О.О. та Соляковій А.В. земельних ділянок площами по 0,10 га кожна, було затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,1 га гр. Піпчук О.М. в м. Ірпені, вул. Лермонтова 2-д для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. За таких обставин, зазначене рішення не має жодного стосунку до предмету спору у справі і не містить в собі частину, якою б третім особам Паскалу В.В., Пасічнику О.О. та Соляковій А.В. були виділені спірні земельні ділянки кадастрові номери :01:177:0008, :01:177:0009 та :01:177:0016, і які прокурор просить суд витребувати у ТОВ «БГМ ЛТД» на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації.

За таких обставин, ані прокурор, ані позивач, всупереч вимогам ухвал суду від 10.12.2014р., 13.01.2015р., які набрали законної сили, документи, які необхідні для розгляду справи по суті та прийняття законного обґрунтованого рішення на основі дослідження всіх обставин справи, - а саме оскаржуване прокурором рішення Ірпінської міської ради, яким надано у власність громадянам Паскалу В.В., Пасічнику О.О. та Соляковій А.В. спірні земельні ділянки, безпідставно не подали.

Суд звертає увагу на те, що в оскаржуваних прокурором державних актах на право власності на земельну ділянку зазначені інші підстави видачі цих державних актів, а саме: державний акт на право власності на земельну ділянку від 29.09.2010р., виданий Паскалу Владиславу В'ячеславовичу на підставі рішення Ірпінської міської ради від 25.06.2010р. № 4763-90-V, державний акт на право власності на земельну ділянку від 29.09.2010р., виданий Пасічнику Олександру Олександровичу на підставі рішення Ірпінської міської ради від 25.06.2010р. № 4776-90-V, державний акт на право власності на земельну ділянку від 29.09.2010р., виданий Соляковій Анастасії Вікторівні на підставі рішення Ірпінської міської ради від 25.06.2010р. № 4765-90-V. Зазначені рішення до позову не додані. Вимог про визнання недійсними зазначених рішень прокурором не заявлено, в тому числі і у поданій 17.03.2015р. заяві про зміну предмету позову.

Рішенням Київської обласної ради від 15.06.2000р. № 211-12-ХХІІІ «Про погодження проекту встановлення меж міста обласного значення Ірпінь Київської області», на який відповідач 1 посилається у своєму відзиві, проект меж міста Ірпінь погоджено Київською обласною радою. Згідно довідки без номера і дати обласного управління земельних ресурсів (пояснювальна записка до проекту погодження меж?), площа міста Ірпінь збільшується з 1724,0 га до 3705,1 га, і за твердженням відповідача 1 та за даними Державного підприємства «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (лист від 30.01.2015р. № 01/04-06/39 з доданими графічними матеріалами) спірні земельні ділянки знаходяться на землях, які заплановано до включення до меж міста Ірпінь.

Суд ухвалами від 13.01.2015р., від 03.02.2015р. витребовував у прокурора копію рішення Київської обласної ради від 15.06.2000р. № 211-12-ХХІІІ «Про погодження проекту встановлення меж міста обласного значення Ірпінь Київської області» з усіма додатками (проект меж міста Ірпінь) вилученого прокуратурою Київської області. Прокурор вимоги суду не виконав, витребувані документи, які дійсно необхідні для розгляду справи по суті та прийняття законного обґрунтованого рішення на підставі дослідження всіх обставин справи, не подав. Разом із тим, згідно поданих на вимогу суду витягів з Державного земельного кадастру на спірні земельні ділянки, земельна ділянка :01:177:0008 розташована в м. Ірпінь, вул. Лермонтова 2-є, земельна ділянка :01:177:0009 розташована у м. Ірпінь, вул. Лермонтова 2-е, земельна ділянка :01:177:0016 розташована у м. Ірпінь, вул. Лермонтова 2-о, і належать до земель житлової та громадської забудови.

Згідно чинного законодавства повноваження щодо затвердження меж населених пунктів належать не обласним радам, а Верховній раді України. Так, згідно положень п. 29 ч. 1 ст. 85 Конституції України, з якими кореспондуються приписи п. г ч. 1 ст. 6 Земельного кодексу України встановлення і зміна меж районів і міст віднесено до повноважень Верховної Ради України. Згідно п. 26 ч. 1 ст. 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до питань, які вирішуються районними і обласними радами виключно на їх пленарних засіданнях віднесено прийняття рішень з питань адміністративно-територіального устрою в межах і в порядку, визначених законом. Відповідно до ст. 174 Земельного кодексу України рішення про встановлення і зміну меж районів і міст приймається Верховною Радою України за поданням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, Київської чи Севастопольської міської рад.

Суд неодноразово ухвалами витребовував від учасників провадження, а також в порядку пункту 4 частини першої ст. 65 ГПК України у Київської обласної ради письмові документально підтверджені відомості про те, чи подавались з 2000 року пропозиції Київською обласною радою до Верховної Ради України щодо затвердження проекту меж міста Ірпінь, погодженого рішенням Київської обласної ради від 15.06.2000р. № 211-12-ХХІІІ. Зазначені документи суду також подані не були.

Відповідно до пункту 5 частини першої ст. 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Згідно пункту 4.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов: додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі засідання; витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті; позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду, господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, може або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Суд бере до уваги те, що прокурором не подано суду жодних аргументів та доказів на їх підтвердження, які б свідчили про неможливість з об'єктивних причин виконати вимоги ухвал суду та неможливість подати витребувані судом документи. За таких обставин, позов прокурора у справі підлягає залишенню без розгляду в порядку пункту 5 частини першої ст. 81 ГПК України.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав та оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Ці ж статті в редакції, чинній на момент видачі третім особам оскаржуваних державних актів на право власності на земельні ділянки передбачали, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав та посвідчується державним актом.

За таких обставин, вимоги прокурора про визнання права власності на спірні земельні ділянки за державою в особі Київської обласної державної адміністрації та витребування земельних ділянок з володіння ТОВ «БГМ ЛТД» на користь власника є похідними від вимог про визнання недійсними рішення Ірпінської міської ради та виданих на його підставі державних актів, оскільки існує зареєстроване в установленому порядку, в судовому порядку не скасоване право власності на земельні ділянки відповідача 2 - ТОВ «БГМ ЛТД». Таким чином, не подання прокурором та позивачем необхідних для розгляду справи вищезазначених документів унеможливлює розгляд по суті також вимог про визнання права власності та витребування з чужого незаконного володіння, тобто позов прокурора у справі № 911/5263/14 належить залишити без розгляду в повному обсязі.

Беручи наведене вище до уваги та керуючись пунктом 5 ст. 81 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Ірпінської міської ради та товариства з обмеженою відповідальністю «БГМ ЛТД» у справі № 911/5263/14 залишити без розгляду.

Копію ухвали надіслати учасникам провадження.

Головуючий суддя О.В. Конюх

Суддя В.М. Бабкіна

Суддя Ю.В. Подоляк