ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2015 року Справа № 904/8635/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії головуючого судді: Прокопенко А.Є. - доповідач,

суддів: Дмитренко Г.К., Крутовських В.І.

При секретарі судового засідання Однорог О.В.

Представники сторін:

від позивача: Костюченко В.П. представник, довіреність №8 від 06.01.14;

від відповідача: Шаповал С.В. представник, довіреність №1 від 23.09.14;

від відповідача: Шевченко М.І. представник, довіреність №б/н від 25.12.14;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпропетровської міської Ради на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2014 року у справі №904/8635/14

за позовом комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради, м.Дніпропетровськ

до обласного комунального вищого навчального закладу "Дніпропетровська консерваторія ім. М.Глінки", м.Дніпропетровськ

про стягнення 189 018,03 грн.

У відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошувалась перерва до 16.04.2015р., 27.04.2015р.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2014р. по справі №904/8635/14 (суддя Манько Г.В.) в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення господарського суду без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення господарського суду, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухав пояснення присутніх в судових засіданнях представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Позивачем та відповідачем 07 лютого 2014р. було укладено договір про постачання теплової енергії для задоволення потреб споживача.

Згідно предмету договору теплопостачальне підприємство бере на себе зобов'язання виробляти та постачати теплову енергію для задоволення потреб споживача в опаленні та гарячому водопостачанні, а споживач зобов'язується одержати теплову енергію та сплатити теплопостачальному підприємству її вартість за встановленими тарифами в терміни та на умовах, передбачених договором.

Розділом 4 договору передбачено, що розрахунки проводяться шляхом оплати споживачем після пред'явлення теплопостачальним підприємством рахунку на оплату послуг або після підписання сторонами акту здачи-приймання теплової енергії. Облік споживання теплової енергії здійснюється на межі продажу, яка є межею балансової належності на підставі показників комерційних приладів обліку. Розрахунки між теплопостачальним підприємством та споживачем за договором проводиться виключно у безготівковій формі у національній валюті України - гривні, шляхом перерахування грошових коштів на поточні рахунки, зазначені сторонами у розділі 13 договору.

Пунктом 4.4 договору визначено, що облік споживання теплової енергії споживачем здійснюється по приладу обліку за адресою: вул. Ливарна, буд.10.

Пунктом 5.5 договору встановлено, що фактично отриманий обсяг теплової енергії споживачем від теплопостачального підприємства фіксується сторонами актом здачі - приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період за формою, визначеною сторонами у додатку № 3 до договору.

У розділі 10 договору сторони погодили, що договір набирає чинності з 01.02.2014р. та діє до 31.12.2014р.

Позивач у позовній заяві визначив, що заборгованість за теплову енергію виникла у період з 17 лютого 2014р. по 07 квітня 2014р.

18 лютого 2014р. позивачем та відповідачем складено акт обстеження приладу обліку теплової енергії за адресою знаходження відповідача: вул.Ливарна, буд.10. В акті зазначено, що опалення вимкнено. Показання водовиміру - 36945, 4 куб. м.

03 березня 2014р. позивачем та відповідачем складено акт обстеження приладу обліку теплової енергії за адресою знаходження відповідача: вул.Ливарна, буд.10. В акті зазначено, що опалення вимкнено. Показання водовиміру - 36945, 4 куб. м. Пломби не пошкоджені.

02 квітня 2014р. позивачем та відповідачем складено акт обстеження приладу обліку теплової енергії за адресою вул. Ливарна, буд.10, тобто за адресою знаходження відповідача. В акті не зазначено, що теплоносій постачався споживачу. Показання водовиміру - 36945,4 куб. м. Також в акті вказано, що зняті архівні дані.

Таким чином як встановлено господарським судом, в актах від 18 лютого 2014р., 03 березня 2014р., 02 квітня 2014р. не зазначено, що при контрольному обстеженні відбувалось споживання теплової енергії. Крім того у вказаних актах показники водовиміру не змінювались.

Акт обстеження від 20.02.2014р., наданий позивачем, обґрунтовано не прийнятий господарським судом у якості належного доказу на підтвердження споживання відповідачем теплової енергії, оскільки у цьому акті зазначено, що обстеження проводилось за адресою вул.Ливарна,17, тоді як відповідач знаходиться за адресою - вул.Ливарна, буд.10.

У якості доказу споживання відповідачем теплової енергії у спірному періоді, позивачем надано звіт про добові параметри теплопостачання за період з 17.02.2014р. по 02.04.2014р., який підписаний лише двома представниками позивача. Підпис третьої особи, - представника ПП "Дутан" Бардіна А.В., у вказаному звіті відсутній. Отже, обробка даних, зазначених у звіті, відбувалась без участі представників відповідача та без участі незалежних фахівців (а.с.26).

Як вбачається з пояснення КП "Теплоенерго" від 08.12.2014р., "архівні дані з теплолічильника консерваторії були зняті 02.04.2014р. при складанні акту обстеження приладу обліку. Зняття показань здійснювалось накопичувальним пультом позивача (НП-4), накопичувальний пульт не є приладом обліку та не потребує повірки, відповідно до паспортних даних строк його експлуатації складає 12 років, придбаний був позивачем у 2007р. "

Ні у звіті про добові параметри теплопостачання, ні в акті від 02.04.2014р. обстеження приладу обліку теплової енергії за адресою вул.Ливарна, буд.10, не відображено, яким електронним приладом здійснювалось зняття архівних даних.

Враховуючи встановлені обставини, господарський суд обґрунтовано не прийняв в якості належного доказу дані, зазначені у звіті про добові параметри теплопостачання за період з 17.02.2014р. по 02.04.2014р. за адресою вул.Ливарна, буд.10, оскільки позивачем не доведено, що наданий до господарського суду звіт про добові параметри теплопостачання за вказаний період був зроблений на підставі вимірів 02.04.2014р. під час складання акту обстеження приладу обліку теплової енергії за адресою: вул.Ливарна, буд.10.

Разом з поясненням від 24.03.2015р. до суду апеляційної інстанції відповідачем було надано копії актів обстеження вузла обліку теплової енергії від 19.09.2013р., 23.10.2013р., 25.11.2013р., 23.12.2013р. за підписами представників позивача та відповідача, в яких засвідчено, що після чергової держповірки зауваження до роботи спірного вузла обліку теплової енергії відсутні.

Доводи скаржника про те, що теплолічильник відповідно приписів акту обстеження вузла обліку теплової енергії від 20.05.2014р. (в якому зазначалось про те, що водомір в неробочому стані) було направлено відповідачем на ремонт, про що свідчить свідоцтво про повірку приладу обліку тепла, датоване жовтнем 2014 року, тобто позапланову і це є підтвердженням його несправності у спірний період, відхиляється судовою колегією.

Докази проведення відповідачем ремонту теплолічильника за період з 20.05.2014р. по жовтень 2014р. у матеріалах справи відсутні. Згідно пояснень відповідача теплолічильник було передано для проведення позачергової повірки, про що свідчить свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки від 24.09.2014р. (а.с. 106) у зв'язку із зауваженнями позивача, викладеними в акті від 20.05.2014р.

В розумінні приписів ст.ст.33,34 Господарського процесуального кодексу України позивачем не надано до господарського суду належних доказів на підтвердження його позовних вимог.

Відповідно до вимог ст.ст.525,526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк у відповідності з вказівками закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, колегія суддів вважає, що господарський суд дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи скаржника про порушення господарським судом норм матеріального права у зв'язку з помилковим посиланням на Закон України "Про метрологію та метрологічну діяльність" за підстав того, що накопичувальний пульт, за допомогою якого знімались архівні дані з приладу обліку консерваторії не потребує ніякої повірки, колегією суддів відхиляються, оскільки, як зазначалось вище, в акті від 02.04.2014р. не вказано, яким електронним приладом було проведено зняття архівних даних.

Як посилається скаржник в апеляційній скарзі, невідповідність висновків рішення господарського суду обставинам справи полягає в тому, що суд не досліджував питання про те, ким відключено опалення. Поряд з цим в акті обстеження вузла обліку, складеного представником позивача та представником відповідача (П.Г.Романько), зазначено, що необхідно представити акт відключення опалення, узгоджений з тепловим районом КП «Теплоенерго».

Колегія суддів вважає, що в даному випадку акт відключення від опалення відповідача, складений за участю КП «Теплоенерго» у спірний період, не має вирішального значення, оскільки факт відсутності постачання теплової енергії відповідачу зафіксований спільними актами обстеження, які підписані як представником позивача, так і представником відповідача.

Отже, представник позивача погодився з висновками, зафіксованими у цих актах.

Висновки господарського суду відповідають матеріалам і обставинам справи, а доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують таких висновків.

Враховуючи вищевикладене, підстави для скасування рішення господарського суду, які передбачені статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

Судовий збір за перегляд справи по апеляційній скарзі покладається на скаржника відповідно до приписів статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради відмовити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2014 року у справі №904/8635/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписаний 28.04.2015р.

Головуючий суддя А.Є. Прокопенко

Суддя Г.К.Дмитренко

Суддя В.І. Крутовських