РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2015Справа №910/5842/15-г
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП СИСТЕМИ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліграфічна компанія "Інтерекспресдрук"

про стягнення 10 013,30 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники :

від позивача: Ярощук П.А. (дов. від 23.12.2014)

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні 20.04.2015 відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

12.03.2015 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП СИСТЕМИ" (надалі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліграфічна компанія "Інтерекспресдрук" (надалі - відповідач) про стягнення 10 013,30 грн.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що на думку позивача, відповідач неналежним чином виконував взяті на себе обов'язки за договором поставки № 231213/03 від 23.12.2013, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість в 10 013, 30 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2015 порушено провадження у справі №910/5842/15-г та призначено розгляд справи на 01.04.2015.

В судове засідання, призначене на 01.04.2015, представник позивача з'явився та подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі, які долучені судом до матеріалів справи

В судове засідання, призначене на 01.04.2015, представник відповідача не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення за номером 01 3, згідно якого представник відповідача 19.03.2015 отримав поштове відправлення Господарського суду м. Києва з ухвалою про порушення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2015 розгляд справи було відкладено на 20.04.2015.

В судове засідання, призначене на 20.04.2015, представник позивача з'явився та підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання, призначене на 20.04.2015, представник відповідача не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення за номером 01 3, згідно якого представник відповідача 06.04.2015 отримав поштове відправлення Господарського суду м. Києва з ухвалою про відкладення.

Ухвала суду, позовна заява надсилались відповідачу на юридичну адресу підприємства згідно відомостей єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (довідка з ЄДРПОУ наявна в матеріалах справи). У відповідності з положеннями п. 3.6 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" від 18.09.1997 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Пунктом 11 "Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. (2.04.2009р.)" передбачено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб -учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

У відповідності до підпункту 3.6 пункту 3 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.12.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРЕКСПРЕСДРУК" (далі - Позивач, Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІП СИСТЕМИ" (далі - Відповідач, Постачальник) був укладений Договір поставки № 231213/03 від 23.12.2013 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Продавець зобов'язується передати у власність Покупцеві необхідні для виробництва поліграфічні матеріали та хімічні засоби (іменовані надалі Товар), а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити товар.

За своєю правовою природою правовідносини, що виникли між сторонами є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 названого кодексу).

На виконання умов Договору, Позивач здійснив передплату Відповідачеві на загальну суму 10 230,30 грн., що підтверджується копіями квитанцій (належним чином засвідчені копії містяться в матеріалах справи).

Відповідачем було частково поставлено товар на загальну суму 217,00 грн., що підтверджено актом звірки, таким чином на час розгляду справи заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 10 013,30 грн.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином та відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, свого обов'язку щодо поставки товару відповідачем не виконано, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість у розмірі 10 013,30 грн.

А отже на підставі ст. 1213 Цивільного Кодексу України відповідач має повернути безпідставно одержані кошти позивачеві.

Отже, враховуючи зазначене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача безпідставно отриманих 10 013,30 обґрунтовані, доведені доказами та відповідно є такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням наведених положень укладеного сторонами Договору, виходячи з факту не отримання товару покупцем за видатковими накладними, строк виконання зобов'язання щодо поставки товару станом на час вирішення спору є таким, що настав.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів погашення заборгованості в добровільному порядку відповідачем не надано.

За таких обстави, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості за Договором договором поставки № 231213/03 від 23.12.2013 у розмірі 10 013,30 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими та підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРЕКСПРЕСДРУК" (01054,м.Київ,вул.Гоголівська, буд.22-24; ідентифікаційний номер: 31732119) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП СИСТЕМИ" (02660,м.Київ, вул.Марини Раскової,буд.23, оф. 820; ідентифікаційний код 35365643) 10 013 (десять тисяч тринадцять) грн. 30 коп. - основного боргу, 1827 (тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4.Копію рішення направити сторонам.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 24.04.2015

Суддя М.О. Лиськов