Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "21" квітня 2015 р. Справа № 906/181/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Ляхевич А.А.

за участю представників сторін:

від позивачів:

1) Житомирської міської ради: не з'явився,

2) КП "Агентство з управління майном" Житомирської міської ради: Гордійчук Я.В., довіреність №2 від 12.01.2015р.,

від відповідача: не з'явився,

від третьої особи: не з'явився,

та прокурора: Рудченко М.М., старший прокурор відділу прокуратури Житомирської області, службове посвідчення №031535 вид. 23.01.2015р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом В.о. прокурора м.Житомира в інтересах держави в особі Територіальної громади міста Житомира в особі Житомирської міської ради (м.Житомир), Комунального підприємства "Агентство з управління майном" Житомирської міської ради (м.Житомир)

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (м. Житомир)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4" (м.Житомир)

про стягнення 6335,88 грн., розірвання договору оренди нерухомого майна №1120 від 04.08.2010, зобов'язання звільнити приміщення

В.о. прокурора м.Житомира звернувся до господарського суду Житомирської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Територіальної громади міста Житомира в особі Житомирської міської ради (м.Житомир), Комунального підприємства "Агентство з управління майном" Житомирської міської ради (м.Житомир) до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (м.Житомир) про стягнення 6335,88грн., з яких 6065,14 грн. заборгованості з орендної плати по договору оренди нерухомого майна №1120 від 04.08.2010р. та 270,74 грн. пені; розірвання договору оренди нерухомого майна №1120 від 04.08.2010р. та зобов'язання звільнити приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, площею 13,5 кв.м. та передати його за актом прийому-передачі орендодавцю - Комунальному підприємству "Агентство з управління майном" Житомирської міської ради та балансоутримувачу - Комунальному підприємству "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4".

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 09.02.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі 906/181/15, розгляд справи призначено на 05.03.2015р., зобов'язано прокурора та сторін надати суду докази на підтвердження своїх вимог та заперечень. Також, вказаною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Комунальне підприємство "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4" (м.Житомир).

Зважаючи на неявку в судове засідання 05.03.2015р. представників позивачів, відповідача та/або його представника, представника третьої особи, розглянувши клопотання прокурора про відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду спору, для надання сторонам можливості реалізувати принцип змагальності, забезпечення участі в судовому засіданні, з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, враховуючи також необхідність подання додаткових доказів, ухвалою господарського суду Житомирської від 05.03.2015р. продовжено строк вирішення спору у відповідності до ч.3 ст.69 ГПК України та розгляд справи відкладено на 09.04.2015р.

В судове засідання 09.04.2015р. перший позивач, відповідач та третя особа своїх представників не направили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом своєчасно та належним чином, про направлення ухвали суду від 05.03.2015р. про відкладення розгляду справи на 09.04.2015р. свідчить реєстр Ф103 на відправку рекомендованої кореспонденції господарського суду Житомирської області та список №928 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів за 16.03.2015р.

09.04.2015р. через діловодну службу суду від другого позивача надійшли письмові пояснення за вих.№412 від 08.04.2015р. (вх.№4490 від 09.04.2015р.). До пояснень додано рахунки на оплату на 18-ти аркушах, копія заяви відповідача від 08.04.2015р., довідка про заборгованість за вих.№413 від 09.04.2015р., отримані документи судом долучено до матеріалів справи.

В судовому засідання 09.04.2015р. прокурор позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Прокурор посилався на положення Цивільного кодексу України на Закону України "Про оренду державного та комунального майна", згідно яких договір оренди вважається пролонгованим.

Представник другого позивача висловив свою думку, що договір оренди є пролонгованим, оскільки, орендар не звернувся із заявою про продовження чи припинення дії договору, а Комунальне підприємство "Агентство з управління майном" Житомирської міської ради, в свою чергу, не повідомило відповідача по справі про закінчення терміну дії договору та звільнення приміщення. Представник наголошує на ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", яка визначає умови пролонгації договору оренди. Також, представник другого позивача в судовому засіданні подав клопотання (вх.№4533/15 від 09.04.2015р.) про відкладення розгляду справи для надання можливості відповідачу подати пояснення по справі.

За таких обставин, ухвалою суду від 09.04.2015р., зважаючи на неявку представника першого позивача, відповідача, та третьої особи, розглянувши клопотання представника другого позивача, враховуючи також необхідність подання додаткових доказів, ухвалою суду від 09.04.2015р. господарський суд відклав розгляд справи на 21.04.2015р.

В засіданні суду 21.04.2015р. прокурор підтримав позовні вимоги повністю та просив позов задовольнити.

Представник позивача КП "Агентство з управління майном" Житомирської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Представник подав до справи на виконання вимог ухвали суду довідку від 21.04.2015р. №471, з якої вбачається, що заборгованість ФОП ОСОБА_3 по сплаті орендної плати згідно договору №1120 від 04.08.2010р. станом на 21.04.2015р. становить 6065,14 грн.

Представники першого позивача - Житомирської міської ради, відповідача - підприємця ОСОБА_3 та третьої особи Комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4" в засідання суду не з'явились, доказів по справі до суду не надали, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином, про що свідчить реєстр Ф103 рекомендованої кореспонденції господарського суду Житомирської області за 15.04.2015р.

Відповідно до абз.1 п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 визначено, що у випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

За таких обставин, враховуючи, що перший позивач, відповідач та третя особа своїм правом прийняти участь в судовому засіданні не скористались, а явка сторін в судове засідання не визнавалась обов'язковою; запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка вказаних учасників процесу не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Заслухавши пояснення прокурора та представника другого позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

За дозволом на оренду нерухомого майна відповідно до рішення міськвиконкому від 22.07.2010р. №529 та згідно з Положенням про оренду, методику розрахунку та порядку використання плати за оренду майна комунальної власності м.Житомира, затвердженого рішенням Житомирської міської ради від 18.03.2009р. №877, між Комунальним підприємством "Агентство з управління майном" Житомирської міської ради як орендодавцем та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 як орендарем укладено договір оренди нерухомого майна №1120 від 04 серпня 2010 року (а.с.16-17).

Відповідно до умов даного договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежиле приміщення під підсобне приміщення, за адресою: АДРЕСА_2, що знаходиться на балансі КВЖРЕП №4, вартість якого визначено шляхом проведення незалежної оцінки і становить 18470,00грн. без ПДВ, загальною площею 13,5 кв.м. з орендною платою у розмірі 09,50грн. за 1 кв.м. без ПДВ за базовий місяць розрахунку.

Згідно п.1.2. договору, орендар використовує орендоване приміщення тільки за прямими призначенням, обумовленим п.1.1. даного договору.

Вступ орендаря у користування приміщенням настає одночасно з підписанням сторонами даного договору та акту прийому-передачі вказаного приміщення (п.2.1. договору). Такий акт прийому-передачі приміщення - додаток до договору оренди нерухомого майна №1120 від 04.08.2010р. підписано балансоутримувачем та орендарем 04.08.2010р. (а.с.18).

Таким чином, другим позивачем виконано зобов'язання щодо передачі відповідачу в оренду обумовленого договором від 04.08.2010р. нежитлового приміщення.

Відповідно до п.2.2. договору, передача приміщення в оренду не спричиняє передачу орендареві права власності на орендоване майно. Власником орендованого майна залишається міська рада, а орендар користується ним протягом строку оренди.

За пунктом 5.4. договору орендодавець зобов'язаний попередити орендаря у письмовій формі про припинення або зміну умов договору оренди до його закінчення або в місячний термін після закінчення строку договору оренди.

Згідно п.2.3. договору, приміщення вважається повернутим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі.

У відповідності до пункту 8.1. договору, даний договір діє з 04 серпня 2010 року по 04 липня 2013 року.

Відповідно до п.8.4. договору, заявка орендаря на продовження договору повинна бути надана орендодавцю за два місяці до закінчення строку договору.

Водночас, в пункті 8.6. договору встановлено, що дія даного договору припиняється внаслідок: одержання орендарем повідомлення про відмову від договору, якщо орендар не вносив орендну плату за користування нерухомим майном протягом трьох місяців підряд; закінчення строку, на який він був укладений; загибелі об'єкта оренди; достроково за згодою сторін або рішенням господарського суду; банкрутства, ліквідації орендаря; приватизації об'єкта оренди орендарем; використання орендарем об'єкта оренди не за цільовим призначенням, у тому числі, у випадку незаконної передачі об'єкта оренди в суборенду.

При цьому, як зазначено в пункті 8.8. договору, взаємовідносини, не врегульовані даним договором, регламентуються чинним законодавством України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За своєю правовою природою правовідносини, що склалися між сторонами є правовідносинами з оренди (найму).

Згідно зі ст.759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Враховуючи те, що у даному випадку йдеться про майно, що належить до комунальної власності, крім Цивільного кодексу України, слід керуватися також і спеціальними нормами, які закріплені в Законі України "Про оренду державного та комунального майна". Так, відповідно до ст.3 Закону України "Про оренду державного і комунального майна", відносини стосовно оренди державного майна, майна, що належить АР Крим чи знаходиться в комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом і іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч.1 статті 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

У відповідності до ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін (ч.1 ст.17 вказаного Закону). У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором (ч.2 ст.17 названого Закону).

Суд враховує, що договором детально не врегульовано порядку оформлення продовження дії договору внаслідок направлення заявки орендаря відповідно до п.8.4. договору, водночас в п.8.8. договору передбачено, що взаємовідносини, не врегульовані даним договором, регламентуються чинним законодавством України. Зважаючи на зазначене, суд виходить з того, що жодною із сторін договору не направлялась заява про припинення або зміну існуючих умов договору оренди нерухомого майна від 04.08.2010р. №1120 до його закінчення або протягом місяця після закінчення терміну дії договору (п.5.4. договору та ч.2 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна"), а отже, відповідно до норми ч.2 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", договір оренди нерухомого майна від 04.08.2010р. №1120 є продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до ч.3 ст.18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Згідно ч.1 ст.19 даного Закону, орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

У відповідності до ч.1 ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Пунктами 1, 4 ст.285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Крім того, ч.3 ст.285 Господарського кодексу України встановлює, що одним із основних обов'язків орендаря є внесення орендної плати своєчасно і в повному обсязі.

Відповідно до п.3.2, п.3.3. договору оренди нерухомого майна №1120 від 04.08.2010р., орендна плата визначається на підставі Положення про оренду, методику розрахунку та порядку використання плати за оренду майна комунальної власності м.Житомира, затвердженої рішенням міської ради. Орендна плата по цьому договору становить 128,25 грн. без ПДВ у місяць і вноситься орендарем згідно наданого рахунку, не пізніше 10 числа наступного за звітним місяця з урахуванням щомісячного індексу інфляції та податку на додану вартість.

З акту прийому-передачі приміщення, орендованого ПП ОСОБА_3 від 04.08.2010р. (додаток до договору оренди нерухомого майна від №1120 від 04.08.2010р., а.с.18), а також, виставлених до оплати відповідачем рахунків (а.с.44-61), вбачається, що позивачем - КП "Агентство з управління майном" Житомирської міської ради виконані свої зобов'язання за договором.

В свою чергу, підприємець ОСОБА_3 зобов'язання по сплаті за оренду обумовленого договором від 04.08.2010р. нежитлового приміщення належним чином та у передбаченому договором і законом порядку не виконувала. Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість ФОП ОСОБА_3 з орендної плати перед КП №Агентство з управління майном" Житомирської міської ради за договором оренди нерухомого майна №1120 від 04.08.2010р. за період його дії становить 6065,14 грн. (обґрунтований розрахунок по орендній платі станом на 03.02.2015 р., а.с.19).

При цьому, відповідно до поданої позивачем довідки від 21.04.2015р. №471, заборгованість ФОП ОСОБА_3 по сплаті орендної плати згідно договору №1120 від 04.08.2010р. станом на 21.04.2015р. не змінилась та складає 6065,14 грн.

За таких обставин та перевіривши правильність здійсненого позивачем розрахунку орендної плати по договору оренди, господарський суд визнає такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги в частині стягнення 6065,14грн. заборгованості по орендній платі за договором оренди нерухомого майна від №1120 від 04.08.2010р.

Окрім суми основного боргу, позивачем заявлено у даному позові до стягнення з відповідача за договором оренди нерухомого майна від №1120 від 04.08.2010р. пеню у розмірі 270,74 грн. Розглядаючи питання правомірності позову в цій частині господарський суд приймає до уваги таке.

Умовою пункту 3.8. договору №1120 передбачено, що орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується з орендаря відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки, визначеної НБУ, за кожний день прострочення, включаючи день сплати.

При цьому, вищевикладеними встановленими обставинами справи підтверджується порушення відповідачем зобов'язання по сплаті орендної плати за договором оренди нерухомого майна.

Порушенням зобов'язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У даному випадку, відповідачем у справі було допущено прострочення виконання грошового зобов'язання по сплаті орендної плати. Відповідно до п.3 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У відповідності до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

З урахуванням викладеного, зважаючи на наявність передбачених договором підстав для застосування до відповідача відповідальності у вигляді сплати пені, а також перевіривши правильність її нарахування (розрахунок пені, а.с.20), суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 270,74 грн. пені.

Водночас, за змістом позовної заяви прокурор заявляв вимогу також про розірвання договору оренди нерухомого майна №1120 від 04.08.2010р. та зобов'язання відповідача звільнити приміщення.

За приписами ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною.

Сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди. Невиконання істотних умов є підставою для дострокового розірвання договору оренди.

Орендодавець має право відмовитись від договору на підставах, що передбачені нормами статей 782 та 783 Цивільного кодексу України, ст.26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ст.26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

У відповідності до п.8.3. договору, даний договір може бути розірвано на вимогу однієї із сторін за рішенням господарського суду у випадку невиконання умов даного договору та інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

В силу ч.2, ч.3 ст.653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Згідно з ч.5 ст.188 Господарського кодексу України, якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Враховуючи встановлені вище обставини, а саме встановлення факту порушення орендарем умов договору оренди нерухомого майна №1120 від 04.08.2010р., позовні вимоги про розірвання договору оренди нерухомого майна №1120 від 04.08.2010р. визнаються судом обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст.27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до ч.4 ст.291 Господарського кодексу України, правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Статтею 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено у договорі.

Пунктом 2.3 договору обумовлено, що приміщення вважається повернутим орендодавцю з момерту підписання сторонами акту прийому-передачі.

Разом з тим, підписання акту приймання-передачі підтверджує факт звільнення (повернення) майна з оренди, проте, без фактичного звільнення орендованого приміщення акт приймання-передачі втрачає сенс.

Стаття 16 Цивільного кодексу та стаття 20 Господарського кодексу України визначають способи захисту цивільних прав та інтересів, серед яких, зокрема, передбачено: примусове виконання обов'язку в натурі, присудження до виконання обов'язку в натурі, і якщо колишній орендар не звільняє орендовані приміщення після закінчення строку дії договору оренди, то позовна вимога про звільнення приміщення як примусове виконання обов'язку в натурі відповідає приписам ст.16 ЦК України та ст.20 ГК України, а на підтвердження звільнення приміщення сторони мають скласти акт приймання-передачі.

Частиною 2 статті 795 Цивільного кодексу України встановлено, що повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

При цьому, як встановлено додатком 2 до Типового договору оренди нерухомого майна, затвердженого рішенням сімнадцятої сесії шостого скликання Житомирської міської ради від 30.08.2012р. №429 "Про затвердження Положення про оренду, методику розрахунку та порядок використання плати за оренду майна комунальної власності територіальної громади м.Житомира", акт приймання-передачі приміщення має бути тристороннім, а саме, за участю орендодавця (Комунального підприємства "Агентство з управління майном" Житомирської міської ради), балансоутримувача (у даному випадку, Комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4" Житомирської міської ради) та орендаря.

Крім того, в даному випадку, після укладення договору оренди нерухомого майна №1120 від 04.08.2010р. орендоване приміщення за актом приймання-передачі передавалось у користування орендодавцю саме балансоутримувачем.

З огляду на зазначене, наявні правові підстави для формулювання позовної вимоги щодо звільнення приміщення та передачі за актом приймання-передачі орендодавцю - Комунальному підприємству "Агентство з управління майном" Житомирської міської ради та балансоутримувачу - Комунальному підприємству "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4" Житомирської міської ради, та для задоволення позову в цій частині.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Проте, всупереч наведеним нормам, відповідач позов за предметом та підставами звернення не оспорив, доказів у спростування позовних вимог не подав.

З огляду на викладене, зважаючи на визначені договором умови та вищенаведені законодавчі приписи, з урахуванням встановлених судом за наявними у справі матеріалами обставин, зокрема, щодо порушення відповідачем своїх зобов'язань по сплаті орендної плати за договором оренди нерухомого майна №1120 від 04.08.2010р., що є істотним порушенням умов договору та підставою для розірвання договору оренди, господарський суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог прокурора в частині стягнення з підприємця ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства "Агентство з управління майном" Житомирської міської ради 6065,14 грн. заборгованості по орендній платі та 270,74 грн. пені; розірвання договору оренди нерухомого майна №1120 від 04.08.2010р., укладеного між Комунальним підприємством "Агентство з управління майном" Житомирської міської ради та підприємцем ОСОБА_3 та зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 звільнити приміщення та передати його за актом прийому-передачі орендодавцю та балансоутримувачу.

Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо розподілу судового збору за наслідками вирішення спору, суд приймає до уваги наступне.

Підпунктом 2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 мінімальної заробітної плати, яка на даний час складає 1218,00грн.

Згідно пп.3 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Як роз'яснено у п.2.10 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Позовні вимоги про стягнення основного боргу та пені є вимогами майнового характеру, об'єднані в одній позовній заяві, та підлягають оплаті у 2015 році судовим збором в сумі 1827,00 грн. Господарський суд сплату судового збору за вказані вимоги майнового характеру, щодо яких припинено провадження у справі за відсутністю предмету спору внаслідок сплати відповідачем заявлених до стягнення у позові сум після пред'явлення даного позову до суду, покладає на відповідача, відповідно до ч.2 ст.49 ГПК України

Позовні вимоги про розірвання договору та про звільнення приміщення і передачу його за актом прийому-передачі орендодавцю та балансоутримувачу є вимогами немайнового характеру. Кожна з позовних вимог немайнового характеру підлягає оплаті судовим збором у 2015 року в сумі 1218,00 грн., тобто, за вказані вимоги має бути сплачено 2436,00 грн. У зв'язку із задоволенням даних вимог прокурора немайнового характеру, судовий збір в сумі 2436,00 грн. господарський суд також покладає на відповідача в порядку ч.5 ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (10008, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Агентство з управління майном" Житомирської міської ради (10014, Житомирська обл., м.Житомир, вул.Щорса, буд.4, ідентифікаційний код 34788934):

- 6065,14 грн. заборгованості по орендній платі,

- 270,74 грн. пені.

3. Розірвати договір оренди нерухомого майна №1120 від 04.08.2010 р., укладений між Комунальним підприємством "Агентство з управління майном" Житомирської міської ради та підприємцем ОСОБА_3.

4. Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 (10008, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) звільнити приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, площею 13,5 кв.м. та передати його за актом прийому-передачі орендодавцю - Комунальному підприємству "Агентство з управління майном" Житомирської міської ради (10014, Житомирська обл., м.Житомир, вул.Щорса, буд.4, ідентифікаційний код 34788934) та балансоутримувачу - Комунальному підприємству "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4 Житомирської міської ради (10031, Житомирська обл., м.Житомир, вул.Генерала Потапова, буд.7, ідентифікаційний код 13565809).

5. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (10008, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в доход Державного бюджету України:

- 4263,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 27.04.15

Суддя Ляхевич А.А.

віддрук.прим.:

1 - до справи,

2 - прокурору

3,4 - позивачам (реком.)

5 - відповідачу (реком.)

6 - третій особі (реком.)