РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2015Справа №910/1997/15-г
За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Український інвестиційний холдінг"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДШУЗ"

про стягнення 836 549,74 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники :

Від позивача - Кондибенко О.В.(дов. від 12.01.2015)

Від відповідача: Карсим Л.А.(за довіреністю)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості, у зв"язку з неналежним виконанням умов договору суборенди № У/30/Р від 21.05.2012 у розмірі 836 549,74 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 06.02.2015 порушено провадження у справі №910/1997/15-г та призначено до розгляду на 19.02.2015.

В судовому засіданні 19.02.2015 оголошено перерву на 05.03.2015 для подання додаткових доказів по справі.

Представник відповідача в судове засідання 05.03.2015 не з'явився, але через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи. Суд задовольнив дане клопотання.

В судове засідання 05.03.2015 прибув представник позивача та дав пояснення по справі.

Розгляд справи відкладено на 24.03.2015.

24.03.2015 в судовому засіданні оголошено перерву на 26.03.2015 для подання додаткивх доказів по справі.

В судове засідання 26.03.2015 прибули представники позивача та відповідача, дали пояснення по справі.

Судом встановлено, що 24.03.2015 через канцелярію суду від товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДШУЗ" надійшла зустрічна позовна заява до товариства з обмеженою відповідальністю "Український інвестиційний холдінг".

Відповідно до ч.1 ст.60 ГПК України відповідач має право до прийняття рішення зі спору подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов"язаний з первісним.

З огляду на обидва позови(первісний та зустрічний) вони не є взаємно пов"язаними, оскільки в зустрічному позові ТОВ "ТРЕЙДШУЗ" вказує, що "датою припинення договору суборенди слід вважати 28.02.2015, тобто останнім місяцем оренди приміщення є лютий 2015 року.

Однак суд зазначає, що стягнення орендної плати за лютий 2015 року не є предметом позову. В позовній заяві ТОВ "Український інвестиційний холдінг" зазначило про заборгованість по орендній платі виключно по січень 2015 року.

Таким чином, зустрічний позов не може бути прийнятий судом до спільного розгляду з первісним позовом, оскільки не є з ним взаємопов"язаним.

Розгляд справи відкладено на 02.04.2015.

В судове засідання 02.04.2015 прибули представники позивача та відповідача, дали пояснення по справі.

Представник відповідача подав суду усне клопотання про відкладення розгляду справи. Суд задовольнив дане клопотання.

Представники позивача та відповідача подали клопотання про продовження строку розгляду справи. Суд задовольнив дане клопотання.

Розгляд справи відкладено на 16.04.2015.

02.04.2015 в судове засідання прибули представники позивача та відповідача і дали додаткові пояснення по справі.

Представник позивача свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову в частині стягнення пені та штрафу заперечував та просив відмовити його задоволенні.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складався протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

21.05.2012 між ТОВ «Український інвестиційний холдінг»(далі позивач, суборендодавець) та ТОВ «ТРЕЙДШУЗ»(далі відповідач, суборендар) було укладено Договір суборенди №У/30/Р (далі за текстом - Договір суборенди), згідно з умовами якого ТОВ «Український інвестиційний холдінг» передало, а ТОВ «ТРЕЙДПІУЗ» прийняла в тимчасове оплатне користування нежитлові приміщення площею 315,0 кв.м., що знаходиться на другому поверсі будівлі за адресою: м. Київ, проси. 40-річчя Жовтня, б. 104, офіс 612 та зобов'язалась сплачувати орендну плату.

Відповідно до п. 3.1. договору суборендодавець передає приміщення, що суборендується Суборендарю протягом 3 днів з моменту підписання Сторонами Договору за Актом допуску для проведення ремонтно- оздоблювальних робіт (додаток № 2 до Договору). Суборендар виконує ремонтно-оздоблювальні роботи протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати підписання Акту допуску Сторонами. Суборендодавець зобов'язаний погодити перелік таких ремонтно-оздоблювальних, робіт, що наведений в дизайн-проекті Суборендаря, на день підписання Договору. У Акті допуску відображається стан приміщення, що суборендується на дату підписання Акту.

Як вбачається з матеріалів справи, приміщення було передано відповідачу.

Щомісячна орендна плата відповідно до п. 5.1. ст. 5 Договору суборенди становить суму еквівалентну 7 875 (сім тисяч вісімсот сімдесят п'ять) доларів США 00 центів, що на момент укладення Договору оренди складало 62 933 (шістдесят дві тисячі дев'ятсот тридцять три) гривні 06 копійок, в тому числі ПДВ 10 488 (десять тисяч чотириста вісімдесят вісім) гривень 84 копійки.

Відповідно до п. 5.6. ст. 5 Договору суборенди орендна плата сплачується ТОВ «ТРЕЙДШУЗ» в безготівковій формі щомісячно до 10 числа поточного місяця на рахунок ТОВ «Український інвестиційний холдінг», за офіційним курсом НБУ на день оплати, але не меншому ніж на дату укладення договору.

Відповідно до п.п. 7.2.2. п. 7.2. ст. 7 Договору суборенди ТОВ «ТРЕЙДІТІУЗ» зобов'язано своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Проте, відповідач не своєчасно та не в повному обсязі сплачував орендну плату і станом на 21.01.2015 заборгованість по орендній платі ТОВ «ТРЕЙДШУЗ» перед ТОВ «Український інвестиційний холдінг» становить 625 725 (шістсот двадцять п'ять тисяч сімсот двадцять п'ять) гривень 78 копійок.

Виконуючи пункт 9.6. ст. 9 Договору суборенди, ТОВ «Український інвестиційний холдінг» відправило на адресу ТОВ «ТРЕЙДШУЗ» Лист за № 606/12 від 01.12.2014, в якому ТОВ «Український інвестиційний холдінг» звертався до ТОВ «ТРЕЙДШУЗ» з вимогою погасити існуючу заборгованість по орендній платі і керуючись п. 10.1. Договору суборенди повідомляв про відмову від Договору суборенди з 01.01.2015.

Однак, на даний час заборгованість в розмірі 625 725,78 грн. ТОВ «ТРЕЙДШУЗ» по орендній платі не сплачена. Відповідач не заперечував проти наявності в нього даної заборгованості.

Внаслідок укладення договору оренди, між сторонами, згідно ст. 11 ЦК України, виникли цивільні права та обов'язки. Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення ГК України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 626 ЦК України визначено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦКУ) Відповідно до ст.629 ЦКУ договір є обов'язковим до виконання сторонами, а отже умови договору, укладеного між сторонами є юридично обов'язковими.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України).

У відповідності до ст.ст. 202, 203, 205, 206 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно умов ч.1 ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст.173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

На підставі ст. 3 ЦК України, яка закріплює свободу договору, сторони мають право як врегулювати у договорі свої відносини, які не врегульовані цими актами, так і відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається у випадках і на умовах, встановлених договором.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати всій обов'язок, а кредитор -прийняти виконання особисто, якщо інше встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Згідно ст. 774 ЦК України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом.

Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму.

До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ст.. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 283 ГК України встановлено, що за договором оренди одна сторона(орендодавець) передає другій стороні(орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

За таких обставин, суд вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості з оплати орендної плати за березень 2014 року - січень 2015 року в сумі 625 725,78 грн., вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та стягненню.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь штраф у розмірі 31 286,28 грн. та пеню в сумі 179 537,68 грн.

Пунктом 9.3. статті 9 Договору оренди передбачено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язань, передбачених пп. 5.1., 5.2., 5.3. 5.7. договору, ТОВ «ТРЕЙДШУЗ» сплачує штраф у розмірі 5% від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов'язання, а також неустойку у формі пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно із ст. 599 Цивільного Кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.4 ст. 549 ЦК України).

Отже, згідно з розрахунком позивача підлягає стягненню з відповідача на користь позивача штраф в розмірі 31 286,28 грн. та пеня в сумі 179 537,68 грн. З цими сумами суд погоджується, так як позивачем вони розраховані арифметично вірно.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, з відповідача на користь позивача стягуються понесені позивачем витрати по сплаті держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись Цивільним Кодексом України, ст.ст. 33, 34, 49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Український інвестиційний холдінг" задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДШУЗ" (01133, м. Київ, вул. Мечникова, буд. 14/1, кв. 163, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Український інвестиційний холдінг" (04070, м. Київ, вул. Сагайдачного, буд. 6, літера «А», ) заборгованість з оплати орендної плати в сумі 625 725(шістсот двадцять п'ять тисяч сімсот двадцять п'ять) грн. 78 коп., пеню в сумі 179 537(сто сімдесят дев'ять тисяч п'ятсот тридцять сім) грн. 68 коп., штраф в розмірі 31 286(тридцять одна тисяча двісті вісімдесят шість) грн. 28 коп., судовий збір в розмірі 16 730(шістнадцять тисяч сімсот тридцять) грн. 99 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржене в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

5. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя Головатюк Л.Д.

Дата підписання повного тексту рішення - 22.04.2015