ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"20" квітня 2015 р. Справа № 911/2292/14

за позовом Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «Лагода», м. Кагарлик

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мечі Компані», м. Тбілісі, Грузія

про стягнення 26 639,00 доларів США

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників:

позивач - Сапронов О.В. - предст. дов. б/н від 10.07.2014;

відповідач - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «Лагода» (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мечі Компані» (відповідач) про стягнення 42 539,90 доларів США заборгованості за контрактом поставки № 12/ГР від 04.12.2013р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.06.2014 у справі №911/2292/14 було порушено провадження та призначено до розгляду на 28.07.2014 року та зобов'язано сторони подати необхідні документи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.07.2014 розгляд справи було відкладено на 02.02.2015 року, у зв'язку з тим, що доказів отримання відповідачем ухвали про порушення провадження до суду не надходило та виникла потреба у належному повідомленні відповідача -ТОВ «Мечі Компані» про дату і час судового розгляду справи та врученні йому за кордоном відповідної ухвали суду як це передбачено нормами міжнародного права.

02.02.2015 року від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 26 639,00 дол. США.

Дана заява обґрунтована тим, що після звернення позивача з позовом до суду, відповідач частково сплатив наявну у нього заборгованість у розмірі 16 900,00 дол. США.

Відповідно до ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 55 ГПК України, ціна позову визначається у позовах про стягнення грошей - стягуваною сумою або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) поряду.

Враховуючи те, що у відповідності до вищезазначених норм законодавства, ціну позову вказує позивач, суд зазначає, що має місце нова ціна позову - 26 639,00 доларів США, виходячи з якої й вирішується спір.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.02.2015 року розгляд справи було відкладено на 20.04.2015, оскільки в матеріалах справи були відсутні докази отримання відповідачем ухвали про порушення провадження від 16.06.2014 та ухвали про відкладення розгляду справи від 28.07.2014, виникла потреба у повторному належному повідомленні відповідача -ТОВ «Мечі Компані» про дату і час судового розгляду справи та врученні йому за кордоном відповідних ухвал суду.

В судове засідання 20.04.2015 року відповідач не направив свого повноважного представника.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, в разі, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи вищевикладене та те, що з моменту надіслання судового доручення для вручення документів відповідачу пройшло достатньо часу для його виконання, суд вважає за можливе розглянути справу по суті.

Позивач озвучив позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення та просив їх задовольнити.

Відповідно до ч. 1 статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об'єктивного розгляду спору по суті, в судовому засіданні 20.04.2015 було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності, суд,-

встановив:

04 грудня 2013 року між Приватним Акціонерним Товариством «Кондитерська фабрика «Лагода» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мечі Компані» (Грузія) (Замовник) було укладено контракт поставки № 12/ГР (надалі - Контракт), відповідно до якого, Постачальник зобов'язався поставити на умовах даного контракту кондитерські вироби в асортименті, згідно специфікації на кожну партію товару, що є невід'ємною його частиною, а Замовник мав прийняти і оплатити цей товар.

Згідно контракту позивач поставив відповідачу кондитерські вироби на суму 42539,90 доларів США, асортимент та ціна погоджені сторонами в Специфікації від 25.02.14. Факт відправлення товару підтверджується вантажно-митною декларацією на партію Товару № 615139 (роздруківка з електронного реєстру митних декларацій) з відміткою прикордонної служби про оформлення вантажно-митної декларації 28.02.2014 р. Факт перетину кордону з вантажем підтверджується інформаційним повідомленням Державної прикордонної служби.

Згідно п. 5.1. Контракту, Замовник здійснює 100% передоплату за товар протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту погодження з Постачальником специфікації.

05 грудня 2013 року між сторонами була укладена додаткова угода, згідно з якою було змінено п.5.1. договору та погоджено, що Замовник здійснює оплату за товар протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту погодження з Постачальником специфікації.

Специфікація погоджена сторонами 25.02.2014р., що підтверджується підписом та печаткою відповідача на специфікації.

Як стверджує позивач, станом на 20.04.2015 року відповідач не виконав свої зобов'язання належним чином та здійснив лише часткову оплату товару, у зв'язку з чим на даний час за ним рахується заборгованість у розмірі 26 639,00 доларів США.

Пунктом 10.1. ст.10 Контракту сторонами було досягнуто згоди про те, що всі спори, що виникають з у зв'язку з даним контрактом, сторони вирішують шляхом переговорів, а у випадку не досягнення згоди підлягають розгляду з застосуванням матеріального та процесуального права країни Постачальника в Господарському суді м. Києва або Київської області, Україна».

Статтею 5 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. Вибір права згідно з частиною першою цієї статті має бути явно вираженим або прямо випливати з дій сторін правочину, умов правочину чи обставин справи, які розглядаються в їх сукупності, якщо інше не передбачено законом.

З огляду на вищевикладене,у даному випадку застосуванню підлягають норми матеріального та процесуального права України.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до частини першої статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною другою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Приписами пункту 2 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено: покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач, у встановлений договором строк, за товар в повному обсязі не розрахувався, в судове засідання не з'явився, доказів оплати суду та відзиву на позов не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 26 639,00 доларів США боргу є обґрунтованими, документально підтвердженими та таким, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно із статтями 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір при задоволенні позову покладається на відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за розгляд позовної вимоги про стягнення з відповідача 42 539,90 дол. США було сплачено 10 013,90 грн. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням № 216 від 02.06.2014.

В подальшому позивачем було зменшено розмір позовних вимог, у зв'язку з чим остаточна ціна позову на момент прийняття рішення складала 26 639,00 дол. США.

Як було встановлено судом, часткова оплата заборгованості була здійснена відповідачем вже після порушення провадження у справі.

Якщо зменшення позивачем розміру позовних вимог пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині покладається на відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена в п. 4.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України».

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір повністю у розмірі 10 013,90 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 44, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мечі Компані» (0100, Грузія, м. Тбілісі, вул. Чіатури № 2 та Чіковані № 7, кв. 27, код 405004365) на користь Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «Лагода» (09200, Київська обл., м. Кагарлик, вул. Фрунзе, 99, ) - 26 639 (двадцять шість тисяч шістсот тридцять дев'ять) 00 доларів США боргу та 10 013 (десять тисяч тринадцять) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення:28.04.2015р.

Суддя О.В. Щоткін