Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
УХВАЛА

"28" квітня 2015 р. Справа № 927/437/15

за позовом: Ніжинського міжрайонного прокурора,

вул. Овдіївська, 2, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600 в інтересах держави

в особі: 1) виконавчого комітету Ніжинської міської ради, площа Івана Франка, 1,

м. Ніжин, Чернігівська область, 16600;

2) комунального підприємства "Оренда комунального майна" (балансоутримувач),

вул. Шевченка, 96-б, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600

відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_2,

АДРЕСА_1

АДРЕСА_2

предмет спору: про стягнення 24782,11 грн.

Суддя Л.М.Лавриненко

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача-1: не з"явився

від позивача-2: не з"явився

від відповідача: не з"явився

від прокуратури: Єреп В.В., заступник начальника відділу прокуратури Чернігівської області, посвідчення №010927 від 23.10.2012 року

СУТЬ СПОРУ:

Ніжинським міжрайонним прокурором подано позов в інтересах держави, в особі: позивача-1: виконавчого комітету Ніжинської міської ради та позивача-2: комунального підприємства "Оренда комунального майна" (балансоутримувач) про стягнення з відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь виконавчого комітету Ніжинської міської ради суму боргу з урахуванням індексу інфляції, ПДВ - 70% в розмірі 17347,48 грн., та суму боргу 30% в розмірі 7434,63 грн. на користь комунального підприємства "Оренда комунального майна" - балансоутримувач, за неналежне виконання умов договору №39 оренди майна міської комунальної власності від 28.12.2011 року та додаткової угоди від 19.12.2013 року до нього.

В судове засідання 01.04.2015 року від позивача-1 надійшло письмове клопотання, в якому позивач-1 підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд розглядати справу без участі повноважного представника, яке задоволено судом, оскільки участь в судовому засіданні є процесуальним правом сторони, відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 01.04.2015 року судом було здійснений огляд оригіналів наступних документів: свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.09.2003 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1581713 від 26.09.2003 року.

Сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень: №03776640 від 16.04.2015 року (позивачу-1), №00540137 від 16.04.2015 року (позивачу-2), №00384442 від 16.04.2015 року та №03776755 від 16.04.2015 року (відповідачу), але повноважних представників в судове засідання 28.04.2015 року не направили.

Прокурор в судовому засіданні 28.04.2015 року надав письмове клопотання про відмову здійснення технічної фіксації судового процесу, яке задоволено судом.

До початку судового засідання від позивача-1, через канцелярію суду, надійшло клопотання №02-18/591 від 27.04.2015 року про відмову від позову, у зв'язку з добровільною сплатою боргу за оренду майна міської комунальної власності згідно договору оренди №39 від 28.12.2011 року в сумі 24782,11 грн. відповідачем - ОСОБА_2. В поданому клопотанні позивач-1 просить суд припинити провадження у справі за відсутності предмету спору.

До початку судового засідання позивач-2, через канцелярію суду, подав письмове клопотання №137 від 27.04.2015 року про припинення провадження у справі у зв'язку з добровільною сплатою боргу за оренду майна міської комунальної власності згідно договору оренди №39 від 28.12.2011 року в сумі 24782,11 грн. відповідачем - ОСОБА_2.

Прокурор клопотання позивача-1 підтримав у частині припинення провадження у справі за відсутності предмету спору та стосовно клопотання позивача-2 не заперечував.

Інших заяв та клопотань від сторін та прокурора до суду не надійшло.

Розглянувши подані документи, вислухавши пояснення прокурора, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Клопотання позивача-1 про відмову від позову, судом відхилено, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, до прийняття відмови позивача від позову господарський суд роз»яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

Представник позивача-1 в судове засідання 28.04.2015 року не з»явився. В заяві також відсутні відомості про те, що йому відомі наслідки відмови від позову.

Приймаючи до уваги, що після порушення провадження у справі, відповідачем було здійснено оплату в розмірі 24790,00 грн., а саме: 17.04.2015 року платежем на суму 3300,00 грн.; 14.04.2015 року платежем на суму 17400,00 грн.; 16.04.2015 року платежем на суму 2820,00 грн.; 21.04.2015 року платежем на суму 450,00 грн.; 27.04.2015 року платежем на суму 820,00 грн., що підтверджується виписками з банківського рахунку позивача-2 №92, копії яких додані до матеріалів справи, суд доходить висновку, що спір між сторонами в частині стягнення з відповідача 24782,11 грн. заборгованості згідно договору №39 оренди майна міської комунальної власності від 28.12.2011 року та додаткової угоди від 19.12.2013 року до нього врегульовано, предмет спору відсутній.

За таких обставин провадження у справі підлягає припиненню.

Відповідно до ч. 2 статті 49 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Пунктом 4.7. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною. У такому застосуванні суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і у випадку неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом. При цьому якщо у відповідних випадках позивача звільнено від сплати судового збору, то останній стягується в доход державного бюджету України.

Як вбачається з матеріалів справи, з позовною заявою прокурор звернувся до суду 18.03.2015 року, що підтверджується штампом поштового відділення на конверті, а сума боргу 24782,11 грн., була сплачена відповідачем в період з 17.04.2015 року по 27.04.2015 року, тобто після порушення провадження у справі.

За таких обставин, суд доходить висновку, що спір виник з вини відповідача, а тому відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 4.6.,4.7. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", з відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, підлягає стягненню в доход державного бюджету 1827,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 22, 49, п. 1-1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, ст. 4 Закону України „Про судовий збір", суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі припинити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1; АДРЕСА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, відомості про банківські реквізити відсутні) в доход державного бюджету (рахунок 3002, Отримувач: УК у м. Чернігові/м. Чернігів/22030001, , Банк: ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592) 1827,00 грн. судового збору.

Видати наказ.

Суддя Л.М.Лавриненко