РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"21" квітня 2015 р. Справа № 924/1968/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:
головуючий суддя Грязнов В.В.
суддя Мельник О.В. ,

суддя Розізнана І.В.

секретар судового засідання Карпович О.В.

за участю представників:

позивача не з`явився;

третьої особи-1 Позивача не з`явився;

третьої особи-2 Позивача не з`явився;

третьої особи-3 Позивача Попович Ю.І.;

відповідача не з`явився;

третьої особи Відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Відповідача-Хмель-ницької міської ради на рішення господарського суду Хмельницької області від 10.03.2015р. у справі №924/1968/14

за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м.Хмельницький
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача

1. Кабінет Міністрів України м.Київ
2. Військова частина НОМЕР_1 м.Хмельницький
3. Міністрества оборони України м.Київ
до Хмельницької міської ради м.Хмельницький м.Хмельницький
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача

Управління капітального будівництва департаменту архітектури,

містобудування та земельних ресурсів м.Хмельницький
про скасування рішення міської ради від 22.10.2008р. №45,-

Представнику Третьої особи роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст.22, 28 ГПК України. Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу стороною заявлено не було. Заяви про відвід суддів не надходило.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 10.03.2015р. у справі №924/1968/ 14 (суддя Муха М.Є.) задоволено позов Квартирно-експлуатаційного відділу (надалі в тексті КЕВ) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Кабі-нету Міністрів України (надалі в тексті КМУ), Військової частини НОМЕР_1 (надалі в тексті Вій-ськова частина), Міністерства оборони України (надалі в тексті МО України) до Хмельницької міської ради (надалі в тексті Рада) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача Управління капітального будівництва департаменту архі-тектури, містобудування та земельних ресурсів (надалі в тексті Управління) про скасування рі-шення міської ради від 22.10.2008р. №45.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що дорученням КМУ від 31.01. 2007р. №4889/3/1-07 Міністерству оборони України заборонено здійснювати будь-які операції з реалізації та передачі земель оборони (у т.ч. під об`єктами нерухомості), крім безоплатної пере-дачі у комунальну власність земельних ділянок під об`єктами соціально-культурного та житлово-го призначення разом з цими об`єктами, до прийняття окремого рішення. Попри таке, Хмельниць-кою міською радою 22.10.2008р. на двадцять першій сесії прийнято рішення №45, яким затверд-жено проект відведення земельної ділянки по вул.М.Раскової та надано земельну ділянку площею 500 000 м2 в постійне користування Управлінню капітального будівництва департаменту архітек-тури, містобудування та земельних ресурсів під будівництво інженерно-транспортної інфра-струк-тури нового мікрорайону для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських буді-вель і споруд (присадибна ділянка). Проте, зазначивши у рішенні, що категорія земель землі жит-лової та громадської забудови Міська рада лишила поза увагою, що ні КМУ, ні МО України не приймали рішень та не надавали згоди на передачу із державної власності у комунальну зе-мель військового містечка №66, яке розташоване за адресою м.Хмельницький, вул.М.Раскової. За таких обставин суд дійшов висновку, що оспорюване рішення суперечить вимогам законодавства, тому позов обґрунтований і підлягає задоволенню.(арк.спра-ви 99-102).

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Міська рада подала скаргу до Рівненського апе-ляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Хмельни-цької області від 10.03.2015р. у даній справі та прийняти нове, яким відмовити в позові.(арк.спра-ви 110-112).

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення прийняте із порушенням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин справи, що призвело до невірних висновків, оскільки суд помилково не застосував положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», який набрав чин-ності з 01.01.2013р., де встановлено, що землями комунальної власності вважаються земельні ді-лянки, які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комуналь-них підприємств, установ, організацій. З огляду на зазначене, Відповідач не має сумніву щодо при-належності спірної земельної ділянки до земель комунальної власності. Крім того, зауважує, що у Позивача відсутні правовстановлюючі документи на спірну земельну ділянку, вважаючи, що пода-ні схеми розміщення земельної ділянки не можуть вважатися належними та допустимими доказа-ми, оскільки такі не містять координат, адреси та погоджені особою, яка не була на те уповно-важена.(арк.справи 11,112).

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду у даній справі від 30.03.2015р. прийнято апеляційну скаргу Відповідача до провадження, справу призначено до слухання на 21.04. 2015р.(арк.справи 108).

Позивач не скористався своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу.

Сторони не забезпечили явки своїх представників у призначене на 21.04.2015р. судове за-сідання. Разом з тим, на адресу Рівненського апеляційного господарського суду надійшли клопо-тання Міської ради та Квартирно-експлуатаційного відділу м.Хмельницького про відкладення ро-згляду справи через занятість представників сторін в інших судових справах.(арк.справи 130, 133, 135). Колегія суддів відхилила вказані клопотання, оскільки ухвалою від 30.03.2015р. явка предс-тавників не визнавалася обов`язковою.(арк.справи 108).

Треті особи 1 та 2 на стороні Позивача та Третя особа на стороні Відповідача не забезпе-чили явку своїх представників в судове засідання 21.04.2015р., хоч про час та місце розгляду були повідомлені у встановленому порядку, про що свідчать повідомлення про вручення поштових від-правлень.(арк.справи 125-129).

В судовому засіданні 21.04.2015р. представник МО України заперечив проти доводів та ви-мог апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї правової позиції.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши представника, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матері-ального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з матеріалів справи, правонаступником Хмельницької квартирно-експлуата-ційної частини району Прикарпатського війського округу є Квартирно-експлуатаційний відділ міс-та Хмельницький, який згідно Положення, затвердженого 02.01.2013р. начальником Західного Те-риторіального Квартирно-ксплуатаційного управління є державною установою, яка засована на базі Хмельницької квартирно-експлуатаціної частини та створена з метою, зокрема, керівництва квартирно-експлуатаційними службами військових частин та установ, які дислокуються на терито-ріях Хмельницького, Старокостянтинівського, Ярмолинецького, Шепетівського, Славутського гар-нізонів.(арк.справи 34-38).

Матеріалами справи стверджено, що рішенням виконавчого комітету Хмельницької район-ної ради народних депутатів від 23.12.1975р. №277-в «Про затвердження акту на право користу-вання землею Хмельницької КЕЧі району ПрикВО Хмельницької області» затверджено акт на право користування землею КЕЧІ з відповідними до нього юридичними документами площею в плані 2490,1 га в т.ч. в користуванні Хмельницької КЕЧі 2487,6 га, в користуванні Хмельницької районних ДРБД 2,5 га.(арк.справи 17). Акт на право постійного користування вказаною земель-ною ділянкою виданий 23.12.1975р.(арк.справи 16).

З матеріалів справи вбачається, що Хмельницька міська рада 23.08.2006р. звернулась до Міністра оборони України із проханням про безоплатне передання у комунальну власність міста земельних ділянок військових містечок №1 та №66 Хмельницького військового гарнізону, які ви-вільнені у зв`язку із реформуванням (скороченням) Збройних сил України, зокрема, земельну ді-лянку військового містечка №66 площею 176,99 га, яка вільна від забудови і розташована на пів-денній окраїні міста та в зв`язку із браком місця під спорудження індивідуального малоповерхо-вого житла садибного типу передбачається використати під вказане будівництво.(арк.справи 18).

Крім того, Міська рада повідомила Міністерство оборони України про згоду на безоплатну передачу в комунальну власність м.Хмельницького житлового фонду МО України, який розташо-ваний на території міста, налічує 83 житлових будинків і 5 гуртожитків і в якому проживає 21 ти-сяча мешканців з відповідними об`єктами інженерної інфраструктури цього житла, але за обов`яз-кової умови, що в комунальну власність (в запас) м.Хмельницького будуть безоплатно передані частини земельних ділянок військових містечок Хмельницького військового гарнізону, які виві-льнені або вивільняються в зв`язку з реформуванням Збройних сил України і не використовують-ся за призначенням, що вбачається з листа від 04.06.2007р. №02-08-466.(арк.справи 19).

Матеріали справи свідчать, що Головне КЕУ Збройних Сил України листом від 02.10.2008р. повідомило Міську раду про позитивні результати розгляду звернення щодо передачі у комуна-льну власність територіальної громади м.Хмельницького земельної ділянки 50 га по вул.М.Раско-вої під індивідуальну забудову в рахунок прийому житлового фонду МО України та вирішення пи-тання будівництва житла для військовослужбовців Хмельницького гарнізону. Проте, згідно дору-чення КМУ від 31.01.2007р. №4889/3/1-07 Міністерству оборони України заборонено здійснюва-ти будь-які операції з реалізації та передачі земель оборони (у т.ч. під об`єктами нерухомості), крім безоплатної передачі у комунальну власність земельних ділянок під об`єктами соціально-ку-льтурного та житлового призначення разом з цими об`єктами, до прийняття окремого рішення. (арк.справи 23).

З матеріалів справи вбачається, що 22.10.2015р. Міська рада прийняла рішення №45 «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки по вул.М.Раскової та надання земельної ді-лянки в постійне користування», яким затверджено проект відведення земельної ділянки по вул. М.Раскової і надано Управлінню капітального будівництва департаменту архітектури, містовуду-вання та земельних ресурсів в постійне користування земельну ділянку площею 500 000 м2 по вул. М.Раскової у м.Хмельницький під будівництво інженерно-транспортної інфраструктури нового мікрорайону для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Категорія земель землі житлової та громадської забудови.(арк.справи 22).

Кабінет Міністрів України прийняв розпорядження від 11.11.2009р. №1345-р «Про переда-чу майнових комплексів військових містечок у м.Хмельницькому, яким будівлі та споруди війсь-кового шпиталю (військове містечко №24) передано у власність територіальної громади міста для створення лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я за умови, що міська рада не при-йме рішення щодо приватизації або вилучення в інших спосіб зазначеного нерухомого майна. (арк.справи 24).

Матеріали справи свідчать, що Міська рада на 17 сесії прийняла рішення №104 від 27.06. 2012р. «Про відмову у прийнятті в комунальну власність майна, внесення змін в рішення міської ради та втрату чинності рішенням міської ради» яким вирішено відмовитись від прийняття в ко-мунальну власність територіальної громади міста Хмельницького військового шпиталю, розтало-ваного у військовому містечку №24 та земельних ділянок, на яких розташовані військові містечка 1, 45, 48 та 66. Прийнято звернення до КМУ про внесення змін в розпорядження КМУ від 11.11. 2009р. №1345-р «Про передачу майнових комплексів військових містечок у м.Хмельницькому». Міська рада просила: виключити з переліку нерухомого військового майна, що передається у вла-сність територіальної громади м.Хмельницького військовий шпиталь, розташований у військово-му містечку №24 та земельні ділянки, на яких розташовані військові містечка 1, 45, 48 та 66; пе-редачу житлового фонду здійснювати на компенсаційній основі. Крім того, Міська рада на цій же сесії визнала таким, що втратило чинність рішення 24 сесії Відповідача від 08.04.2009р. №29 «Про надання згоди на передачу в комунальну власність територіальної громади міста житлового фон-ду, об`єктів незавершеного будівництва, благоустрою, соціальної інфраструктури, інженерних спо-руд із зовнішніми мережами електро-,водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, які призначе-ні для обслуговування військових містечок Хмельницького гарнізону та визнання такими, що втратили чинність рішень міської ради. Також вирішено визнати таким, що втратило чинність рі-шення 26 сесії Міської ради від 27.05.2009р. №14 «Про внесення змін до рішення міської ради». (арк.справи 26).

Перевіривши дотримання місцевим судом вимог чинного законодавства при ухваленні ос-каржуваного рішення, апеляційний суд вважає, що скарга Відповідача безпідставна з огляду на наступне:

Предметом даної справи є законність рішення органу місцевого самоврядування, яким вре-гульовано земельні відносини.

Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування базового рівня, статус та повноваження яких визначаються Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». Згідно з п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування», питання регулювання земе-льних відносин вирішуються сільськими, селищними та міськими радами виключно на їх пленар-них засіданнях.

Згідно з ст.80 ЗК України (надалі в тексті ЗК України), суб`єктами права власності на зем-лю є громадяни та юридичні особи на землі приватної власності, територіальні громади, які реа-лізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комуналь-ної власності, держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, на землі державної власності.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України, набуття права власності та права користування земе-льними ділянками із земель державної або комунальної власності відбувається за рішенням орга-нів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з ст.84 ЗК України, у державній власності перебувають усі землі України, крім зе-мель комунальної та приватної власності.

У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності та земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, спо-руди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Територіальні громади набувають землю у комунальну власність у разі, зокрема, передачі їм зе-мель державної власності.

Підставами виникнення, зміни та припинення земель них відносин є юридичні факти юри-дично значимі обс тавини, які поділяються відповідно на правовстановлюючі, правозмінюючі та правоприпиняючі. До таких обста вин відносяться: договори та інші угоди, передбачені законом, а також не передбачені законом але такі, що не суперечать йому; акти державних органів та органів міс цевого самоврядування, які передбачені законом як під стави виникнення земельних прав та обов`язків; судові рі шення, які встановлюють земельні права та обов`язки; набуття земельних прав та обов`язків на підставах, які дозволені законом; заподіяння шкоди; інші дії фізичних та юридич-них осіб; події, з якими закон або інший право вий акт пов`язує виникнення, зміну і припинення зе-мель них відносин. Зазначене кореспондується зі статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі в тексті ЦК України).

Матеріалами справи стверджується і правомірно встановлено місцевим господарським су-дом, що 23.12.1975р. Виконавчий комітет Хмельницької районної ради народних депутатів рішен-ням №277-в затвердив акт на право користування землею Хмельницькій квартирно-експлуатацій-ній частині (КЕЧ) району Прикарпатського війського округу.(арк.справи 17).

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п.4.1 Положення КЕВ м.Хмельницького майно установи складають основні та оборотні фонди, а також цінності, вартість яких відображається у самостійному балансі установи. Майно установи є державною власністю і закріплюється за нею на праві оперативного управління. Крім того, пунктом 4.5 Положення передбачено, що установа ко-ристується закріпленою за нею землею, а також іншими природними ресурсами відповідно до ме-ти своєї діяльності та чинного законодавства.(арк.справи 34-38).

Як вірно встановлено місцевим господарським судом Відповідач не довів, а матеріали справи не містять доказів скасування рішення Виконавчого комітету Хмельницької районної ради народних депутатів від 23.12.1975р. №277-в про затвердження акта на користування землею чи втрати ним чинності, тому колегія суддів погоджується з висновком, що земельна ділянка щодо якої Хмельницькою міською радою прийнято рішення №45 від 22.10.2008р. «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки по вул.М.Раскової та надання земельної ділянки в постійне користування» перебуває у власності держави і Міська рада не мала правових підстав розпоряд-жатись нею.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання Скаржника на незастосування положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», який набрав чинності з 01.01.2013р., оскільки в силу ст.77 ЗК України вказана земельна ділянка належить до земель оборони, а землі оборони з 01.01. 2013р. можуть перебувати лише в державній власності.(ч.2 ст.77 ЗК України).

При цьому, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду що ч.2 ст.14 Закону України «Про Збройні сили України» (надалі в тексті Закон) передбачено, що зем-ля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною влас-ністю, належать їм на праві оперативного управління та звільняються від сплати усіх видів пода-тків відповідно до законів з питань оподаткування.

Положеннями п."а" ч.1 ст.13 ЗК України визначено, що до повноважень Кабінету Міністрів України в галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в ме-жах, визначених цим Кодексом.

Натомість ст.9 Закону встановлює порядок надання Збройним Силам України в управління об`єктів державної власності, в тому числі земельних (водних) ділянок, інших природних ресурсів, фондів і майна, використання повітряного і водного простору, морських і річкових портів, аеро-портів та аеродромів (посадочних майданчиків), засобів зв`язку і радіочастотного ресурсу, кому-нікацій, інших об`єктів інфраструктури держави, навігаційної, топогеодезичної, метеорологічної, гідрографічної та іншої інформації, ведення геодезичних і картографічних робіт, необхідних для виконання покладених на Збройні Сили України функцій та завдань як на платній, так і безоплат-ній основі, у грошовій та інших формах розрахунків.

Відповідно до п.4 Порядку вилучення і передачі військового майна Збройних Сил, затверд-женого постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2002р. №1282 передача військового майна органам, уповноваженим управляти державним майном, самоврядним установам і організа-ціям та у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст або у їх спільну власність проводиться за рішенням Кабінету Міністрів України або Міноборони України. Жодних рішень щодо надання згоди на передачу земель військового містечка №66, яке знаходиться за адресою м. Хмельницький, вул.М.Раскової із державної власності у комунальну КМУ не видавалося.

Крім того, колегія суддів відхиляє посилання Скаржника на відсутність у Позивача право- встановлюючих документів на спірну земельну ділянку та неналежність як доказів схем розміщен-ня земельної ділянки через відсутність на них координат з урахуванням того, що Акт на право ко-ристування і є правовстановлюючим документом, а зазначення координат земельної ділянки ста-ном на 1975 рік не вимагалося.(арк.справи 16).

Статтею 152 ЗК України передбачено способи захисту прав на земельні ділянки і одним з таких способів є визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого са-моврядування.

За наслідками перегляду оскаржуваного рішення, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду, що прийнявши 22.10.2008р. рішення №45 «Про затвердження про-екту відведення земельної ділянки по вул.М.Раскової та надання земельної ділянки в постійне ко-ристування», яким затверджено проект відведення земельної ділянки по вул.М.Раскової та надано в постійне користування Управлінню капітального будівництва департаменту архітектури, місто-будування та земельних ресурсів земельну ділянку площею 500 000 м2 по вул.М.Раскової під бу-дівництво інженерно-транспортної інфраструктури нового мікрорайону для будівництва і обслуго-вування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) Хмельницька міська рада перевищила свої повноваження, а тому вказане рішення підлягає визнанню недійсним.

Разом з тим, в резолютивній частині рішення від 10.03.2015р. місцевий господарський суд визнав незаконним та скасувати рішення 21 сесії Хмельницької міської ради від 22.10.2008р. №45.

З огляду на таке, колегія суддів звертає увагу, що ст.16 ЦК України передбачено такий спо-сіб захисту цивільного права та інтересу, як визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самов-рядування, їхніх посадових і службових осіб. Господарським кодексом України в статті 20 також визначено можливість захисту прав і законних інтересів суб`єктів господарювання і споживачів шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів міс-цевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів. Вимоги про визнання акта державного чи іншого органу протиправним та про його скасування за своєю правовою природою тотожні вимогам відповідно про визнання його незаконним та про визнання його недійсним, а тому підс-тав для зміни чи скасування рішення немає. Аналогічна правова позиція відображена у ч.2 Інфор-маційного листа Вищого господарського суду України від 14.08.2007р. №01-8/675.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єк-тивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним су-дом не визнаються такими, що не можуть бути підставою згідно ст.104 Господарського процесуа-льного кодексу України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому колегія суддів вва-жає рішення місцевого господарського суду є таким, що прийняте у відповідності до норм матері-ального та процесуального права і його належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 33, 34, 35, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального ко-дексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Хмельницької міської ради на рішення господарського суду Хмельни-цької області від 10.03.2015р. у справі №924/1968/14 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

3. Справу №924/1968/14 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Розізнана І.В.