Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "20" квітня 2015 р. Справа № 906/144/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Ляхевич А.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Григорчук В.В., довіреність №19/09 від 19.09.2013р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Полімер" (м.Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Стиль-Пак" (Житомирська обл., Коростишівський р-н, м.Коростишів)

про стягнення 63723,07 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Скай Полімер" (м.Київ) звернулося до господарського суду Житомирської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Стиль-Пак" (Житомирська обл., Коростишівський р-н, м.Коростишів) про стягнення 63723,07 грн.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 05.02.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №906/144/15, розгляд справи призначено на 26.02.2015р.

В судовому засіданні 26.02.2015р. представник відповідача подав відзив по справі №906/144/15 (вх.№2527/15 від 26.02.2015р.), згідно якого відповідач факт отримання товару від позивача не заперечує, однак зазначає, що відповідно до умов усного договору оплата за даний товар повинна бути проведена лише в травні місяці 2015р. Також зазначено, що позивач в видатковій накладній вказує основний договір від 29.04.2014р., але такий договір між позивачем і відповідачем не укладався. Відповідач готовий провести оплату за поставлений товар, але в обумовлений термін - травень 2015року. Вважає, що в разі несплати коштів за поставлений товар в установлений термін, позивач може звертатись до суду, але на даний час умови усного договору ТОВ ТД "Стиль Пак" не порушені. Посилаючись на викладене відповідач просить відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог.

Водночас, представник відповідача в судовому засіданні 26.02.2015р. подав клопотання (вх.№02-44/186/15 від 26.02.2015р.) про відкладення розгляду справи та продовження строку вирішення спору у відповідності до ч.3 ст.69 ГПК України, в зв'язку з тим, що ТОВ ТД "Стиль Пак" не заперечує факт поставки товару та є можливість дострокового погашення боргу.

Зважаючи на неявку представника позивача, розглянувши клопотання представника відповідача, з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи та враховуючи необхідність подання додаткових доказів, господарський суд ухвалою від 26.02.2015р. продовжив строк розгляду справи відповідно до ч.3 ст.69 ГПК України на 15 днів та відклав розгляд справи на 07.04.2015р.

В судове засідання 07.04.2015р. позивач свого представника не направив, вимог ухвали суду не виконав, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином.

Слід зазначити, що в матеріалах справи наявне клопотання позивача за вих.№03/202 від 20.02.2015р. про розгляд справи без участі представника позивача на підставі вже поданих документів (а.с.41). Згідно якого ТОВ "Скай Полімер" позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 07.04.2015р. заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості представнику відповідача виїхати за місцем знаходження позивача та вирішити питання щодо можливості врегулювання спору в добровільному порядку та укладення між сторонами мирової угоди.

За таких обставин, зважаючи на неявку представника позивача, розглянувши клопотання представника відповідача, ухвалою від 07.04.2015р. суд відклав розгляд справи на 20.04.2015р. (зважаючи, що останній день встановленого законом строку для розгляду господарського спору, з урахуванням його продовження відповідно до ч.3 ст.69 ГПК України, припав на вихідний день 18.04.2015р.).

16.04.2015р. від позивача надійшла відповідь на ухвалу суду за вих.№01/1404 від 14.04.2015р. (вх.№4801), за якою позивач просить розглядати зазначену справу без участі представника ТОВ "Скай Полімер", у зв'язку з неможливістю явки представника позивача. В даних поясненнях позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 63400,00 грн. основного боргу та 323,07 грн. 3% річних. Позивачем подано до справи також бухгалтерську довідку №02/1404 від 14.04.2015 р., відповідно до якої станом на 14.04.2015р. заборгованість відповідача становить 63400,00 грн. та оригінали наступних документів: довіреності №109 від 28.11.2014 р. на отримання матеріальних цінностей та видаткової накладної №2919 від 28.11.2014р. Вказані оригінали документів оглянуті судом при розгляді справи та будуть повернуті поштою позивачу.

Враховуючи клопотання позивача про слухання справи за відсутності його представника та подання позивачем необхідних пояснень і доказів по справі, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представника позивача в засіданні суду 20.04.2015 р.

Представник відповідача в засіданні суду підтримав свої заперечення по заявленому позову, викладені у відзиві на позовну заяву, а саме, щодо ненастання строку оплати товару, факт отримання якого відповідачем не заперечується.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами по справі у листопаді 2014 року виникли договірні зобов'язання купівлі-продажу.

Так, згідно видаткової накладної №2919 від 28.11.2014р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Скай Полімер" на підставі довіреності на отримання товару №109 від 28.11.2014р. передано, а Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД Стиль Пак" прийнято товару (поліпропілен) на загальну суму 63400,00 грн. (а.с.64,65).

Разом з тим, свої зобов'язання по оплаті отриманого товару ТОВ "ТД Стиль Пак" не виконало, що й стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Розглядаючи заявлені у справі позовні вимоги суд приймає до уваги наступне.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, між сторонами виникло майново-господарське зобов'язання, в силу якого відповідач повинен оплатити товар, а позивач має право вимагати від відповідача виконання його обов'язку відповідно до ч.1 ст.175 Господарського кодексу України.

За своєю правовою природою правовідносини, що склалися між сторонами є правовідносинами з купівлі-продажу товару.

Статтею 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

При цьому, щодо доводів відповідача про ненастання строку оплати товару у зв'язку з тим, що сторонами такий строк в письмовій формі не був встановлений, суд зауважує, що стосовно зобов'язань купівлі-продажу строк виконання зобов'язання з оплати придбаного майна чітко передбачено нормою закону, а саме, ст.692 Цивільного кодексу України.

Так, як встановлено ч.ч.1, 2 ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару; покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Зі змісту ст.538 Цивільного кодексу України вбачається, що при зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. Якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок (ч.2, ч.4 ст.538 ЦК України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічні норми містяться в ст.193 Господарського кодексу України.

Матеріали справи свідчать про несвоєчасне та неповне виконання відповідачем своїх зобов'язань по оплаті отриманого від позивача товару. Згідно бухгалтерської довідки №02/1404 від 14.04.2015р. за підписом головного бухгалтера ТОВ "Скай Полімер" станом на 14.04.2015р. заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Стиль Пак" не змінилась та становить 63400,00 грн.

Доказів погашення існуючої суми заборгованості повністю або частково відповідачем суду до справи не надано.

Таким чином, аналіз наведених норм права та встановлених обставин справи свідчить про обґрунтованість заявлених позивачем вимог щодо стягнення з відповідача 63400,00 грн. заборгованості, позов в цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення 323,07 грн. 3% річних, з приводу якої суд враховує наступне.

Згідно встановлених обставин справи підтверджується порушення відповідачем своїх зобов'язань з оплати отриманого товару.

Порушенням зобов'язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У даному випадку, відповідач не виконав зобов'язання з оплати товару у строк, встановлений законом (ст.692 ЦК України), а тому, є таким, що прострочив виконання зобов'язання.

Водночас, відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до зазначеної норми позивачем було нараховано до стягнення з відповідача 3% річних на прострочену суму боргу за період з 29.11.2014р. по 29.01.2015р. у розмірі 323,07 грн. (розрахунок наведено у позовній заяві, а.с.4). Перевіривши здійснений позивачем розрахунок, суд встановив його правомірність та, відповідно, обґрунтованість заявленого позову і в частині стягнення 323,07грн. трьох відсотків річних відповідно до ст.625 ЦК України.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Проте, всупереч наведеним нормам, відповідач не подав суду доказів сплати боргу, доводи відповідача, згідно наявних матеріалів справи, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Полімер" обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню повністю: стягненню з відповідача підлягають 63400,00 грн. основного боргу та 323,07 грн. 3% річних.

У відповідності до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Стиль-Пак" (12504, Житомирська область, Коростишівський район, місто Коростишів, вулиця Горького, буд.2, ідентифікаційний код 37808743) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Полімер" (02068, місто Київ, вулиця Драгоманова, будинок 44-а, офіс 63, ідентифікаційний код 38656857):

- 63400,00 грн. боргу;

- 323,07 грн. 3% річних;

- 1827,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 24.04.15

Суддя Ляхевич А.А.

віддрук.прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (реком.)

3 - відповідачу (реком.)