ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року Справа № 925/362/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Трипілля Агро Плюс"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-2000"

про стягнення 79000 грн.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Хелис Н.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явилися;

від відповідача: не з'явилися.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Трипілля Агро Плюс" звернулося до господарського суду Черкаської області із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-2000" про стягнення 79000 грн. попередньої оплати за непоставлений товар.

Також позивач просить відшкодувати йому за рахунок відповідача витрати на сплату судового збору в сумі 1827 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що між сторонами у спрощений спосіб був укладений договір щодо поставки відповідачем позивачу мінеральних добрив. На виконання цього договору позивач здійснив попередню оплату на суму 79000 грн., проте відповідач мінеральні добрива не поставив і на вимогу позивача суму попередньої оплати йому не повернув.

Ухвалою від 03.03.2015. господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Трипілля Агро Плюс" до розгляду, порушив провадження у даній справі і призначив її розгляд у судовому засіданні на 10 годину 26.03.2015 в приміщенні господарського суду Черкаської області.

Ухвалою від 26.03.2015 господарський суд Черкаської області у зв'язку з нез'явленням представників відповідача в судове засідання, призначене на 26.03.2015, відклав розгляд справи на 12 годину 21.04.2015 у приміщенні господарського суду Черкаської області.

У засідання суду, яке відбулося 21.04.2015, представники сторін не з'явилися. Натомість представник позивача заявив письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачу за вказаною у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, господарським судом Черкаської області надсилалися рекомендованими листами з повідомленнями про вручення вказані вище ухвали від 03.03.2015 та від 26.03.2015. Проте ці рекомендовані листи були повернуті поштою до господарського суду Черкаської області з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання", що в силу ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України є підставою вважати, що вказані ухвали вручені відповідачу належним чином і, що останній був належним чином повідомлений про дату час і місце засідань суду.

Про причини нез'явлення у судове засідання представник відповідача господарський суд не повідомив. Відзив на позов до господарського суду не надійшов.

Нез'явлення представників сторін у судове засідання не перешкоджає вирішенню спору за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохім -2000" як постачальник надіслало товариству з обмеженою відповідальністю "Трипілля Агро Плюс" як покупцю рахунок від 27.10.2014 №105 на оплату 30 тонн КАС-32 (карбамідо - аміачної суміші) по ціні 3950 грн. за тонну на загальну суму 118500 грн.

У вказаному рахунку товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохім-2000" зазначило, що "оплата цього рахунку означає погодження з умовами поставки товарів. Повідомлення про оплату є обов'язковим, в іншому випадку не гарантується наявність товарів на складі. Товари відпускається за фактом надходження коштів на рахунок постачальника само вивозом за наявності довіреності та паспорта".

28 жовтня 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "Трипілля Агро Плюс" за платіжним дорученням від 28.10.2014 №314 перерахувало товариству з обмеженою відповідальністю "Агрохім -2000" на його рахунок в установі банку суму попередню оплату за КАС-32 згідно з рахунком від 27.10.2014 №105 у розмірі 79000 грн.

За твердженням позивача 30.10.2014 він надіслав відповідачу лист від 30.10.2014 №30/10 з вимогою про відвантаження товару по передоплаті. Проте відповідач товар не поставив. 31.10.2014 автомобіль позивача, що прибув до відповідача за товаром, повернувся порожнім.

3 листопада 2014 товариство з обмеженою відповідальністю "Трипілля Агро Плюс" надіслало товариству з обмеженою відповідальністю "Агрохім -2000" електронного листа з вимогою повернути перераховані кошти у сумі 79000 грн.

Відповідач попередньо оплачений позивачем товар не поставив і суму попередньої оплати у розмірі 79000 грн. позивачу не повернув.

Статтею 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Частиною 1 ст. 207 Цивільного кодексу України в редакції, чинній до 30.10.2014, були встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Згідно з ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 1 ст. 640 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до ч. 1 ст. 641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Згідно з ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частиною 2 ст. 180 Господарського кодексу України встановлено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України опускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Стаття 655 Цивільного кодексу України визначає, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства господарський суд Черкаської області оцінює надіслання відповідачем позивачу рахунку від 27.10.2014 як пропозицію укласти договір купівлі-продажу, що містить істотні умови цього договору і виражає намір вважати себе зобов'язаною стороною за таким договором - продавцем (постачальником). Здійснення ж позивачем як покупцем 28.10.2014 попередньої оплати товару за вказаним рахунком у сумі 79000 грн. означає про прийняття ним цієї пропозиції відповідача.

Отже, 28.10.2014 між сторонами був укладений договір купівлі-продажу КАС-32 (карбамідо -аміачної суміші) на суму 79000 грн.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У ст. 629 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

У даному випадку відповідач в семиденний строк від дня пред'явлення позивачем вимоги про поставку попередньо оплаченого товару - КАС-32 (карбамідо -аміачної суміші) на суму 79000 грн. цей товар позивачу не передав, чим порушив свої зобов'язання за укладеним між сторонами договором купівлі-продажу від 28.10.2014.

За таких обставин позивач в силу ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України вправі вимагати від відповідача повернення суми попередньої оплати у розмірі 79000 грн.

Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України позивачу за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню 1827 грн. витрат на сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю"Агрохім-2000" (бульвар Шевченка, буд. 403, кв. 46, Придніпровський район, м. Черкаси, Черкаська область, 18000, ідентифікаційний код 37105949) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Трипілля Агро Плюс" (вул. Дружби, буд. 6, с. Трипілля, Обухівський район, Київська область, 08722, ідентифікаційний код 36349093) - 79000 грн. попередньої оплати та 1827 грн. витрат на сплату судового збору.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 27.04.2015.

СУДДЯ М.В. Дорошенко