ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року Справа № 904/9391/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Добролюбової Т.В. (доповідач)
суддівГоголь Т.Г., Швеця В.О.
розглянувши матеріали касаційної скаргиТовариства з обмеженою відповідальністю "Насінницька компанія "Козацький край"
на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.02.15
у справі№904/9391/14 Господарського суду Дніпропетровської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Насінницька компанія "Козацький край"
доТовариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ладас"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО"
простягнення
В судовому засіданні взяли участь: від позивача: Грушкін І.М. - за дов. від 29.04.15; від відповідача: не з'явилися, проте повідомлені належно про час і місце розгляду касаційної скарги; від третьої особи: не з'явилися, проте повідомлені належно про час і місце розгляду касаційної скарги.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Насінницька Компанія "Козацький край" у листопаді 2014 року заявлений позові про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ладас" 17238,47 грн майнової шкоди. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказував на наявність у відповідача обов'язку з відшкодування позивачеві майнової шкоди спричиненої ДТП, що сталося 20.01.14 у м. Запоріжжі на вул. Зачиняєва. При цьому, позивач посилався на приписи статей 22, 1172, 1187, 1188 Цивільного кодексу України, статей 24, 225 Господарського кодексу України. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.14, ухваленим суддею Рудовською І.А., позовні вимоги задоволено повністю. Суд першої інстанції установив наявність підстав для відшкодування відповідачем, спричиненої позивачеві майнової шкоди, яка була завдана в результаті ДТП. Судове рішення обґрунтовано приписами статей 20, 193, 224 Господарського кодексу України, статей 16, 526, 1172, 1187, 1188 Цивільного кодексу України. Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: Величко Н.Л. -головуючого, Іванова О.Г., Подобєда І.М., постановою від 23.02.15, перевірене рішення у справі скасував. Прийняв нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська винним у скоєнні ДТП є водій відповідача, цивільно-правова відповідальність якого застрахована Публічним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відтак саме на страховика має бути покладений обов'язок з відшкодування зазначеної майнової шкоди, однак позивачем вимог до страховика не пред'явлено. Товариство з обмеженою відповідальністю "Насінницька компанія "Козацький край" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову у справі скасувати, а рішення просить залишити в силі. Обґрунтовуючи свої вимоги скаржник, посилаючись на приписи статей 224 Господарського кодексу України, статей 1166, 1172, 1187, 1188 Цивільного кодексу України вказує на неврахування апеляційним судом того, що саме відповідач, як винна особа, зобов'язаний відшкодувати йому завдану майнову шкоду внаслідок ДТП, який в свою чергу має право заявити вимоги до своєї страхової компанії. Від Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ладас", Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО" відзивів на касаційну скаргу судом не отримано. Вищий господарський суд України, заслухавши доповідь судді Добролюбової Т.В. та пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача, переглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами приписів чинного законодавства, відзначає наступне. Судами попередніх інстанцій установлено і це підтверджується матеріалами справи, що 30.01.14 об 08 год. 40 хв, у м. Запоріжжя на вул. Зачиняєва, в районі опори зовнішнього освітлення 46, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів: FORD TRANSIT, номерний знак АЕ5145НВ, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю ФІРМА "ЛАДАС", та ВАЗ 21093020, номерний знак АР8353ВО, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "НАСІННИЦЬКА КОМПАНІЯ "КОЗАЦЬКИЙ КРАЙ", м. Запоріжжя, що підтверджується довідкою УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області № 9341971 від 13.11.14. Судами також установлено, що 26.02.14 Красногвардійским районним судом м. Дніпропетровська водія Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА"ЛАДАС" визнано винним у скоєні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності, про що винесено постанову від 26.02.14 у справі № 204/839/14-п 3/204/166/14. Внаслідок цього ДТП автомобілю ВАЗ 21093020 номерний знак АР8353ВО було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріальних збитків заподіяних власникові транспортного засобу № 336 від 04.02.14, вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 21093020 номерний знак АР8353ВО складає 17238,47 грн. Як убачається з матеріалів справи, предметом судового розгляду є вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Насінницька Компанія "Козацький край" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ладас" 17238, 47 грн майнової шкоди. Скасовуючи рішення у справі, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позов заявлений до неналежного відповідача, оскільки особою, яка має здійснити страхове відшкодування є Публічне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Гарант-Авто". Однак, такий висновок апеляційного суду визнається помилковим. За приписами статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є завдання майнової, матеріальної, шкоди іншій особі. Основною формою компенсації заподіяної шкоди потерпілій особі є відшкодування збитків. Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Під збитками розуміють втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Як установлено судом, Публічним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Гарант-Авто", яким застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, складено страховий акт та визнано вказане ДТП страховим випадком. Між тим, як установлено судом, третьою особою виплату страхового відшкодування позивачеві не здійснено, а оскільки між позивачем та відповідачем відсутні договірні відносини, загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначаються статтею 1166 Цивільного кодексу України. За приписами вказаної статті майнова шкода, завдана неправомірними діями майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. При цьому, юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина, і за відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння шкоди. Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення є зв'язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. За приписами статті 1172 Цивільного кодексу України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків. Статтею 1187 Цивільного кодексу України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки, зокрема є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 цього ж Кодексу шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, особою, відповідальною за завдані збитки, може бути як безпосередній заподіювач шкоди, так і страхова компанія, відповідальна за останнього. Дослідивши усі обставини справи та надавши оцінку зібраним у справі доказам, суд першої інстанції, і цього не спростовано апеляційним судом, установив наявність усіх складових цивільного правопорушення, а саме: шкоду, яка полягає у витратах, які позивач має понести для відновлення свого транспортного засобу; наявність протиправної поведінки відповідача, а саме порушення відповідачем правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу позивача, існування безпосереднього причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача і завданою позивачеві шкодою, адже шкода виступає об'єктивним наслідком поведінки відповідача, оскільки внаслідок порушення відповідачем правил дорожнього руху, позивачеві завдано шкоду у вигляді витрат, які він має понести на відновлення пошкодженого транспортного засобу. Водночас, судом першої інстанції установлено, що відповідачем не доведено відсутності його вини, а навпаки вина відповідача встановлена постановою від 26.02.14 Красногвардійского районного суду м. Дніпропетровська у справі № 204/839/14-п 3/204/166/14, якою особу, яка перебувала в трудових відносинах з відповідачем визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення. При цьому, суд першої інстанції дослідив розмір шкоди, заявлений позивачем до відшкодування та визнав його обґрунтованим і таким, що підтверджується документально. Виходячи з того, що суд першої інстанції, на підставі належних і допустимих доказів, установив усі обставини справи, які входять до предмета доказування при вирішенні даної категорії спору, висновок суду про наявність правових підстав для покладення на відповідача відповідальності у вигляді відшкодування шкоди у заявленому розмірі визнається правомірним. Відповідно до статті 104 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Проте, суд апеляційної інстанції, встановивши ті ж обставини справи, що і суд першої інстанції, викладеного не врахував, невірно застосував приписи статей 1172, 1187 Цивільного кодексу України та не застосував приписи статей 1188, 1192 Цивільного кодексу України, що призвело до безпідставного скасування рішення у справі. Таким чином, доводи касаційної скарги знайшли своє підтвердження матеріалами справи. За приписам статей 1119, 11110 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема залишити в силі рішення першої інстанції, при цьому, підставами для скасування постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. З огляду на викладене, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення у справі. Водночас, за приписами статті 11111 Господарського процесуального кодексу України у разі коли за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції приймає постанову про скасування судового рішення, у постанові зазначається про розподіл судових витрат. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 913, 50 грн судового збору за розгляд касаційної скарги.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.02.15 у справі №904/9391/14 скасувати.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.14 у цій справі залишити в силі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ладас" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Винокурова, буд.5, офіс 401, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Насінницька компанія "Козацький край" (69097, м. Запоріжжя, проспект Ювілейний, буд.14, приміщення 67, ) 913 (дев'ятсот тринадцять) грн. 50 коп. судового збору за розгляд касаційної скарги.

Видачу наказу доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Насінницька компанія "Козацький край" задовольнити.

Головуючий суддя Т.Добролюбова

Судді Т.Гоголь

В.Швець