УХВАЛА

25.03.2015Справа № 15/106

За скаргою №02-0012 від 09.01.2015р. "На дії державної виконавчої служби" ТОВ "Рада 2" (надалі- заявник) у справі №15/106

за позовом Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" в особі Структурного відокремленого підрозділу "Енергозбут Київенерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рада 2"

про стягнення 213 218,39 грн.

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: ОСОБА_1 (за довіреністю від 05.01.2015);

від ВДВС: не з'явились.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" в особі Структурного відокремленого підрозділу "Енергозбут Київенерго" (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рада - 2" (відповідач) про стягнення 213 218,39 грн. (212151, 97грн. - за спожиту теплову енергію, 634, 74грн. - збитків від інфляції, 431, 68грн. - 3% річних) заборгованості за Договором №7560193 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 18.09.2001 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.04.2011р. у справі № 15/106 (суддя Хоменко М.Г.) повністю задоволенні позовні вимоги Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" в особі Структурного відокремленого підрозділу "Енергозбут Київенерго". Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рада - 2" (02068, м.Київ, вул. Ахматової,3, ), а у випадку відсутності коштів з будь-яких інших рахунків, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" (01001, м. Київ, пл. Івана Франка, буд. 5; ідентифікаційний код 00131305; р/р 1 у Головному управлінні по м. Києву та Київській області ВАТ "Ощадбанк", МФО 322669) 212 151 (двісті дванадцять тисяч сто п"ятдесят одна)грн.97грн.-основного боргу, 634(шістсот тридцять чотири) грн. 74 коп. збитків від інфляції, 431(чотириста тридцять одна) грн. 68 коп. 3% річних, 2132(дві тисячі сто тридцять дві) грн. 18 коп.- державного мита, 236 (двісті тридцять шість) грн 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

16 травня 2011 року на примусове виконання рішення Господарського суду від 19.04.2011р. було видано наказ.

12 січня 2015 року через канцелярію до суду від ТОВ "Рада 2" надійшла скарга №02-0012 від 09.01.2015р. "На дії державної виконавчої служби", в якій заявник просить суд:

- визнати дії державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва неправомірними в частині винесення постанови про стягнення виконавчого збору та про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 17.11.2014 року у відкритому виконавчому провадженні №27670881;

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 19.07.2011р. у виконавчому провадженні №27670881;

- скасувати постанови про стягнення виконавчого збору та про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 17.11.2014р. у відкритому виконавчому провадженні №27670881.

В обґрунтування заявник зазначає, що рішення суду було виконано останнім добровільно до здійснення заходів державного виконавця щодо примусового виконання вказаного рішення, у зв'язку з чим, стягнення виконавчого збору на проведення виконавчих дій є необґрунтованим. Крім того, вказує на необґрунтованість постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки провадження було відкрито стосовно ТОВ «Рада-2», а не ТОВ «Рада 2», що свідчить про невідповідність виконавчого документа ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

12 березня 2015 року через канцелярію до суду надійшли заперечення на скаргу головного державного виконавця Валявського О.А., у яких останній зазначає, що виконавчий збір було стягнуто за направлення запитів до ДПС України про номери рахунків, відкритих боржником у банках та запити про нерухоме майно останнього.

Згідно резолюції від 12.01.2015р. скаргу №02-0012 від 09.01.2015р. "На дії державної виконавчої служби" ТОВ "Рада 2" з доданими до неї матеріалами передано для розгляду судді Цюкалу Ю.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2015р. суддею Цюкало Ю.В. призначено розгляд скарги № 02-0012 від 09.01.2015р. "На дії державної виконавчої служби" ТОВ "Рада 2" по справі № 15/106 на 11.03.2015р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2015 року продовжено строк розгляду спору на 15 днів, розгляд скарги відкладено на 23.03.2015 року.

Розглянувши відповідну скаргу заявника та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про часткове задоволення поданої ТОВ «Рада 2» скарги, виходячи з наступного.

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві - ОСОБА_2 від 19.07.2014 року було відкрите ВП № 27670881, з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 15/106 від 16.05.2011 року про стягнення з ТОВ «Рада-2» на користь АЕК «Київенерго» заборгованості в загальній сумі боргу 215 586,57 грн.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Допущена в рішенні суду та наказі помилка в назві боржника не могла бути відома державному виконавцю на стадії відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, оскільки наказ Господарського суду м. Києва № 15/106 від 16.05.2011 року за своєю формою та змістом відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд дійшов висновку, що державним виконавцем правомірно було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 27670881 з виконання наказу № 15/106 від 16.05.2011 року.

22.09.2014р. на адресу ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва надійшла заява ПАТ «Київенерго» про повну оплату заборгованості за виконавчим документом.

Постановою ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва від 17.11.2014р. виконавче провадження № 27670881 було закінчено у зв'язку з повним виконанням рішення боржником.

17.11.2014р. державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 21 558,65 грн. у зв'язку з невиконанням боржником в добровільному порядку рішення суду.

В даному випадку, повне виконання рішення № 15/106 боржником було здійснено з пропущенням передбаченого державним виконавцем строку на добровільне виконання, а саме до 25.07.2011 року.

Отже, стягнення з відповідача виконавчого збору є обґрунтованим, оскільки боржник не виконав рішення суду у добровільному порядку у наданий державним виконавцем 7-ми денний строк з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, встановлений ч. 2. ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» для самостійного його виконання, тобто виконав рішення про стягнення основного боргу після початку його примусового виконання.

З положень п. 4.15.2 Інструкції про проведення виконавчий дій, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 15.12.99 року N 74/5 вбачається, що про суми витрат на проведення виконавчих дій державний виконавець складає акт про витрати на проведення виконавчих дій, в якому зазначаються перелік та суми витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій, а також документи, якими вони підтверджуються, з доданням копій таких документів. Про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій державний виконавець зобов'язаний винести постанову, яка разом з актом про витрати на проведення виконавчих дій затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби.

17.11.2014р. державним виконавцем винесено постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 100,10 грн. у зв'язку з невиконанням боржником в добровільному порядку рішення суду.

Актів про витрати на проведення виконавчих дій державним виконавцем складено не було, документів, які б підтверджували суми витрат на здійснення виконавчих дій не долучено, зворотнього до суду не представлено.

У зв'язку з цим, вимоги заявника про визнання скасування постанови державного виконавця про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 17.11.2014р. у відкритому виконавчому провадженні №27670881 та, відповідно, визнання дій державного виконавця у цій частині неправомірними є необґрунтованими.

В п. 32 інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-08/369 від 29.06.10. "Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2009 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України" вказується, що в останньому абзаці пункту 8 роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 28.03.02. № 04-5/365 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" (з подальшими змінами) зазначено таке: "За результатами розгляду скарги (на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби) виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє".

Враховуючи викладене, з урахуванням того, що державним виконавцем не було складено актів про витрати на проведення виконавчих дій, як і не додано документів, які б підтверджували суми витрат на здійснення вказаних виконавчих дій, обґрунтованими є доводи заявника про визнання дій державного виконавця щодо винесення постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій неправомірними, у зв'язку із чим, як наслідок, доведеними є заявлені вимоги про скасування відповідної постанови. В частині скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору скарга підлягає відхиленню.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу №02-0012 від 09.01.2015р. "На дії державної виконавчої служби" ТОВ "Рада 2" у справі №15/106 - задовольнити частково.

2. Визнати дії державного виконавця ВДВС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві - ОСОБА_3 щодо винесення постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій - незаконними.

3. Скасувати постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 17.11.2014 року у виконавчому провадженні № 27670881.

4. В іншій частині скарги відмовити.

5. Копію даної ухвали направити позивачу по справі № 15/106 та відповідному органу виконання судових рішень.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Цюкало