КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2015 р. Справа№ 7/53

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

За участю представників:

Від позивача: Гогітідзе В.Ф.-представник;

Мельник Е.О.-представник;

Від відповідача: Гречченко Г.В.- представник;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр інфотехнологій"

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2014

у справі № 7/53 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр інфотехнологій"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна Житло-сервіс"

про стягнення 1 945 532, 17 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.09.2014 в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити. Свої вимоги мотивує тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2014 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр інфотехнологій" прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 02.12.2014.

В судовому засіданні 02.12.2014 представник позивача наполягав на тому, що у зв"язку з неналежним виконанням відповідачем зобов"язань за договором, у останнього утворилась заборгованість за поставлену теплову енергію перед позивачем у розмірі 1 945 532,17 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні 02.12.2014 про наявності в нього заборгованості заперечував, що, на його думку, підтверджується актом звіряння від 09.10.2012, а також статистично-аналітичною інформацією, що міститься в матеріалах справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2014 призначено у справі № 7/53 судову економічну експертизу, у зв'язку з чим зупинено провадження у справі. Витрати по проведенню експертизи покладено повністю на Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр інфотехнологій".

20.02.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи № 7/53 у зв'язку з неможливістю надання висновку судової економічної еспертизи.

Наведені дії мотивовані відсутністю попередньої оплати вартості експертизи та невиконанням вимог експерта щодо надання додаткових документів.

У зв'язку з перебуванням судді Тищенко А.І. у відпустці, розпорядженням Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2015 вирішено здійснити розгляд справи № 7/53 у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В, суддів Михальської Ю.Б., Корсакової Г.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2015 поновлено апеляційне провадження у справі, призначено розгляд справи на 26.03.2015.

У зв'язку з виходом судді Тищенко А.І. з відпустки, розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 26.03.2015 вирішено здійснити розгляд справи № 7/53 у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В, суддів Михальської Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.03.2015 розгляд справи відкладено на 16.04.2015.

Представниками сторін в судовому засіданні 16.04.2015 надано письмові пояснення по справі та представником позивача долучені до матеріалів справи копії відомостей ГІОЦ розщеплення оплат за жовтень, листопад 2008 року.

В судовоу засіданні 16.04.2015 сторони надали свої пояснення по справі.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 01.08.2004 між позивачем ( енергопостачальна організація ) та відповідачем ( покупцем ) був укладений договір № 420091 на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води.

Відповідно до умов вказаного договору, позивач зобов'язався виробляти, систематично поставляти та передавати у власність покупця товар - теплову енергію у вигляді гарячої води, а відповідач зобов'язався прийняти вказаний товар та оплатити його вартість на умовах цього договору.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що у жовтні 2008 та листопаді 2008 відповідачем було отримане за договором № 420091 від 01.08.2004 16404,41475 Гкал. теплової енергії на загальну суму 1945532,17 грн., що підтверджується актами приймання - передавання товарної продукції за жовтень 2008 та листопад 2008.

Натомість, відповідач за поставлену теплову енергію за вказаним договором не розрахувався, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в розмірі 1 945 532,17 грн.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

В матеріалах справи міститься копія акта звіряння від 09.10.2012, відповідно до якого відповідач оплатив ПАТ " Екостандарт , правонаступником якого є позивач, 8 468 147,25 грн., внаслідок чого у відповідача перед позивачем відсутня заборгованість.

Крім того, відповідно до інформації КП " Головний інформаційно - обчислювальний центр ", по всіх п'яти договорах і зокрема за договором № 420091 від 01.08.2004, заборгованість у відповідача відсутня і навпаки останній має переплату в сумі 4 259 043,65 грн.

Як вже зазначалось вище, з метою повного та всебічного розгляду спору, у справі було призначено судову економічну експертизу, яка не була проведена у зв'язку з відсутністю її оплати з боку позивача.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи те, що позивачем не доведено наявність заборгованості відповідача перед ним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що рішення у даній справі прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та відповідністю висновків, викладених в ухвалі, дійсним обставинам справи, тому рішення є законним та обґрунтованим. Підстав для скасування або зміни вказаного рішення та задоволення апеляційної скарги колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не знаходить.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр інфотехнологій" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2014 у справі № 7/53 залишити без змін.

Матеріали справи № 7/53 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська