ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2015 р.Справа № 916/4287/14

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Князєвій К.Р.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю від 15.10.2014р.

Від відповідача: Сапіга О.І. за довіреністю від 21.10.2014р.

Від третіх осіб:

- ОСОБА_4: не з'явився;

- ОСОБА_5: ОСОБА_6 за довіреністю від 14.08.2014р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_7 до товариства з обмеженою відповідальністю „Ай Рін", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання недійсними рішень загальних зборів та статуту, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 (далі по тексту - ОСОБА_7) звернувся до господарського суду Одеської області із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Ай Рін" (далі по тексту - ТОВ „Ай Рін"), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про: визнання недійсним рішення загальних зборів учасників вказаного товариства, оформленого протоколом № 5 від 03.12.2012р., в частині викладення статуту ТОВ „Ай Рін" в новій редакції та проведення державної реєстрації нової редакції статуту у встановленому законодавством порядку; про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників відповідача, оформленого протоколом № 5-п від 03.12.2012р., в частині підтвердження правомочності протоколу № 5 загальних зборів учасників ТОВ „Ай Рін" від 03.12.2012р. та вважання його дійсним та таким, що відповідає чинному законодавству України; про визнання недійсним статуту ТОВ „Ай Рін" в новій редакції, що затверджена рішенням загальних зборів учасників, оформленим протоколом № 5 від 03.12.2012р.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неповідомлення його про час та місце проведення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю „Ай Рін", на яких були прийняті оспорювані рішення та затверджено спірну редакцію статуту товариства, а також на фальсифікацію його підпису на даних документах.

Ухвалою від 10.12.2014р. господарським судом за клопотанням позивача на підставі ст. 41 ГПК України було призначено по даній справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої було поставлено наступні питання: чи виконано один рукописний підпис від імені ОСОБА_7 в протоколі № 5 загальних зборів учасників ТОВ „Ай Рін" від 03.12.2012р. самим ОСОБА_7 або іншою особою; чи виконано один рукописний підпис від імені ОСОБА_7 в протоколі № 5-П загальних зборів учасників ТОВ „Ай Рін" від 03.12.2012р. самим ОСОБА_7 або іншою особою; чи виконано два рукописних підписи від імені ОСОБА_7 в новій редакції статуту ТОВ „Ай Рін", затвердженій рішенням загальних зборів учасників ТОВ „Ай Рін", оформленим протоколом № 5 від 03.12.2012р., самим ОСОБА_7 або іншою особою. Проведення вказаної судової почеркознавчої експертизи було доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз, із зупиненням провадження по справі на час проведення експертного дослідження

20.03.2015р. до суду надійшов висновок судово-почеркознавчої експертизи, складений 18.03.2015р. Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз, з якого вбачається, що підписи від імені ОСОБА_7 у наданих на експертизу документах, а саме: протоколі № 5-П загальних зборів учасників ТОВ „Ай Рін" від 03.12.2012р., протоколі № 5 від 03.12.2012р. загальних зборів учасників ТОВ „Ай Рін" від 03.12.2012р. та статуті ТОВ „Ай Рін", що затверджений протоколом загальних зборів учасників від 03.12.2012р. № 5, виконані не самим ОСОБА_7, а іншою особою (особами), із наслідуванням підпису ОСОБА_7

У зв'язку із проведенням судової експертизи, з призначенням якої судом було зупинено провадження по справі, на підставі ч. 3 ст. 79 ГПК України провадження у даній справі було поновлено судом, про що було постановлено ухвалу від 26.03.2015р.

Ознайомившись із висновком судової експертизи по даній справі, ОСОБА_5 було заявлене клопотання про призначення по даній справі повторної судової почеркознавчої експертизи з метою повторного дослідження питань, що були раніше поставлені на вирішення судової експертизи. Проведення повторної судової експертизи ОСОБА_5 просив доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз, в якості вільних зразків підпису ОСОБА_7 третя особа просила надіслати оригінали попередніх протоколів загальних зборів учасників ТОВ „Ай-Рін", попередню редакцію статуту даного товариства, які містяться в реєстраційній справі ТОВ „Ай Рін", що знаходиться в Реєстраційній служби Одеського міського управління юстиції. В якості умовно-вільних зразків підпису ОСОБА_7 третя особа просила надіслати судовому експерту довіреність, видану ОСОБА_7 на ім'я ОСОБА_2 Крім того, ОСОБА_5 просив суд відібрати експериментальні зразки підпису та почерку ОСОБА_7 за допомогою спеціаліста в умовах максимально наближених до тих, у яких виконувались підписи в протоколі № 5 загальних зборів учасників ТОВ „Ай Рін" від 03.12.2012р., протоколі № 5-П загальних зборів учасників ТОВ „Ай Рін" від 03.12.2012р., в новій редакції статуту ТОВ „Ай Рін", що затверджена рішенням загальних зборів учасників, оформленим протоколом № 5 від 03.12.2012р.

В обґрунтування необхідності призначення повторної судової експертизи ОСОБА_5 посилався на те, що документи, що були надані в якості вільних, умовно-вільних зразків підписів ОСОБА_7, не відповідають вимогам, встановленим Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, а саме: всі документи із вільними зразками підписів, окрім платіжного доручення ПП „ІМКАР" № 72 від 19.12.2012р., не відповідають об'єкту, який досліджується, за часом виконання; документи із умовно-вільними зразками підписів не пов'язані з обставинами даної справи та виконані до відкриття провадження у справі, у зв'язку з чим, не можуть вважатись умовно-вільними зразками підписів; низка документів, надані в якості зразків підписів ОСОБА_7, не відповідають об'єкту, який досліджується, за їх змістом та цільовим призначенням. Крім того, ОСОБА_5 було наголошено на тому, що судовому експерту взагалі не надавались на дослідження експериментальні зразки підписів ОСОБА_7

Розглянувши клопотання ОСОБА_5 про призначення по даній справі повторної судової почеркознавчої експертизи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

Згідно зі ст. 42 ГПК України висновок судового експерта повинен містити докладний опис проведених досліджень, зроблені в результаті їх висновки і обгрунтовані відповіді на поставлені господарським судом питання. Висновок подається господарському суду в письмовій формі, і копія його надсилається сторонам. При необхідності господарський суд може призначити повторну судову експертизу і доручити її проведення іншому судовому експерту.

У п. 15 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. № 4 „Про деякі питання практики призначення судової експертизи" зазначено наступне. Частинами третьою і четвертою статті 42 ГПК передбачено право господарського суду призначити додаткову або повторну судову експертизу. У цих випадках господарський суд має виходити з такого. Повторною визнається судова експертиза, у проведенні якої експерт досліджує ті ж самі об'єкти і вирішує ті ж самі питання, які досліджувалися і вирішувалися у первинній судові експертизі. Нові об'єкти на дослідження повторної судової експертизи подаватися не можуть, так само як не можуть ставитися на її вирішення питання, які не розглядалися попередньою експертизою. Повторна судова експертиза призначається з ініціативи суду або за клопотанням учасників процесу, якщо висновок експерта визнано необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або коли він викликає сумнів у його правильності, або за наявності істотного порушення норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Повторну судову експертизу може бути призначено також, якщо є розходження у висновках кількох експертів і їх неможливо усунути шляхом одержання додаткових пояснень експертів у судовому засіданні. Повторну судову експертизу слід доручати іншому експерту (експертам).

Отже, підставою для призначення повторної експертизи є: 1) визнання висновку експерта необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи; 2) наявності, сумніву у правильності висновку експерта; 3) наявність істотного порушення норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Так, в даному випадку, ОСОБА_5 не наводиться жодних зауважень щодо необґрунтованості чи неповноти висновку судового експерта, складеного Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз на виконання ухвали суду від 10.12.2014р. Крім того, третьою особою не було наведено жодних доводів щодо суперечності висновку експерта іншим наявним в матеріалах справи доказам. Зауваження ОСОБА_5 щодо неправомірності використання судовим експертом наявних у матеріалах справи документів в якості умовно-вільних та вільних зразків підписів ОСОБА_8 не заслуговують на увагу, оскільки ніяким чином не спростовують висновку. Твердження третьої особи про невідібрання судом експериментальних зразків підписів ОСОБА_7 повністю спростовуються матеріалами справи, оскільки на аркушах справи 68-70 наявні експериментальні зразки підписів ОСОБА_7, які були відібрані судом в судовому засіданні від 09.12.2014р. в присутності представника ОСОБА_5, що відображено в протоколі судового засіданні від 09.12.2014р.

З огляду на викладене, оскільки зауваження ОСОБА_5 до висновку судової почеркознавчої експертизи, що складений Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз на виконання ухвали суду від 10.12.2014р., не спростовують його правильності та достовірності, у суду відсутні правові підстави для призначення по даній справі повторної судової почеркознавчої експертизи, у зв'язку з чим, відповідне клопотання ОСОБА_5 було відхилене судом як необгрунтоване та декларативне.

Відповідач та ОСОБА_4 не заперечують проти задоволення позову ОСОБА_7 В свою чергу, ОСОБА_5 повністю заперечує проти позову, наголошуючи на його безпідставності та необґрунтованості.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, суд встановив.

Як свідчить свідоцтво про сплату вкладу до статутного капіталу, видане ТОВ „Ай Рін", ОСОБА_7 було у повному обсязі сплачено його внесок до статутного капіталу ТОВ „Ай Рін" в сумі 20 000 грн., що становить 20% у статутному капіталі даного товариства.

03.12.2012р. були проведені загальні збори учасників ТОВ „Ай Рін", на яких було прийняте рішення, оформлене протоколом № 5, про викладення статуту ТОВ „Ай Рін" у новій редакції та проведення його державної реєстрації у встановленому законодавством порядку. На вказаних зборах були присутні всі учасники ТОВ „Ай Рін", які володіють часткою в розмірі 100% в статутному капіталі, а саме: ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_7, на підтвердження чого ними було підписано протокол, яким оформлене відповідне рішення.

На підтвердження правомочності рішення, оформленого протоколом № 5 від 03.12.2012р., загальними зборами учасників ТОВ „Ай Рін" було ухвалене рішення, оформлене протоколом № 5-П від 03.12.2012р.

На виконання рішення загальних зборів учасників від 03.12.2012р., оформленого протоколом № 5, учасниками ТОВ „Ай Рін" було підписано нову редакцію статуту даного товариства, за умовами якої статутний капітал ТОВ „Ай Рін" складає 100 000 грн. з наступним розподілом часток: ОСОБА_5 - 40 000 грн., що складає 40% від статутного капіталу; ОСОБА_4 - 40 000 грн., що складає 40% від статутного капіталу; ОСОБА_7 - 20 000 грн., що складає 20% від статутного капіталу. Вказана редакція статуту була підписана всіма учасниками ТОВ „Ай Рін". Державну реєстрацію нової редакції статуту ТОВ „Ай Рін" було проведено 12.12.2012р., про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було внесено запис за НОМЕР_2.

Проте, як стверджує ОСОБА_7, він не був присутнім на загальних зборах учасників ТОВ „Ай Рін", на яких були прийняті вищезазначені рішення та викладено в новій редакції статут ТОВ „Ай Рін", та не підписував вказані документи. Викладені обставини були оцінені позивачем як порушення його корпоративних прав на управління та участь в ТОВ „Ай Рін", що й зумовило пред'явлення даного позову.

Як свідчать матеріали справи та визнається всіма учасниками судового процесу, станом на момент ухвалення спірних рішень ОСОБА_7 був учасником ТОВ „Ай Рін" та володів часткою у статутному капіталі даного товариства в розмірі 20 000 грн., що складає 20% статутного капіталу.

Відповідно до ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно зі ст. 140 ЦК України товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

Положеннями ст.ст. 1, 3 Закону України „Про господарські товариства" від 19 вересня 1991 року N 1576-XII (в редакції Закону України від 19.05.2011р. № 3384-VI, чинній на час прийняття спірних рішень) господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарськими товариствами цим Законом визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. До господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства. Засновниками та учасниками товариства можуть бути підприємства, установи, організації, а також громадяни, крім випадків, передбачених законодавчими актами України.

Частиною 1 ст. 144 ЦК України передбачено, що статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається із вкладів його учасників. Розмір статутного капіталу дорівнює сумі вартості таких вкладів.

В силу п. а ч. 1 ст. 10 Закону України „Про господарські товариства" від 19 вересня 1991 року N 1576-XII (в редакції, чинній на час прийняття спірних рішень) учасники товариства мають право брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, виходячи з наведених положень Закону, позивач на момент ухвалення спірних рішень був учасником ТОВ „Ай Рін" та володів часткою у статутному капіталі даного товариства в розмірі 20 000 грн., що складає 20% статутного капіталу, в силу чого, у ОСОБА_7 виникли відповідні корпоративні права на управління даним товариством.

Виходячи з положень ст. 145 ЦК України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. Компетенція виконавчого органу товариства з обмеженою відповідальністю, порядок ухвалення ним рішень і порядок вчинення дій від імені товариства встановлюються цим Кодексом, іншим законом і статутом товариства. До виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить зокрема внесення змін до статуту товариства, зміна розміру його статутного капіталу. Питання, віднесені до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства, не можуть бути передані ними для вирішення виконавчому органу товариства.

Згідно зі ст. 59 Закону України „Про господарські товариства" від 19 вересня 1991 року N 1576-XII (в редакції, чинній на час прийняття спірних рішень) до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю крім питань, зазначених у пунктах "а", "б", "г - ж", "и - й" статті 41 цього Закону. В свою чергу, положеннями п. б ч. 5 ст. 41 Закону України „Про господарські товариства" передбачено, що до компетенції загальних зборів належить внесення змін до статуту товариства, у тому числі зміна розміру його статутного капіталу.

Таким чином, питання, які розглядались на рішеннях загальних зборів учасників ТОВ „Ай Рін", на яких були прийняті спірні рішення про викладення статуту товариства в новій редакції та про підтвердження правомочності рішення щодо викладення статуту в новій редакції, в силу закону належали до виключної компетенції вищого органу управління ТОВ „Ай Рін".

Відповідно до ст.ст. 58, 60 Закону України „Про господарські товариства" від 19 вересня 1991 року N 1576-XII (в редакції, чинній на час прийняття спірних рішень) вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Положеннями ч.ч. 1, 5 ст. 61 Закону України „Про господарські товариства" від 19 вересня 1991 року N 1576-XII (в редакції, чинній на час прийняття спірних рішень) загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Як свідчить зміст оскаржуваних рішень загальних зборів учасників ТОВ „Ай Рін", позивач був присутнім при їх ухваленні, на підтвердження чого ОСОБА_7 було проставлено відповідний підпис на протоколах № 5 та № 5-п від 03.12.2012р. Проте, як свідчить висновок Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, складений 18.03.2015р. на виконання ухвали суду від 10.12.2014р. по даній справі, підписи від імені ОСОБА_7 у наступних документах: протоколі № 5-П від 03.12.2012р. загальних зборів учасників ТОВ „Ай Рін", розміщений в розділі „Підписи:" в графі „3. ОСОБА_9, паспорт НОМЕР_1, виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 13.07.1998 року ... Підпис"; протоколі № 5 від 03.12.2012р. загальних зборів учасників ТОВ „Ай Рін", розміщений в розділі „Підписи:" в графі „3. ОСОБА_9, паспорт НОМЕР_1, виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 13.07.1998 року ... Підпис" ліворуч від рукописного запису „ОСОБА_10"; статуті ТОВ „Ай Рін" (нова редакція), затвердженій загальними зборами учасників ТОВ „Ай Рін" від 03.12.2012р., розміщені на лицьовій стороні десятого аркушу у розділі „Підписи:" в графі „3. ОСОБА_7, паспорт НОМЕР_1, виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 13.07.1998 року ... Підпис" ліворуч від рукописного запису „ОСОБА_10" та на зворотній стороні десятого аркушу у його правій середній частині, виконані не самим ОСОБА_7, а іншою особою, із наслідуванням підпису ОСОБА_7

Згідно зі ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Положеннями ст. 34 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 42 ГПК України висновок судового експерта повинен містити докладний опис проведених досліджень, зроблені в результаті їх висновки і обґрунтовані відповіді на поставлені господарським судом питання. Висновок подається господарському суду в письмовій формі, і копія його надсилається сторонам. Висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу. Відхилення господарським судом висновку судового експерта повинно бути мотивованим у рішенні.

При цьому, за правилами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів, якими би спростовувались достовірність висновків вищезазначеної судової експертизи, а також через відсутність інших обставин, з якими закон пов'язує можливість відхилення висновку судового експерту як доказу по справі, господарський суд вважає доведеним факт фальсифікації підпису ОСОБА_7 на протоколах загальних зборів учасників ТОВ „Ай Рін" № 5 та № 5-П від 03.12.2012р. та новій редакції статуту ТОВ „Ай Рін", що затверджена рішенням зборів учасників, оформленим протоколом № 5 від 03.12.2012р. Тобто, вказані документи позивачем як учасником ТОВ „Ай Рін" не підписувались.

З огляду на викладене, а також на відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів з приводу повідомлення позивача про час та місце проведення загальних зборів учасників ТОВ „Ай Рін", на який були прийняті спірні рішення, господарський суд доходить висновку, що позивач не брав участі у загальних зборах учасників відповідача, на яких були прийняті спірні рішення та нова редакція статуту ТОВ „Ай Рін", та не повідомлявся про їх проведення.

У п.п. 10, 17-19 постанови пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами корпоративних спорів" від 24.10.2008р. № 13 наголошено наступне. Так, рішення загальних зборів та інших органів управління господарського товариства, що за своєю правовою природою є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин, дійсні, якщо у судовому порядку не буде встановлено інше. У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Істотним питанням, яке підлягає дослідженню при вирішенні корпоративних спорів, є встановлення факту порушення прав учасника господарського товариства у зв'язку із прийняттям оспорюваного рішення, що цілком кореспондується із положеннями ст. 1 ГПК України, якими передбачено судовий захист виключно порушених прав будь-якої особи. У зв'язку з викладеним, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У п. 21 постанови пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами корпоративних спорів" від 24.10.2008р. № 13 наголошено, що рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої статтями 43, 61 Закону про господарські товариства. Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо. При вирішенні спорів про визнання недійсними рішень загальних зборів господарського товариства з підстав недопущення до участі в них акціонерів (учасників) товариства судам необхідно з'ясувати, чи могла їх відсутність (або наявність) істотно вплинути на прийняття рішення, яке оскаржується. В той же час, у п. 2.16 рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 28.12.2007р. № 04-5/14 „Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають із корпоративних відносин" наголошено, що позивачеві не може бути відмовлено у задоволенні відповідних вимог тільки з мотивів недостатності його голосів для зміни результатів голосування з прийнятих загальними зборами акціонерів рішень, оскільки вплив акціонера на прийняття загальними зборами рішень не вичерпується лише голосуванням.

З огляду на вищенаведене, а також приймаючи до уваги приписи ст. 167 ГК України та ст. 10 Закону України „Про господарські товариства", зміст яких вже був наведений вище по тексту рішення, господарський суд зазначає, що позбавлення ОСОБА_7 права на участь у загальних зборах учасників ТОВ „Ай Рін", на яких були прийнято оспорювані рішення з питань, віднесених до виключної компетенції вищого органу управління даного господарського товариства, шляхом фальсифікації його підпису на даних документах, є порушенням корпоративних прав позивача, в результаті чого, порушене право підлягає судовому захисту.

У відповідності до ст. 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються зокрема шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Враховуючи всі вищевикладені обставини, які свідчать про прийняття рішень загальних зборів учасників ТОВ „Ай Рін", що оформлені протоколом № 5 та № 5-П від 03.12.2012р., з порушенням вимог закону під час скликання даних загальних зборів у вигляді неповідомлення позивача про час і місце проведення цих зборів та у вигляді фальсифікації його підпису на відповідних документах, а також приймаючи до уваги встановлений судом факт порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача на участь в управлінні ТОВ „Ай Рін" у зв'язку із прийняттям оспорюваних рішень, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ „Ай Рін", що оформлені протоколами № 5 та № 5-П від 03.12.2012р.

Суд зауважує, що ОСОБА_7 в межах даної справи заявляться позовні вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ „Ай Рін", оформленого протоколом № 5 від 03.12.2012р., в частині викладення статуту ТОВ „Ай Рін" в новій редакції та проведення державної реєстрації нової редакції статуту у встановленому законодавством порядку; про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників відповідача, оформленого протоколом № 5-п від 03.12.2012р., в частині підтвердження правомочності протоколу № 5 загальних зборів учасників ТОВ „Ай Рін" від 03.12.2012р. та вважання його дійсним та таким, що відповідає чинному законодавству України. Проте, позивач оскаржує вказані рішення в частині питань, які і були предметом цих рішень в цілому. Отже, в даному випадку, вказані рішення підлягають визнанню недійсним в цілому, що не є виходом за межі заявлених ОСОБА_7 позовних вимог.

Внаслідок визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ „Ай Рін", що оформлені протоколом № 5 та № 5-П від 03.12.2012р., підлягає також визнанню недійсним статут ТОВ „Ай Рін" затверджений рішенням загальних зборів учасників, оформленим протоколом № 5 від 03.12.2012р., зареєстрований державним реєстратором 12.12.2012р. за НОМЕР_2.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_7, заявлені в межах даної справи, підлягають задоволенню як законні та обгрунтовані.

З огляду на викладене, відповідно до ст.ст. 20, 167 ГК України, ст.ст. 140, 144, 145 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 10, 41, 59 - 61 Закону України „Про господарські товариства" від 19 вересня 1991 року N 1576-XII (в редакції Закону України від 19.05.2011р. № 3384-VI) позов ОСОБА_7 підлягає задоволенню шляхом: визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ „Ай Рін", оформленого протоколом № 5 від 03.12.2012р.; визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ „Ай Рін", оформленого протоколом № 5-П від 03.12.2012р.; визнання недійсним статуту ТОВ „Ай Рін", затвердженого рішенням загальних зборів учасників, оформленим протоколом № 5 від 03.12.2012р., зареєстрований державним реєстратором 12.12.2012р. за НОМЕР_2.

Судові витрати по даній справі, понесені позивачем, які складаються із витрат зі сплати судового збору в сумі 3 654,00 грн. за розгляд даних позовних вимог та витрат на оплату судової експертизи в сумі 3 374,40 грн., покладаються на відповідача згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 36, 43, 41, 42, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю „АЙ РІН" (), оформлене протоколом № 5 від 03.12.2012р.

3. Визнати недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю „АЙ РІН" (), оформлене протоколом № 5-п від 03.12.2012р.

4. Визнати недійсним статут товариства з обмеженою відповідальністю „АЙ РІН" (), затверджений рішенням загальних зборів учасників, оформленим протоколом № 5 від 03.12.2012р., зареєстрований державним реєстратором 12.12.2012р. за НОМЕР_2.

5. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „АЙ РІН" /65026, м. Одеса, пров. Чайковського, 18, / на користь ОСОБА_7 /65026, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_3/ судовий збір в сумі 3 654 грн. 00 коп. /три тисячі шістсот п'ятдесят чотири грн. 00 коп., витрати на проведення судової експертизи в сумі 3 374 грн. 40 коп. /три тисячі триста сімдесят чотири грн. 40 коп./. Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення підписано 27.04.2015р.

Суддя С.П. Желєзна