ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" квітня 2015 р.Справа № 916/891/15-г

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Зайцев Ю.О.

при секретарі судового засідання Ошарін Д.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: Недзельська О.В. (довіреність №643 від 11.12.2014р.);

Від відповідача : не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк „УКРГАЗБАНК" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „НОВА ЕНЕРГІЯ СВІТУ" про стягнення 19 274, 83 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" звернувся до Господарського суду Одеської області з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю „НОВА ЕНЕРГІЯ СВІТУ" про стягнення з останнього основного боргу в сумі 10 650,00 грн., пені в сумі 160,80 грн., штрафу в розмірі 5 325,00 грн., трьох відсотків річних у сумі 707,23 грн. та інфляційних збитків у розмірі 2 431,80 грн. відповідно до договору про відкриття рахунку в цінних паперах від 04.12.2007р. № 913/07.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05.03.2015р. було порушено провадження у справі №916/891/15-г з призначенням її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Позивач наполягає на заявлених позовних вимогах, просить позов задовольнити; надав уточнений розрахунок пені, відповідно до якого розмір нарахованої ним пені становить 157,37 грн.

Неприбуття до судового засідання представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду спору по суті, а тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами згідно статті 75 ГПК України.

20.04.2015р. у судовому засіданні після повернення з нарадчої кімнати було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку статті 85 ГПК України.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 04.12.2007 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком "Укргазбанк", далі Зберігач, та Товариства з обмеженою відповідальністю „НОВА ЕНЕРГІЯ СВІТУ", далі Депонент, було укладено договір про відкриття рахунку в цінних паперах № 913/07, далі Договір, відповідно до предмета якого (п.1 Договору) Депонент доручає, а Зберігач зобов'язується надавати Депоненту послуги відносно відкриття та ведення рахунку в цінних паперах, зберігання належних Депоненту ЦП, проведення операцій по даному рахунку, отримання прибутку по ЦП на викладених умовах згідно Положення про депозитарну діяльність, затвердженого рішенням ДКЦПФР, внутрішньому положенню Зберігача ЦП та інших внутрішніх документів Зберігача, чинному законодавству України та на підставі розпорядження Депонента.

Згідно з п. 2.3 Договору Депонент зобов'язаний, зокрема, сплачувати послуги Зберігача у відповідності з тарифами, умовами та строками передбаченими договором.

Пунктом 3 Договору визначено, що оплата послуг Зберігача включає в себе абонентську плату та вартість послуг в залежності від виконання дій та/або операцій, згідно тарифами Зберігача. Види, кількість та загальна вартість послуг наданих Депоненту згідно з даним договором відображається в акті прийому-передачі наданих послуг за певний період, котрий підписують сторони. Плата за послуги надані Зберігачем, вноситься Депоненту щомісячно до 15 числа наступного за тим місяцем, в якому надавалися послуги згідно акту прийому-передачі наданих послуг. В окремих випадках акт прийому-передачі наданих послуг може надаватися в строки за домовленістю сторін.

Позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином, надавав послуги відносно відкриття та ведення рахунку в цінних паперах, однак свої зобов'язання з оплати наданих послуг відповідач в повному обсязі не виконав, у зв'язку з чим за ним утворився основний борг в сумі 10 650 грн. за період з 16.02.2012р. по 15.01.2015р., який позивач і просить суд стягнути з відповідача.

Згідно з п. 6. Договору у випадку невиконання або неналежного виконання однією із сторін своїх обов'язків, винна сторона несе майнову відповідальність за нанесені збитки іншій стороні. У випадку затримки сплати вартості наданих послуг Зберігача Депонент сплачує Зберігачу пеню в розмірі 0,5% від загальної суми (за кожен день прострочення), що підлягає до сплати. Позивач стверджує, що мало місце несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, а тому наполягає на стягненні з відповідача пені в сумі 160,80 грн.

Якщо платіж за надані Депоненту депозитарні послуги прострочено більш ніж на тридцять днів то така дія вважається відмовою від виконання умов договору, та зобов'язує Депонента сплатити штраф у розмірі 50% від суми заборгованості Депонента, визначеної на день фактичної сплати (п. 6 Договору). Оскільки платежі за надані депозитарні послуги прострочено відповідачем більш ніж на тридцять днів, позивач просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 5 325,00 грн.

Додатково, з посиланням на приписи статті 625 ЦК України, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача інфляційних витрат у сумі 2 431,80 грн. та трьох процентів річних у сумі 707,23 грн. за весь період прострочення грошового зобов'язання.

Дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку правовідносинам сторін, дослідивши правову норму, яка підлягає застосуванню у відносинах сторін, суд дійшов висновку, що доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню виходячи із наступного:

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про депозитарну систему України" депозитарна діяльність - це діяльність професійних учасників депозитарної системи України та Національного банку України щодо надання послуг із зберігання та обліку цінних паперів, обліку і обслуговування набуття, припинення та переходу прав на цінні папери і прав за цінними паперами та обмежень прав на цінні папери на рахунках у цінних паперах депозитарних установ, емітентів, депозитаріїв-кореспондентів, осіб, які провадять клірингову діяльність, Розрахункового центру з обслуговування договорів на фінансових ринках (далі - Розрахунковий центр), депонентів, а також надання інших послуг, які відповідно до цьогоЗакону мають право надавати професійні учасники депозитарної системи України.

Згідно з ч. 1 ст. 5 названого Закону рахунок у цінних паперах депонента відкривається депозитарною установою на підставі договору про обслуговування рахунка в цінних паперах власнику цінних паперів, співвласникам цінних паперів або нотаріусу, на депозит яких внесено цінні папери, а також самій депозитарній установі (на підставі наказу керівника цієї депозитарної установи) або Національному банку України відповідно до законодавства.

Договір про обслуговування рахунка в цінних паперах укладається між депонентом та депозитарною установою, відповідно до якого депозитарна установа в установленому Комісією порядку на рахунку у цінних паперах веде облік цінних паперів, що належать власникові, співвласникам цінних паперів, у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідному кредиторові, а також облік прав зазначених осіб на цінні папери, що обліковуються на певному рахунку у цінних паперах, та обмеження таких прав.

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначається господарським кодексом. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України. Судом прийнято до уваги що учасниками судового процесу є суб'єкти господарювання в розумінні ст. 55 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу статті 526 ЦК України та частини першої ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивач належним чином виконав покладені на нього Договором зобов'язання, що підтверджується актами прийому-передачі депозитарних послуг. Зобов'язання не припинилося виконанням належним чином з боку відповідача, і позивачем надані докази на підтвердження викладених у позові обставин. Відповідач доказів сплати наданих послуг суду не надав. За такими обставинами позовні вимоги щодо стягнення з відповідача основного боргу в сумі 10 650,00 грн. за період з 16.02.2012 по 15.01.2015, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Приписами ч. 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Оскільки мало місце несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені обґрунтовані та підлягають задоволенню в сумі 160,80грн. за період з 16.01.2014р. по 15.01.2015р. по кожному акту прийому-передачі наданих послуг окремо.

Так як, платежі за надані Депоненту депозитарні послуги прострочено відповідачем більш ніж на тридцять днів, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу, передбаченого п. 6 Договорів, обґрунтовані та підлягають задоволенню в сумі 3 325,00 грн.

Частина друга статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки мало місце прострочення оплати послуг за договором, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача трьох процентів річних в сумі 707,23 грн. та інфляційних у сумі 2 431,80 грн. за період 16.02.2012р. по 12.01.2015р. також обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судом на час розгляду спору дотримувалися вимоги відносно усунення порушення рівності та змагальності учасників судового процесу, здійснювалися заходи щодо дотримання поваги до них. Однак, як свідчать винесені судом процесуальні документи, представник відповідача двічі не виконав вимоги суду щодо забезпечення участі у судовому засіданні свого представника, наведення вимог та заперечень відносно пред'явленого позивачем позову та стягнення з нього заборгованості.

Відповідно до приписів ст.ст.44, 49 ГПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме 1 827,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк „УКРГАЗБАНК" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „НОВА ЕНЕРГІЯ СВІТУ" про стягнення 19 274, 83 грн. задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „НОВА ЕНЕРГІЯ СВІТУ" (65125, м.Одеса, вул. Канатна, буд. 4; ) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1; ) основний борг в сумі 10 650 /десять тисяч шістсот п'ятдесят/грн. 00 коп., пеню в сумі 160 /сто шістдесят/ грн. 80 коп., штраф у сумі 5 325 /п'ять тисяч триста двадцять п'ять/ грн. 00 коп., три проценти річних у сумі 707 /сімсот сім/ грн. 23коп., інфляційні витрати в сумі 2 431 /дві тисячі чотириста тридцять одна/ грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 827 /одна тисяча вісімсот двадцять сім/ грн. 00 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено та підписано 27 квітня 2015 р.

Суддя Ю.О. Зайцев