РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2015Справа №910/2832/15-г

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Корпорації "Співдружність Комп"

до Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредо Солюшнс"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький автоскладальний завод"

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер-Авто"

про визнання недійсними договорів факторингу № 20-У/13 від 30.07.2013 р. та № 21-У/13 від 22.10.2013 р.

за участю представників:

від позивача:Авраменко М.В.- представник за довіреністю № 01/15 від 22.01.2015 р.
від відповідача -1:Косар Б.-М.- представник за довіреністю № 1254/12 від 11.10.2012 р.
від відповідача -2:Іванів А.Р.- представник за довіреністю б/н від 18.03.2015 р.
від третьої особи -1:не з'явився
від третьої особи -2:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулась Корпорація "Співдружність Комп" з позовом до Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" (далі - ПАТ "Альфа-Банк", відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредо Солюшнс" (далі - ТОВ "Кредо Солюшнс", відповідач-2), за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький автоскладальний завод" (далі - ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод", третя особа-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Авто" (далі - ТОВ "Інтер-Авто", третя особа-2) про визнання недійсними договорів факторингу № 20-У/13 від 30.07.2013 р. та № 21-У/13 від 22.10.2013 р.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що за спірними договорами ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Кредо Солюшнс" є правонаступниками первісних кредиторів позивача (банкрута), а тому вказані договори порушують порядок заміни сторони на стадії виконання рішення у межах справи про банкрутство Корпорації "Співдружність Комп", яка має відбуватись не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ст. 115 ГПК України та Закону України «Про виконавче провадження».

З цих підстав, посилаючись на ст. ст. 203, 215 ЦК України, позивач просив визнати договори факторингу № 20-У/13 від 30.07.2013 р. та № 21-У/13 від 22.10.2013 р. недійсними.

Провадження у даній справі було порушено ухвалою господарського суду міста Києва від 12.02.2015 р. та залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький автоскладальний завод" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер-Авто".

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача-1 - ПАТ "Альфа-Банк" проти позову заперечив, зазначив, що підстав для визнання спірних договорів факторингу за обставинами вказаними відповідачем, немає, оскільки укладені відповідачами договори факторингу замінили первісних кредиторів не у справі про банкрутство, а за кредитним договором. Також відступлення права вимоги відбулось вже після визнання відповідача-1 - ПАТ "Альфа-Банк" кредитором позивача, що не порушує вимоги Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Просив відмовити у задоволенні позову.

Крім того представник відповідача-1 подав клопотання про припинення провадження у даній справі, оскільки вважає, що було б доцільним залучити до розгляду ТОВ "Українська факторингова група", в якості співвідповідача, оскільки остання є стороною у спірному договорі факторингу № 20-У/13 від 30.07.2013 р. Проте, оскільки до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців внесено запис про припинення ТОВ "Українська факторингова група" в якості суб'єкта господарювання, то і провадження у даній справі підлягає припиненню на підставі ч. 6 ст. 80 ГПК України.

Розглянувши дане клопотання, суд відмовив у його задоволенні, як у необгрунтованому, оскільки ТОВ "Українська факторингова група" не було залучено до розгляду справи в якості співвідповідача, а тому підстав для припинення провадження у справі з підстав, зазначених відповідачем-1 немає.

Представник відповідача-2 - ТОВ "Кредо Солюшнс" проти позовних вимог заперечив з підстав, визначених відповідачем-1. До початку розгляду справи по суті просив припинити провадження у справі за п. 1-1 ст. 80 ГПК України, оскільки між сторонами відсутній предмет спору, у якому судом було відмовлено, як у передчасному з тих підстав, що обставини, на які посилається відповідач-2 щодо заміни кредиторів у справі про банкрутство, є предметом розгляду даної справи.

Також заявив клопотання про зміну територіальної підсудності справи та направлення її за місцезнаходженням позивача - Корпорації "Співдружність Комп", оскільки усі майнові спори, у тому числі щодо визнання недійсними будь-яких правочинів, повинні вирішуватись за місцезнаходженням боржника, щодо якого порушено провадження у справі про банкрутство (Корпорації "Співдружність Комп").

Розглянувши подане клопотання про направлення справи до іншого суду за територіальною підсудністю та заслухавши думки сторін з цього приводу, господарський суд дійшов висновку, що воно (клопотання) є необґрунтованим, у зв'язку з чим відмовив позивачу у його задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ГПК України справи у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо.

З матеріалів справи вбачається, що місцезнаходженням відповідачів-1, 2 - ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Кредо Солюшнс" є місто Київ, а, отже, позов має розглядатись за місцезнаходженням відповідачів-1, 2, тобто господарським судом міста Києва.

Посилання відповідача-2 на ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції від 19.01.2013 р.) суд не приймає, оскільки відповідно до ч. 1 п. 1-1 прикінцевих та перехідних положень даного Закону (в редакції від 19.01.2013 р.), його положення застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, Постановою господарського суду Харківської області у справі № 5023/7064/11 Корпорацію "Співдружність Комп" визнано банкрутом та відкрито щодо неї ліквідаційну процедуру 14.05.2012 р., тобто до набрання чинності редакції Закону від 19.01.2013 р., а тому положення ч. 4 ст. 10 вказаного Закону України (в редакції від 19.01.2013 р.) не підлягають застосуванню.

Крім того, представник відповідача-2 заявив клопотання про залучення третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідачів - ТОВ "Автосервіс-Т", ТОВ "Авто-Холдинг", Обслуговуючий кооператив малоповерхової забудови «Гриф», ПП «АЗЧ-Сервіс» та ТОВ «ХК «Кременчуцький автоскладальний завод», у якому судом було відмовлено, оскільки зазначені особи не є стороною спірних договорів факторингу, а ухвалене рішення по справі не вплине на їх права та обов'язки.

Представники третіх осіб-1, 2 - ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод" та ТОВ "Інтер-Авто" в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, належним чином були повідомлені про час та місце судового засідання. Позиція третіх осіб-1, 2 з приводу заявленого позову суду невідома.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 26.12.2008 року між ТОВ "Кременчуцький Автоскладальний завод" (позичальник) та ЗАТ "Альфа Банк" (правонаступником якого є ПАТ "Альфа Банк") було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 406-МВ/08 (далі - кредитний договір).

Відповідно до умов розділу 1 договору про відкриття кредитної лінії банк відкрив позичальнику мультивалютну невідновлювальну кредитну лінію, із строком дії -до 30.09.2010 року, з певним лімітом кредитної лінії.

У забезпечення виконання зобов'язань третьою особою-1 - ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод" за договором про відкриття вказаної кредитної лінії, відповідачем-1 було укладено декілька договорів поруки.

У зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, а також на підставі вищевказаних договорів поруки, рішенням господарського суду Полтавської області від 16.04.2009 р. у справі № 13/33 було стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький автоскладальний завод, Корпорації "Автоінвестстрой", Товариства з обмеженою відповідальністю "Автосервіс-Т", Товариства з обмеженою відповідальністю "ХК "Кременчуцький автоскладальний завод", Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Авто", Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Холдінг" на користь Закритого акціонерного товариства "Альфа-Банк" заборгованість за кредитом - 29 243 496,68 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 862 683,16 доларів США; заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту - 37 096,66 доларів США; заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом - 9 181,66 доларів США, а також витрати по сплаті державного мита в розмірі 3 311,69 доларів США та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, Корпорація "Співдружність Комп" є правонаступником корпорації «АИС», яка у свою чергу є правонаступником Корпорації «Автоінвестстрой», що виступила поручителем за зобов'язаннями третьої особи-1 - ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод" по кредитному договору (договору поруки № 605-П/08 від 30.12.2008 р.).

Крім того, судом встановлено, що на час розгляду даної справи стосовно позивача порушена справа № 5023/7064/11 про банкрутство, що знаходиться у провадженні господарського суду Харківської області.

Ухвалою попереднього засідання від 05.03.2012 р., зміненою постановою Харківського акпеляційного господарського суду від 17.12.2013 р., ПАТ "Альфа Банк" визнано кредитором Корпорації "Співдружність Комп" на суму 3 690 018,62 грн., зокрема, й за договором про відкриття кредитної лінії № 406-МВ/08 від 30.12.2008 р. (з урахуванням договору поруки № 605-П/08 від 30.12.2008 р.).

14.05.2012 р. постановою господарського суду Харківської області у справі № 5023/7064/11 Корпорацію "Співдружність Комп" визнано банкрутом та відкрито щодо неї ліквідаційну процедуру.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що 30.07.2013 р. між Публічним акціонерним товариство "Альфа-Банк" (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова група" (фактор) був укладений договір факторингу № 20-У/13 (далі - договір факторингу-1).

Відповідно до п. 1.1 договору факторингу-1 фактор зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов'язується відступити факторові визначені цим договором права грошової вимоги, що належать клієнту на підставі договору про відкриття кредитної лінії № 406-МВ/08 від 26.12.2008 р, з урахуванням змін та доповнень за додатковими угодами № 1 від 31.12.2008 р., від 05.01.2009 р., № 2 від 30.01.2009 р., укладеним між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ «Кременчуцький автоскладальний завод».

Згідно з п. 1.2 договору факторингу-1 за кредитним договором відступаються наступні права: право вимоги повернення заборгованості за основною сумою кредиту в сумі 29 243 496,68 доларів США, право вимоги сплати процентів за користування кредитом в сумі 14 963 853,70 доларів США, право вимоги сплати неустойки (пені) у сумі 3 778 317,21 грн.

Відповідно до п. 1.4 договору факторингу-1 до фактора також переходять права вимоги за договорами поруки:

- № 606-П/08 від 29.12.2008 р., укладеним між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ «Автосервіс-Т»;

- № 605-П/08 від 30.12.2008 р., укладеним між ПАТ "Альфа-Банк" та Корпорацією «Аис» (правонаступником якого є Корпорація "Співдружність Комп");

- № 607-П/08 від 29.12.2008 р., укладеним між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ «ХК «Кременчуцький автоскладальний завод»;

- № 608-П/08 від 30.12.2008 р., укладеним між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ «ХК «Інтер-Авто»;

- № 609-П/08 від 29.12.2008 р., укладеним між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ «Авто-Холдінг»;

- № 610-П/08 від 30.12.2008 р., укладеним між ПАТ "Альфа-Банк" та Обслуговуючим кооперативом малоповерхової забудови «Гриф»;

- № 611-П/08 від 30.12.2008 р., укладеним між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ «Центр стратегічних інвестицій»;

- договором застави товарів у обороті № 1082/08 від 30.12.2008 р., укладеним між ПАТ "Альфа-Банк" та ПП «АЗЧ-Сервіс».

Згідно з п п. 3.1, 3.2 договору факторингу - 1 ціна прав вимоги, що відступаються за цим договором складає суму у розмірі 259 518 325, 00 грн., що еквівалентно 31 925 000,00 доларів США.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором (п. 8.1 договору факторингу-1).

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова група" (новий кредитор) за договором факторингу-1 сплатило ПАТ "Альфа-Банк" грошову винагороду за відступлення прав вимоги за вказаним договором у загальній сумі 521 579 230,02 грн., про що свідчать платіжні доручення, наявні у справі.

Також судом встановлено, що 22.10.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова група" (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредо Солюшнс" (фактор) був укладений договір факторингу № 21-У/13 (далі - договір факторингу-2).

Відповідно до п. 1.1 договору факторингу-2 фактор зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов'язується відступити факторові визначені цим договором права грошової вимоги, що належать клієнту на підставі договору

факторингу-1, відповідно до якого клієнту відступлено право грошової вимоги за договором про відкриття кредитної лінії № 406-МВ/08 від 26.12.2008 р, з урахуванням змін та доповнень за додатковими угодами № 1 від 31.12.2008 р., від 05.01.2009 р., № 2 від 30.01.2009 р., укладеним між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ «Кременчуцький автоскладальний завод».

Згідно з п. 1.2 договору факторингу-2 за кредитним договором відступаються наступні права: право вимоги повернення заборгованості за основною сумою кредиту в сумі 29 243 496,68 доларів США, право вимоги сплати процентів за користування кредитом в сумі 14 963 853,70 доларів США, право вимоги сплати неустойки (пені) у сумі 3 778 317,21 грн.

Відповідно до п. 1.4 договору факторингу-2 до фактора також переходять права вимоги за договорами поруки, що зазначені в договорі факторингу-1.

Згідно з п.п. 3.1, 3.2 договору факторингу - 2 ціна прав вимоги, що відступаються за цим договором складає суму у розмірі 259 518 325, 00 грн., що еквівалентно 31 925 000,00 доларів США. Фактор зобов'язується передати клієнту грошові кошти наступними частинами: першу частину сплачено 30.07.2013 р. у сумі 57 865,00 грн., а другу частину фактор повинен сплатити у сумі, що становитеме 202 945 035,01 грн. у строк до 31.10.2013 р.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором (п. 8.1 договору факторингу-2).

На підставі викладеного судом встановлено, що новим кредитором за договором про відкриття кредитної лінії № 406-МВ/08 від 26.12.2008 р., а також за забезпечувальними договорами поруки є, ТОВ "Кредо Солюшнс", до якого перейшло право вимоги до боржника - Корпорації "Співдружність Комп" у кредитному зобов'язанні.

Також судом встановлено, що попередній кредитор - ТОВ "Українська факторингова група" з 08.08.2014 р. припинений, про що свідчить відповідний запис № 7046521 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Зазначені фактичні обставини у справі встановлені судом та не заперечуються сторонами.

Позивач ввжає, що договори факторингу-1, 2 суперечать чинному законодавству, оскільки заміна кредиторів - ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Українська факторингова група" на нового кредитора -ТОВ "Кредо Солюшнс" має відбуватись на підставах та у порядку, визначеному ст. 115 ГПК України та Законом України «Про виконавче провадження», а тому повинні бути визнані недійсними.

Перевіряючи такі доводи позивача, господарський суд виходив з наступного.

У силу ч. 1 ст. 207 ГК України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які передбачені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України.

Як вже було встановлено судом, договори факторингу - 1, 2 набули чинності після їх підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення їх печатками. При цьому за спірними договорами від первісного кредитора (відповідача-1 - ПАТ "Альфа-Банк") до нового кредитора (ТОВ "Українська факторингова група"), а у подальшому - до нового кредитора - відповідача-2 (ТОВ "Кредо Солюшнс") перейшло право вимоги за договором про відкриття кредитної лінії № 406-МВ/08 від 26.12.2008 р. у сумі основного боргу - 341 401 336,91 грн.; неустойки (пені, штрафу) - 368 884, 49 грн. Також до ТОВ "Кредо Солюшнс" перейшло право вимоги за договорами поруки № 606-П/08 від 29.12.2008 р., № 605-П/08 від 30.12.2008 р., № 607-П/08 від 29.12.2008 р., № 608-П/08 від 30.12.2008 р., № 609-П/08 від 29.12.2008 р., № 610-П/08 від 30.12.2008 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.

Частиною 1 ст. 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вже зазначалось, спірними угодами сторони погодили, що ТОВ "Українська факторингова група", а у подальшому - ТОВ "Кредо Солюшнс" набуває право вимоги за договором про відкриття кредитної лінії № 406-МВ/08 від 26.12.2008 р., який забезпечений договорами поруки № 606-П/08 від 29.12.2008 р., № 605-П/08 від 30.12.2008 р., № 607-П/08 від 29.12.2008 р., № 608-П/08 від 30.12.2008 р., № 609-П/08 від 29.12.2008 р., № 610-П/08 від 30.12.2008 р.

Таким чином, право грошової вимоги за кредитним договором та договорами поруки до нового кредитора - ТОВ "Кредо Солюшнс" перейшло саме за спірними договорами від ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Українська факторингова група", а не за рішенням суду про стягнення заборгованості, як вважає позивач, посилаючись на ст. 115 ГПК України.

Крім того, як вже було встановлено судом, постановою господарського суду Харківської області від 14.05.2012 р. у справі № 5023/7064/11 Корпорацію "Співдружність Комп" визнано банкрутом та відкрито щодо неї ліквідаційну процедуру.

Відповідно до ч. 2 п. 1-1 прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції від 19.01.2013 р.) положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 п. 4 ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" на час винесення постанови про визнання банкрутом Корпорації "Співдружність Комп" - 14.05.2012 р.) мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється, зокрема, стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства.

Враховуючи викладене, посилання позивача на Закон України «Про виконавче провадження» під час провадження справи про банкрутство боржника - Корпорації "Співдружність Комп" суперечить нормам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який є спеціальним у вказаних правовідносинах.

Що стосується заміни кредитора - ПАТ "Альфа-Банк" на нового кредитора - ТОВ "Кредо Солюшнс" у межах справи про банкрутство за цивільно-правовими угодами суд зазначає.

Відповідно до ст. 25 ГПК України у разі заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до п. 51 Постанови Пленуму Вищого господарськогосуду України «Про судову практику в справах про банкрутство» встановлено, що Законом не передбачено заборони на перехід прав кредиторів за грошовими зобов'язаннями до іншої особи у провадженні у справі про банкрутство. Тому арбітражні керуючі мають вносити до реєстру відомості про заміну кредиторів за грошовими зобов'язаннями у разі переходу їх права вимоги відповідно до правил ЦК, а господарські суди - зобов'язувати арбітражних керуючих вносити відповідні зміни до реєстру в разі оскарження необґрунтованої відмови арбітражних керуючих у внесенні відомостей про заміну кредитора. Особа, до якої перейшли права кредитора під час провадження у справі про банкрутство, отримує статус учасника провадження відповідно до абзацу двадцять другого статті 1 Закону. Заміна кредитора у зобов'язанні не впливає на права та обов'язки боржника і не потребує його згоди, якщо така згода не передбачена договором або законом.

До того ж, судом встановлено, що ухвалою господарського суду Харківської області від 09.04.2014 р. у справі № 5023/7064/11 про банкрутство Корпорації "Співдружність Комп" замінено кредитора - ПАТ "Альфа Банк" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредо Солюшнс" на підставі спірних договорів факторингу.

Таким чином, заміна кредитора, у даному випадку - ПАТ "Альфа-Банк" на ТОВ "Українська факторингова група", а у подальшому на ТОВ "Кредо Солюшнс" у спірних договорах факторингу не впливає на права та обов'язки боржника - Корпорації "Співдружність Комп".

З урахуванням зазначеного, а також зважаючи на положення чинного законодавства, суд вважає, що дані договори цілком відповідають вимогам чинного на час їх укладення законодавству, а тому відсутні правові підстави для визнання спірних договорів факторингу недійсними, у зв'язку з чим суд відмовляє позивачу у задоволенні позову.

Інших підстав для визнання договорів факторингу недійсними позивач не навів.

За правилами статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 32 - 35, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові Корпорації "Співдружність Комп" до Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредо Солюшнс", за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький автоскладальний завод" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Авто" про визнання недійсними договорів факторингу № 20-У/13 від 30.07.2013 р. та № 21-У/13 від 22.10.2013 р. відмовити.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 16 квітня 2015 року.

Повний текст рішення підписаний 21 квітня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя К.І. Головіна