УХВАЛА

20.04.2015Справа № 910/7789/15-г

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК»

про вжиття заходів до забезпечення позову в порядку ст. 66 Господарського процесуального кодексу України

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК»

до Приватного акціонерного товариства «Торговий альянс НОРД», Публічного акціонерного товариства «НОРД»

про стягнення 30 437 386,05 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - Перетятько С.М. (за довіреністю);

від відповідача-1 - Ломоносова Н.П. (за довіреністю);

від відповідача-2 - Ломоносова Н.П. (за довіреністю);

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «БРОКБІЗНЕСБАНК» (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Торговий альянс НОРД» (надалі - відповідач-1) та до Публічного акціонерного товариства «НОРД» (надалі - відповідач-2) про стягнення заборгованості за кредитним договором від 27 вересня 2010 року за № 07-П-10 у розмірі 30 437 386,05 грн. та заявою про вжиття заходів до забезпечення позову в порядку ст. 66 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заяву про забезпечення позову, просив накласти арешт на грошові кошти на рахунках, що належать відповідачу-1 і відповідачу-2, які відкриті ними в усіх банківських установах України, та накласти арешт на все майно, у межах розміру суми позовних вимог.

Представник відповідача-1 і відповідача-2 заперечує проти заяви щодо вжиття заходів до забезпечення, вважає її необґрунтованою та безпідставно заявленою.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи та подану заяву про забезпечення позову, суд відмовляє в її задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Таким чином, вжиття заходів до забезпечення позову є правом суду.

Згідно з ч. 1 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства та враховуючи роз'яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову, суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Позивач своє клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову обґрунтував можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів та посилався на те, що майно відповідача-1 і відповідача-2 може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду.

Проте доказів в підтвердження своєї позиції, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суду не надав, а також нічим не підтвердив припущення, що майно (в тому числі грошові суми), яке є у відповідача-1 і відповідача-2 на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути або зменшитись.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову та не визнає необхідним накладати арешт на грошові кошти відповідача-1 і відповідача-2, які знаходяться на рахунку в банківській установі, та на все їх майно.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 66-68, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» про вжиття заходів до забезпечення позову відмовити.

Суддя Я.А. Карабань