КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2015 р. Справа№ 910/25181/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Синиці О.Ф.

Ткаченка Б.О.

при секретарі: Волуйко Т.В.

Представники сторін:

позивача:Хлобистін Д.М., за довіреністю;

відповідача:Євтеєєва О.М., за довіреністю;

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України"

на рішення господарського суду міста Києва від 27.01.2015

у справі № 910/25181/14 (головуючий суддя: Полякова К.В.)

за позовом Державного підприємства "Придніпровська залізниця" в особі відокремленого підрозділу "Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень"

до Державного підприємства" Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України"

про стягнення штрафу у розмірі 12 425,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.01.2015 у справі № 910/25181/14 позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з Державного підприємства "Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України" на користь Державного підприємства "Придніпровська залізниця" штраф у розмірі 12 425 гривень 00 копійок та 1 827 гривень 00 копійок.

Не погодившись з вказаним рішенням, Державне підприємство "Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у відповідності до якої просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 27.01.2015 у справі № 910/25181/14 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Скарга мотивована тим, що господарським судом міста Києва не в повному обсязі були з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а також були порушені, неправильно застосовані норми матеріального права.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Державного підприємства "Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України" по справі №910/25181/14 передано на розгляд колегії судді у складі головуючого судді - Зеленіна В.О., суддів: Ткаченко Б.О., Шевченка Е.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.03.2015 колегію суддів у зазначеному складі прийнято до розгляду апеляційну скаргу у справі № 910/25181/14. Розгляд апеляційної скарги призначений на 20.04.2015.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 20.04.2015 р., в зв'язку з перебуванням судді Шевченко Е.О. у відпустці, призначено повторний авторозподіл справи № 910/25181/14.

Відповідно до повторного автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Державного підприємства "Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України" по справі №910/25181/14 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Зеленіна В.О. суддів: Синиця О.Ф., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.04.2015 колегію суддів у зазначеному складі прийнято до провадження справу № 910/25181/14.

20.04.2015 представник скаржника в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу і просив суд задовольнити її.

20.04.2015 представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив суд рішення господарського суду міста Києва від 27.01.2015 у справі № 910/25181/14 залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

08.05.2014 зі станції Хлібодарівка Донецької залізниці Хлібодарівське кар'єроуправління Державним підприємством "Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України" здійснено відправлення вагону № 65283012 (далі-вагон) згідно накладної №53481149 на станцію Індустріальна Південної залізниці.

11.05.2014 на станції Чаплине Придніпровської залізниці складено акт загальної форми №507, яким зафіксовано невідповідність маси вантажу зазначену у залізничній накладній №53481149 від 08.05.2014 вагон №32261406 показанням ваг, зокрема по прибуттю поїзда при зважуванні вага брутто 72 000 кг, тара вагона з документа 23 800 кг, вага вантажу з документу 69 000 кг., що більше проти документа на 3 000 кг.

Також, 11.05.2014 на станції Чаплине Придніпровської залізниці складено комерційний акт серії АА №044491/8/1, яким зафіксовано що при контрольному зважуванні вагона №65283012, на основі акта загальної форми №507 від 11.05.2014 ст. Чаплине.

Результати контрольного переважування вагонів позивачем відображено у книзі обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах станції Чаплине Придніпровської залізниці, відповідний витяг з якої міститься у матеріалах справи.

В матеріалах справи наявна копія технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки "Вагоні ваги" №1 станції Чаплине Придніпровської залізниці, Власник ЗВВТ Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень, з якого вбачається, що засіб ваговимірювальної техніки "Вагоні ваги" №1 пройшов перевірку про, що свідчить відмітка контроль придатності, ЗВВТ для зважування вантажів, профілактичне обслуговування, перевірки несправності, ремонт та усунення недоліків. Згідно відмітки від 24.04.2014 продовжено термін експлуатації ваг до 31.03.2019 року.

По прибуттю вагонів на станцію призначення Індустріальна Південної залізниці, вантаж вагою нетто 72 000 кг, який прибув у вагоні № 65283012 видано вантажоодержувачу 17.05.2014, що підтверджується відповідними записами та відмітками станції призначення в комерційному акті.

Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача з даним позовом в зв'язку з чим просив суд стягнути з відповідача 12 425,00 грн. штрафу за перевезення надлишку маси вантажу.

Заперечуючи проти позовних вимог скаржник стверджує, що Державним підприємством "Придніпровська залізниця" порушено порядок оформлення комерційного акту АА №044491/8/1 від 11.05.2014 та залізничної накладної №533481149 від 08.05.2014 року. Так, у комерційному акті в розділі "Є" всупереч вимогам п.12 Правил складання актів відсутня відмітка станції призначення про те, що під час перевірки вантажу різниці проти комерційних актів, складених попутною станцією, не виявлено.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги є такими, що спростовуються матеріалами справи, а тому не дають підстав для скасування прийнятого у справі судового рішення з огляду на наступне.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно ст. 909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Статтею 306 Господарського кодексу України передбачено, що перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

В ч. 2 ст. 306 ГК України визначено, що суб'єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

Як передбачено ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України, ст. ст. 22, 23 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (надалі - Статут), за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 5 ст. 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 6 Статуту залізниць визначено, що накладна є основним перевізним документом встановленої форми, оформленим відповідно до цього Статуту та Правил і наданим залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до пункту 23 Статуту відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції.

Відповідно до п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, вантаж завантажений відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймається залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування.

Згідно ст. 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Згідно із п. 37 Статуту залізниць під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса.

Відповідно до п. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Відповідно до п. 8 Правил складання актів, затверджених Міністерством транспорту України № 334 від 28.05.2002р., комерційні акти складаються у трьох примірниках на бланках установленої форми і заповнюються на друкарській машинці або чорнилами чітко, без будь-яких виправлень. На кожному акті проставляється штемпель станції. Другий примірник акта видається одержувачу на його вимогу. Якщо комерційний акт складається на станції відправлення або на попутній станції, то другий примірник акта додається до перевізних документів. Про складений комерційний акт проставляється відмітка у перевізних документах у порядку, визначеному правилами оформлення перевізних документів.

Обставини справи свідчать про те, що в накладній №53481149 на перевезення вантажу, відправником якого є відповідач, вказані інші відомості про масу вантажу, ніж встановлені при переважуванні вантажу на станції Чаплине Придніпровської залізниці.

До того ж суд, першої інстанції обґрунтовано зазначив, що саме на відправника покладено обов'язок визначити масу вантажу, внести відомості, в тому числі і про масу вантажу, у накладну і засвідчити ці відомості своїм підписом.

Також, обґрунтованим є посилання місцевого господарського суду в оскаржуваному рішенні, що відсутність у комерційному акті АА №044491/8/1 у графі "Є" запису, що під час перевірки вантажу різниці проти комерційних актів, складених попутною станцією, не виявлено, не створює підстав вважати такий акт недійсним з огляду на наявність інших, законом передбачених реквізитів, з огляду на що заперечення відповідача зводять лише до ухилення від відповідальності у вигляді сплати штрафу.

У відповідності до ст. 122 Статуту залізниць за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із ст. 118 Статуту, яка визначає штраф в розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Підставою для покладання на відправника відповідальності згідно ст. 122 Статуту за неправильне зазначення ним в залізничній накладній відомостей про масу вантажу є комерційний акт, складений у випадках, передбачених Статутом.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджена вина відповідача (як відправника) у неправильному зазначенні у залізничній накладній №53481149 маси вантажу.

У застосуванні ст. ст. 118 та 122 Статуту залізниць України штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником порушень, встановлених залізницею як на станції призначення або під час перевезення, так і на станції відправлення після пред'явлення вантажу до перевезення, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

На підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України позивачем за неправильно зазначену у залізничних накладних №53481149 масу вантажу нараховано відповідачу штраф розміром 12 425,00 грн., що становить 5-ти кратний розмір провізної плати - 2 485,00 грн.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто, підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.

Суд відзначає, що в розумінні ст. 33, 36 Господарського процесуального кодексу України скаржник не надав ні до суду першої інстанції ні до суду апеляційної інстанції докази які б підтверджували його вимоги та заперечення.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 27.01.2015 у справі № 910/25181/14 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України" залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 27.01.2015 у справі № 910/25181/14 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/25181/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді О.Ф. Синиця

Б.О. Ткаченко