КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про роз'яснення постанови

"22" квітня 2015 р. Справа №925/2305/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Ропій Л.М.

Калатай Н.Ф.

при секретарі: Бовсунівській Л.О.,

за участю представників:

від позивача не з'явився,

від відповідача-1 Баньковський С.О., дов. від 19.03.2015,

від відповідача-2 Міхай-Седова Ю.С., дов. від 20.11.2013 №1634/13,

Грищенко Д.С., дов. від 18.12.2012 №685/12-Н,

від ТОВ ФК "Фактор Плюс": Конюшко Д.Б., дов. від 11.03.2015 №01/01-15,

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про роз'яснення постанови Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2015

у справі №925/2305/14 (суддя Скиба Г.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Строммаш»

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Сатурн-Магніт»

2. Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача

1.Товариство з обмеженою відповідальністю "Нікос"

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Круг - Будкомплект"

3. Товариство з обмеженою відповідальністю «Круг - Акватерм»

4. Товариство з обмеженою відповідальністю "Круг - Терм"

5. Товариство з обмеженою відповідальністю "Пласт - Профіль"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

1. Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»

2. Публічне акціонерне товариство "Аграрний комерційний банк"

3. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс"

про визнання договору іпотеки недійсним та зобов'язання утриматись від дій,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 29.01.2015 відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Строммаш» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сатурн-Магніт» (далі - відповідач-1) та Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - відповідач-2, банк) про визнання недійсним договору іпотеки від 07.05.2008 №010/05-02/033-08з, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Вінніченко Ж.В. та зареєстрований в реєстрі за №2504.

Не погодившись з мотивувальною частиною вказаного рішення, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 29.01.2015 скасувати, постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити з наведених у скарзі підстав, змінивши мотивувальну частину рішення у відповідності із заявленими позивачем підставами позову та запереченнями відповідачів.

Також не погодившись з мотивувальною частиною оскаржуваного рішення суду першої інстанції, ТОВ «Сатурн-Магніт» звернулося з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 29.01.2015 залишити без змін, але змінити мотивувальну частину рішення, а саме виключити висновок суду про нікчемність договору про відступлення права вимоги.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2015 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сатурн-Магніт» задоволено повністю. Рішення Господарського суду Черкаської області від 29.01.2015 у справі №925/2305/14 залишено без змін, однак з наведених у постанові суду апеляційної інстанції мотивів та підстав.

У постанові від 01.04.2015 суд апеляційної інстанції вказав, що висновки суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні, які не стосуються предмета спору - визнання договору іпотеки недійсним та зобов'язання утриматись від дій, свідчать про вихід судом першої інстанції за межі позовних вимог, а отже дані висновки підлягають виключенню.

09.04.2015 банк звернувся до Київського апеляційного господарського суду з заявою про роз'яснення постанови від 01.04.2015, в якій просить роз'яснити, чи означає задоволення судом апеляційної інстанції апеляційних скарг відповідачів заміну мотивувальної частини рішення суду першої інстанції та, які висновки з оскаржуваного рішення підлягають виключенню.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2015 прийнято заяву банку до розгляду, судове засідання призначено на 22.04.2015. Дану ухвалу надіслано відповідно до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 №28.

21.04.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду банк надав клопотання про долучення до матеріалів справи доказів направлення копії заяви про роз'яснення постанови від 01.04.2015 позивачу, відповідачу-1 та третім особам.

У судовому засіданні 22.04.2015 представники банку, відповідача-1 та представник ТОВ ФК "Фактор Плюс" підтримали заяву про роз'яснення постанови від 01.04.2015, просили її задовольнити та роз'яснити чи означає задоволення судом апеляційної інстанції апеляційних скарг відповідачів заміну мотивувальної частини рішення суду першої інстанції та, які висновки з оскаржуваного рішення підлягають виключенню.

Відповідно до ст.89 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту.

При розгляді апеляційних скарг відповідачів колегією суддів було встановлено, що висновки у рішенні Господарського суду Черкаської області від 29.01.2015, зокрема ті, що не стосуються предмета спору - визнання договору іпотеки недійсним та зобов'язання утриматись від дій, свідчать про те, що суд першої інстанції при прийнятті рішення вийшов за межі позовних вимог, оскільки суд не вправі змінювати предмет позову та розглядати позовні вимоги, які не були заявлені позивачем, за відсутності підстав, визначених у п.2 ч.1 ст.83 ГПК України.

Так, суд першої інстанції неправомірно зробив у рішенні висновки про припинення договору іпотеки, про нікчемність договору про відступлення права кредитором на користь третіх осіб за похідним договором від договору кредитування та висновок щодо недоведення належними та допустимими доказами правомірності вчинення договору факторингу та відступлення права вимоги (цесії) з огляду на те, що ці вимоги не були предметом позову та не могли бути розглянуті судом першої інстанції з власної ініціативи.

Відповідно до ст.103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення; скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення; скасувати рішення повністю або частково і припинити провадження у справі або залишити позов без розгляду повністю або частково; змінити рішення.

Перелік повноважень суду апеляційної інстанції вичерпний та розширенню не підлягає.

У постанові від 01.04.2015 колегія суддів посилалась на п.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України", в якому вказано, що не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде з'ясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення. Водночас апеляційний господарський суд у мотивувальній частині своєї постанови не лише вправі, а й повинен зазначити власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку обставин справи.

Тому, залишення оскаржуваного рішення без змін, а позову ТОВ «Завод Строммаш» без задоволення з наведених у постанові від 01.04.2015 підстав свідчить про те, що оскільки рішення суду першої інстанції в результаті було вірним (його резолютивна частина), то суд апеляційної інстанції, не погодившись з його мотивувальною частиною, зазначив власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку обставин справи.

Роз'яснення постанови суду від 01.04.2015 таким чином, як просить банк - виключити той чи інший висновок суду першої інстанції, буде свідчити про зміну змісту постанови Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2015, що є порушенням норм процесуального права, зокрема, ст.89 ГПК України.

З огляду на викладене вище, заява банку підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.86, 89 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про роз'яснення постанови Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2015 у справі №925/2305/14 задовольнити частково.

2. Роз'яснити постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2015 у справі №925/2305/14 наступним чином:

суд апеляційної інстанції, вказуючи в мотивувальній частині постанови від 01.04.2015 у справі №925/2305/14 про те, що з мотивувальної частини оскаржуваного рішення підлягають виключенню ті висновки, які не стосуються предмета спору, колегія суддів мала на увазі висновки суду, про які зазначено у тексті постанови, а саме: «Аналізуючи взаємовідносини позивача ТОВ "Строммаш" як іпотекодавця та відповідача банку "Аваль" як кредитора, суд дійшов висновку про припинення договору іпотеки, оскільки добровільне виконання боржником зобов'язання за договором кредиту трансформувалось на примус від імені держави на виконання судового рішення про задоволення вимог про стягнення кредиту за договором. Кредитор не скористався своїм правом на задоволення вимог за рахунок іпотечного майна. Кредитор не вправі відступати своє право вимоги на підставі судового рішення по основному зобов'язанню, тому і за похідним договором зобов'язання чи право не може бути відступлено третім особам. Таке відступлення права кредитором на користь третіх осіб за похідним договором від договору кредитування - є нікчемним» (передостанній абз. стор.9 постанови), а також з врахуванням висновку колегії суддів, що суд першої інстанції при прийнятті рішення вийшов за межі позовних вимог, оскільки не вправі змінювати предмет позову та розглядати позовні вимоги, які не були заявлені позивачем, висновок «щодо недоведення належними та допустимими доказами, в розумінні ст.ст.33,34 ГПК України, правомірності вчинення договору факторингу та відступлення права вимоги (цесії)» (абз.2 стор.13 оскаржуваного рішення).

3. Матеріали справи №925/2305/14 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Головуючий суддя В.І. Рябуха

Судді Л.М. Ропій

Н.Ф. Калатай