ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2015 р. Справа № 914/4165/14

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

Головуючого судді Давид Л.Л.

суддів Данко Л.С. Кордюк Г.Т.

при секретарі судового засідання Оштук Н.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства «Мірт», б/н від 02.03.2015 р. (вх. № Львівського апеляційного господарського суду 01-05/1103/15 від 10.03.2015 р.)

на рішення Господарського суду Львівської області від 16.02.2015 р.

у справі №914/4165/14 (суддя - Березяк Н.Є.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «ЕКО-ДІМ», м. Львів

до Приватного підприємства «Мірт», м. Львів

про визнання недійсним договору підряду №18-06 від 01.06.2011 р.

за участю представників сторін:

від позивача: Сенів Н.Я. - представник (довіреність №26-06 від 26.06.2014 р.);

від відповідача: Наконечна О.-А. Є. - представник (довіреність від 04.12.2014 р.);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 16.02.2015 р. у справі №914/4165/14 задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ЕКО-ДІМ», м. Львів (надалі - Позивач) до Приватного підприємства «Мірт», м. Львів (надалі - Відповідач) про визнання недійсним договору підряду №18-06 від 01.06.2011 р. Визнано недійсним договір підряду №18-06, укладений між ПП «Мірт» та ПАТ «Холдингова компанія «ЕКО-ДІМ» 01.06.2014 р. Стягнуто з Відповідача на користь ПАТ «Холдингова компанія» «ЕКО-ДІМ» 1 218,00 грн. сплаченого судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що договір підряду №18-06 від 01.06.2011 р. укладений сторонами без наміру створення обумовлених у ньому правових наслідків , а відтак позовні вимоги визнано підставними.

Відповідач - ПП «Мірт», - не погодившись з винесеним рішенням, подав апеляційну скаргу, б/н від 02.03.2015 р. в якій посилається на те, що останнє прийнято з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права та з неповним дослідженням матеріалів та обставин справи, а саме:

Скаржник зазначає, що судом не взято до уваги, що Відповідач, виконавши обумовлені договором №18-06 від 01.06.2011 р. роботи, створив правовий результат цього договору, та що встановлений актом приймання виконаних будівельних робіт за червень 2011 р. (форма КБ-2) факт виконання Відповідачем обумовлених договором №18-06 від 01.06.2011 р. робіт доводить створення Відповідачем правових наслідків такого договору, а відтак вважає, що відсутні підстави для визнання такого недійсним.

Дані обставини Скаржник вважає підставою для скасування рішення місцевого господарського суду та просить прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 11.03.2015 р. у справі №914/4165/14 прийнято апеляційну скаргу Приватного підприємства «Мірт», б/н від 02.03.2015 р. (вх. № Львівського апеляційного господарського суду 01-05/1103/15 від 10.03.2015 р.) на рішення Господарського суду Львівської області від 16.02.2015 р. у справі №914/4165/14 та призначено до розгляду в судове засідання на 23.03.2015 р. у складі колегії: головуючого судді - Давид Л.Л., суддів Гриців В.М. та Кордюк Г.Т. (а.с.125).

Також, ухвалою суду від 11.03.2015 р. відстрочено сплату ПП «Мірт» судового збору за подання апеляційної скарги, б/н від 02.03.2015 р. на рішення господарського суду Львівської області від 16.02.2015 р. у справі №914/4165/14 до винесення постанови в даній справі (а.с.123-124).

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 23.03.2015 р., за усним клопотання Позивача, відкладено розгляд справи в судове засідання на 20.04.2015 р. в складі колегії: головуючого судді Давид Л.Л., суддів - Гриців В.М. , Кордюк Г.Т. (а.с.144-145).

Розпорядженням голови суду від 20.04.2015 р. у зв»язку з перебуванням у відпустці судді Гриців В.М., в склад колегії введено суддю Данко Л.С. (а.с.146).

Заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні 20.04.2015 р. , судова колегія ухвалила оголосити перерву до 23.04.2015 р. до 09 год.55 хв., про що сторони розписались у формулярі (а.с.147).

21.04.2015 р. в канцелярію суду представником Відповідача додано до матеріалів справи, згідно клопотання завірену копію договору підряду №18-06 від 01.06.2011 р. (а.с.149-152).

Також, 23.04.2015 р. представником Позивача долучено до матеріалів справи належним чином завірені документи, а саме: копію договору підряду №235 від 24.05.2011 р. та копію довідки про вартість виконаних будівельних робіт (та витрати) за червень 2011 р. на об»єкті «житловий будинок по вул. Лінкольна» та копію Акту приймання виконаних будівельних робіт за червень 2011 р. на об»єкті «Житловий будинок по вул. Лінкольна», заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог вих. №435 від 14.10.2014 р. (а.с.153-163).

В судовому засіданні 23.04.2015 р. представник Скаржника підтримала доводи апеляційної скарги з мотивів, наведених в останній. Представник Позивача заперечив доводи Скаржника, рішення місцевого господарського суду вважає вірним, просить залишити таке без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення місцевого господарського суду нормам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

Позивач - ПАТ «Холдингова компанія «ЕКО-ДІМ» просить визнати недійсним договір підряду №18-06 від 01.06.2011 р. (а.с.150-152) укладений ПАТ «Холдингова компанія «ЕКО-ДІМ» та ПП «Мірт», посилаючись на ст. 234 Цивільного кодексу України, а саме, що такий є фіктивним, оскільки укладений без наміру створення правових наслідків, які обумовлюються ним.

Матеріалами справи встановлено, що 24.05.2011 р. ПАТ «Холдингова компанія «ЕКО-ДІМ» (Замовник) та ПП «Мірт» (Підрядник) укладено договір підряду №235 (а.с.9-12), згідно п.2.1. якого Підрядник бере на себе зобов»язання своїми силами і засобами виконати роботи по житловому будинку по вул. Лінкольна відповідно до затвердженої кошторисної документації і обумовлений договором строк.

Згідно п.3.1. Договору підряду №235 визначено, що договірна ціна робіт, що доручені підряднику за цим договором складає 573 680,58 грн. в тому числі ПДВ 20% - 95 613,43 грн.

Позивачем в позовній заяві зазначено, що саме на виконання умов договору підряду №235 від 24.05.2011 р. платіжними дорученнями (а.с.14-21), перераховано ПП «Мірт» кошти на загальну суму 150 000,00 грн., на які Відповідачем були виписані податкові накладні на дану суму (а.с.22-24).

Також, Позивач як в суді першої інстанції так і в апеляційній інстанції вказує, що в кінці червня 2011 р. представник ПП «Мірт», мотивуючи фактичне збільшення вартості робіт, запропонував Позивачеві підписати інший текст договору на виконання робіт по тому самому об»єкту із зазначенням іншої вартості робіт. Відтак, вказує, що з метою врегулювання вартості робіт по даному об»єкту Позивачу був наданий примірник договору без зазначення номера і без дати (а.с.37-39). В кінці червня 2011 р. сторони підписали довідку про вартість виконаних робіт та акт приймання виконаних будівельних робіт за червень 2011 року на об»єкті «житловий будинок по вул. Лінкольна» на суму 621 769,87 грн. Даний акт та довідки не містять ні дати, ні номеру договору (а.с.25-32).

З обставин справи вбачається, що ПП «Мірт» надало Позивачу видаткову накладну №29 від 30.06.2011 р. на суму 471 769 ,87 грн. (а.с.65), що становить різницю між вартістю виконаних робіт та сумою здійснених оплат. В подальшому, на виконання своїх зобов»язань по оплаті виконаних робіт, Позивач здійснив часткову оплату, що підтверджується платіжними дорученнями, в яких наявне посилання на договір №235 від 24.05.2011 р. (а.с.14-21)

Позивач зазначає, що у вересні 2014 р. отримало від ПП «Мірт» копію позовної заяви про стягнення коштів за невиконання договору підряду №18-06 від 01.06.2014 р. за роботи, виконані по житловому будинку по вул. Лінкольна (а.с.33-36).

Однак, вважає, що даний договір є укладеним без наміру створення правових наслідків, обумовлених цим правочином, оскільки обсяг зазначених в ньому робіт виконувався і оплачувався Позивачем по іншому Договору, а саме №235 від 24.05.2011 року, що підтверджується виписаними ПП «Мірт» податковими накладними та сплаченими коштами.

При перегляді рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку судова колегія Львівського апеляційного господарського суду керувалась наступним.

У відповідності до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків.

Частинами 1 та 3 ст. 215 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч. 5 ст. 203 Цивільного кодексу України правочин має бути спрямований на реальне настання правовх наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 234 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином є фіктивним. Фіктивний правочин визнається недійсним.

Пунктом 3.11. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" фіктивний правочин (стаття 234 ЦК України) є недійсним незалежно від мети його укладення, оскільки сторони не мають на увазі настання правових наслідків, що породжуються відповідним правочином. Таким може бути визнаний будь-який правочин, в тому числі нотаріально посвідчений. Якщо сторонами не вчинено ніяких дій на виконання фіктивного правочину, господарський суд приймає рішення лише про визнання фіктивного правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі коли на виконання правочину було передано якесь майно, такий правочин не може розцінюватися як фіктивний. Саме лише невчинення сторонами тих чи інших дій на виконання правочину не означає його фіктивності. Визнання фіктивного правочину недійсним потребує встановлення господарським судом умислу його сторін.

У розгляді відповідних справ суд має враховувати, що ознака фіктивності має бути притаманна діям усіх сторін правочину. Якщо хоча б одна з них намагалася досягти правового результату, то даний правочин не може визнаватися фіктивним. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування , не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В наявних матеріалах справи відсутні докази та не подані такі суду апеляційної інстанції, які б свідчили про вчинення дій на виконання умов саме договору підряду №18-06 від 01.06.2014 р.

Матеріалами справи встановлено, що сторонами вчинено дії на виконання умов Договору №235 від 24.05.2011 р. які підтверджують його дійсність, а саме: підписана і погоджена між сторонами Договірна ціна в цінах станом на 10 травня 2011 р. (а.с.13), здійснені авансові платежі, виписані податкові накладні, які включені Позивачем до податкової звітності, прийняті та підписані Довідка про вартість та Акт приймання виконаних робіт за червень по житловому будинку по вул. Лінкольна, які хоч і не містять № Договору, проте, виписана Відповідачем податкова накладна № 29 від 30.06.2011 р. по Договору № 235 від 24.05.2011 р. на різницю між обсягом виконаних робіт (вартість яких відображена в Довідці і Акті) та сумою здійснених оплат по Договору № 235 від 24.05.2011 року, що підтверджує, що в Акті та Довідці відображено обсяг робіт, виконаних сторонами саме по Договору №235.

У відповідності до вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для визнання договору підряду №18-06, підписаного між ПП «Мірт» та ПАТ «Холдингова компанія «ЕКО-ДІМ» від 01.06.2014 р. недійсним.

У відповідності до вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що доводами апеляційної скарги правомірності висновків суду першої інстанції не спростовано, обставини, які відповідно до статті 104 ГПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції, в порядку статтей 33, 34 ГПК України, апелянтом не доведено, а оскаржуване судове рішення прийняте у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, фактичними обставинами та матеріалами справи, апеляційний господарський суд підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого господарського суду не вбачає.

Судова колегія зазначає, що ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 11.03.2015 р. відстрочено ПП «Мірт» сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Львівської області від 16.02.2015 р. у справі №914/4165/14 (а.с.123-124).

Станом на час розгляду справи в добровільному порядку Скаржником судовий збір не сплачено, а відтак підлягає стягненню з останнього в рахунок Державного бюджету України 609 грн. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України,

Львівський апеляційний господарський суд, - ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Львівської області від 16.02.2015 р. у справі №914/4165/14 залишити без змін, апеляційну скаргу Приватного підприємства «Мірт», б/н від 02.03.2015 р. (вх. № Львівського апеляційного господарського суду 01-05/1103/15 від 10.03.2015 р.) - без задоволення.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Мірт» (, місцезнаходження: м. Львів, вул. Пасічна, 81/12) в дохід Державного бюджету України (банк: ГУДКСУ у Львівській області, МФО банку 825014, отримувач: УДКСУ у Личаківському районі м. Львова, , рахунок 2006) - 609,00 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України в порядку та строки, передбачені статтями 109-110 Господарського процесуального кодексу України.

повний текст постанови складено та підписано 27.04.2015 р.

Головуючий суддя Давид Л.Л.

Суддя Данко Л.С.

Суддя Кордюк Г.Т.