ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.04.15р. Справа № 904/1835/15

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Підгорне Дніпропетровського району Дніпропетровської області

до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі Філії "Дніпропетровське регіональне управління Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит", м. Дніпропетровськ

про розірвання договору та стягнення коштів

Суддя Крижний О.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_2, дата проведення державної реєстрації 17.08.2005 року

від відповідача: Ковалевська Ю.І., довіреність від 23.05.2014 року рестр.№951, представник

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 06.04.2015 року, просить:

- розірвати договір на розрахунково-касове обслуговування від 07.09.2005 року №KRLY-4695, укладений позивачем з Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та кредит" в особі філії "Дніпропетровського регіонального управління" Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" у зв'язку з істотним порушенням банком умов договору;

- зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" в особі філії "Дніпропетровського регіонального управління" Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" повернути Фізичній особі-підприємецю ОСОБА_1 грошові кошти готівкою у сумі 25 464,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем договору на розрахунково-касове обслуговування №KRLY-4695 від 07.09.2005 року, у зв'язку з чим позивач просить повернути належні їй грошові кошти та розірвати спірний договір.

21.04.2015 року до господарського суду від позивача надійшло письмове клопотання про припинення провадження у справі в частині вимог щодо повернення позивачу грошових коштів у сумі 25 464,00 грн. у зв'язку з виплатою відповідачем позивачу заявленої до стягнення суми грошових коштів у повному обсязі.

Також, у наведеному клопотанні позивач просить повернути оплачений позивачем судовий збір у сумі 1 827,00 грн.

Відповідач проти позову заперечує, у відзиві на позов зазначає, що відповідно до заяви позивача поточний рахунок останнього закритий, тому відповідно договір є розірваним.

Позивач просить припинити провадження у справі лише в частині позовних вимог щодо повернення грошових коштів, на підтвердження чого надав до суду банківські виписки про виплату відповідачем заявленої до стягнення суми у повному обсязі у розмірі 25 464,00 грн. Також, позивач надав банківську виписку, відповідно до якої вихідний залишок на рахунку позивача - 0,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, господарський суд дійшов до висновку про припинення провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" в особі Філії "Дніпропетровське регіональне управління Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" виплатило позивачу наявні на поточному рахунку останнього грошові кошти у повному обсязі у розмірі 25 464,00 грн.

На підтвердження наведеного факту позивач та відповідач надали до суду відповідні банківські виписки.

Окрім того, господарський суд вбачає за необхідне припинити провадження у справі також щодо вимоги позивача про розірвання спірного договору з огляду на наступне.

Згідно п. 8.2. договору на розрахунково-касове обслуговування №KRLY-4695 від 07.09.2005 року, договір може бути розірваний за заявою будь-якої із сторін, а також в інших випадках та з підстав, передбачених договором та чинним законодавством України.

Пунктом 8.3. спірного договору передбачено, що при розірванні договору клієнт зобов'язаний закрити рахунок, подавши в банк документи, що передбачені чинним законодавством України для закриття рахунку. Закриття рахунку здійснюється виключно за умови повного розрахунку клієнта перед банком по сплаті послуг за розрахунково-касове обслуговування рахунку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач подав заяву про закриття поточного рахунку НОМЕР_3 - 13.02.2015 року.

21.04.2015 року відповідач надав до суду довідку № 1.1-3/1247 від 20.04.2015 року, відповідно до якої поточний рахунок НОМЕР_3, який належить Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 закрито - 17.04.2015 року.

Окрім того, позивач надав до суду банківську виписку, згідно якої вихідний залишок на поточному рахунку останнього - 0,00 грн.

Отже, у зв'язку з наведеними обставинами, спірний договір є розірваним.

Оскільки відповідачем погашена заборгованість та закритий рахунок позивача після звернення Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з позовом до суду, провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Стосовно заявленої позивачем вимоги щодо повернення судового збору у сумі 1 827,00 грн., господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України": статтею 7 Закону передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. У їх числі не зазначено такої підстави, як припинення провадження у справі (стаття 80 ГПК). Водночас закриття провадження у справі, про яке йдеться у пункті 5 частини першої цієї статті Закону, є поняттям цивільного і адміністративного судочинства, передбаченим відповідно статтею 205 Цивільного процесуального кодексу України і статтею 157 Кодексу адміністративного судочинства України, які господарським судам у здійсненні судочинства не застосовуються.

Таким чином, припинення провадження у справі з підстав, передбачених статтею 80 ГПК, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору.

Судом встановлено, що спір виник у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем покладених на нього зобов'язань за договором на розрахунково-касове обслуговування №KRLY-4695 від 07.09.2005 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до п.4.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України": Частиною другою статті 49 ГПК передбачено, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною. У такому застосуванні суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом. Так, якщо зменшення позивачем розміру позовних вимог пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині покладається на відповідача. Або у разі коли в позові відмовлено, але з обставин справи вбачається, що спір доведено до судового розгляду внаслідок ухилення відповідача від розгляду претензії позивача, якщо вона пред'являлася (статті 6 - 8 ГПК), то судовий збір також покладається на відповідача. При цьому якщо у відповідних випадках позивача звільнено від сплати судового збору, то останній стягується в доход Державного бюджету України.

Також, господарський суд зазначає, що у зв'язку з заявленою позивачем вимогою про повернення останньому грошових коштів, відповідно між сторонами склалися зобов'язальні правовідносини на підставі договору банківського рахунка, які носять майново-грошовий характер, тому наведена позовна вимога носить майновий характер (аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду України № 14/043 від 25.03.2015 року).

Враховуючи викладене, судовий збір в розмірі 3 045,00 грн. (1 827,00 грн. + 1 218,00 грн.) підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 49, п. 1-1 ч.1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі № 904/1835/15 припинити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі Філії "Дніпропетровське регіональне управління Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" (49070, м. Дніпропетровськ, вул. Плеханова, 9, ідентифікаційний код 26460727) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 3 045,00 грн., про що видати наказ.

Суддя О.М. Крижний