УХВАЛА

21.04.2015 Справа № 910/4797/15-г

За позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області

до Публічного акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Національна мережа аукціонних центрів»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Запорізькій філіал Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція»

про стягнення 48 986, 63 грн., виселення та зобов'язання повернути майно по акту приймання-передачі

Суддя Ломака В.С.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Гронь М.А. за довіреністю № 17 від 16.01.2015 р.;

від третьої особи: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Національна мережа аукціонних центрів» (далі - відповідач) про стягнення 48 986, 63 грн., виселення та зобов'язання повернути майно по акту приймання-передачі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.03.2015 р. порушено провадження у справі № 910/4797/15-г, в порядку ст. 27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Запорізькій філіал Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція», розгляд справи призначено на 24.03.2015 р.

Одночасно, вищевказаною ухвалою господарського суду міста Києва на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір» позивачу було відстрочено сплату судового збору за даним позовом до 23.03.2015 р.

Представник позивача в судове засідання 24.03.2015 р. з'явився, проте вимоги ухвали господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі № 910/4797/15-г від 04.03.2015 р. не виконав, доказів сплати судового збору не надав.

В судовому засіданні 24.03.2015 р. представником позивача заявлено клопотання про відкладення розгляду справи з метою сплати судового збору.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання 24.03.2015 р. не з'явились, про причину неявки суд не повідомили.

Враховуючи вищевказане клопотання представника позивача, ухвалою господарського суду міста Києва від 24.03.2015 р. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи було відкладено на 21.04.2015 р. та продовжено Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Запорізькій області строк сплати судового збору за подачу до господарського суду міста Києва позовної заяви до Публічного акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Національна мережа аукціонних центрів» про стягнення 48 986, 63 грн., виселення та зобов'язання повернути майно по акту приймання-передачі до 20.04.2015 р.

26.03.2015 р. та 06.04.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли додаткові документи для долучення до матеріалів справи, зокрема, пояснення № 10-01-01626 від 23.03.2015 р., в яких позивач знову просить суд продовжити строк відстрочення сплати судового збору до ухвалення судом рішення у справі.

В судове засідання 21.04.2015 р. представник позивача не з'явився, витребуваних попередніми ухвалами господарського суду міста Києва доказів сплати судового збору не надав.

З метою розгляду клопотання позивача про продовження строку відстрочення сплати судового збору та відкладення розгляду справи в межах строків, визначених приписами ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні 21.04.2015 р. судом поставлено на обговорення питання щодо можливості продовження строку вирішення спору у справі № 910/4797/15-г.

Представник відповідача в судовому засіданні 21.04.2015 р. проти продовження строку вирішення спору у справі № 910/4979/15-г категорично заперечив, подав клопотання про залишення позову без розгляду.

Представник третьої особи в судове засідання 21.04.2015 р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, невиконання позивачем вимог щодо надання витребуваних судом документів, зокрема доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у продовженні строку відстрочення сплати судового збору та залишити позовну заяву без розгляду з підстав, визначених п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Так, судовий захист прав суб'єктів господарювання передбачає їх звернення до відповідного судового органу з метою поновлення чи визнання прав зазначених суб'єктів, якщо ці права порушені, не визнаються чи оспорюються. Втім, таке звернення до суду обумовлене дотриманням вимог процесуального закону, зокрема необхідністю сплати судового збору, що надає можливість доступу особи до правосуддя та отримання нею судового захисту, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно зі ст. 1 цього Закону судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим законом, і включається до складу судових витрат.

За статтею 2 вказаного Закону платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим законом.

При цьому, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 N R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Відтак, механізм реалізації вищевказаного права, яке закріплене в Основному Законі, включає в себе необхідність дотримання вимог процесуального законодавства при зверненні до суду, зокрема, щодо сплати судового збору.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як зазначено в п. п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат, а із позовних заяв немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

При звернення до суду з означеною позовною заявою позивачем судовий збір сплачено не було, і ухвалою господарського суду міста Києва від 04.03.2015 р. на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір» позивачу було надано відстрочку сплати судового збору до 23.03.2015 р., яку в подальшому ухвалою господарського суду міста Києва від 24.03.2015 р. було продовжено до 20.04.2015 р.

Однак, станом на день розгляду справи позивачем судовий збір у встановлених законом порядку та розмірі сплачено не було, відповідних доказів суду не надано.

При цьому, суд не вбачає правових підстав для подальшого продовження строку відстрочення позивачу сплати судового збору з підстав, викладених у поясненнях № 10-01-01626 від 23.03.2015 р., оскільки аналогічні підстави вже були підставою для надання позивачу відстрочки сплати судового збору, у зв'язку з чим залишає подане ним клопотання без задоволення.

Одночасно, суд наголошує на тому, що статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, а тому самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Досліджуючи питання щодо сплати позивачем судового збору за подання даного позову, суд враховує вимоги п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», відповідно до якого у разі відстрочення або розстрочення сплати судового збору господарський суд повинен зазначити в ухвалі (про прийняття заяви чи скарги до провадження або в іншій) конкретний строк (строки) сплати судового збору, який (які) не може бути пізнішим за дату, на яку судом призначено розгляд заяви чи скарги. У разі перенесення цієї дати (в зв'язку з відкладенням розгляду справи або з інших причин) відповідно може бути продовжено й строк (строки), на які відстрочено або розстрочено сплату судового збору, про що господарським судом зазначається у відповідній ухвалі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.03.2015 р. вже було продовжено позивачу строк, на який було відстрочено сплату судового збору. Проте, такий строк скінчився, а сплату позивачем судового збору так і не було здійснено.

Якщо строк (строки), на який (які) судом було відстрочено або розстрочено сплату судового збору, закінчився, а таку сплату не здійснено, господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи може своєю ухвалою продовжити цей строк (але не довше ніж до прийняття судового рішення по суті справи), або звільнити сторону від сплати судового збору, або залишити позов чи скаргу без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК, або стягнути несплачену суму судового збору у прийнятті судового рішення (п. 3.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

Так, приписами п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України визначено, що господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 4.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Також, в п. 3.9.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначається, що у разі нез'явлення без поважних причин або без повідомлення причин в засідання господарського суду представника позивача, якщо його присутність було визнано обов'язковою, суддя вправі притягти позивача до відповідальності, встановленої пунктом 5 статті 83 ГПК, або залишити позов без розгляду (пункт 5 частини першої статті 81 ГПК), або вжити обох цих заходів одночасно, а також винести окрему ухвалу, як це передбачено частиною першою статті 90 ГПК.

Як зазначалось судом вище, ухвалою господарського суду міста Києва від 04.03.2015 р. позивачу було надано відстрочку сплати судового збору до 23.03.2015 р., яку в подальшому ухвалою господарського суду міста Києва від 24.03.2015 р. було продовжено до 20.04.2015 р. та зобов'язано позивача надати докази сплати судового збору у встановлених чинним законодавством порядку та розмірі, проте таких доказів суду надано не було.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про залишення заявленого у даній справі позову без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4-5, 4-7, п. 5 ч. 1 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області залишити без розгляду.

2. Роз'яснити позивачу, що після усунення обставин, які зумовили залишення позову без розгляду, він має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

3. Копію ухвали направити сторонам.

Суддя В.С. Ломака