ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2015 р. Справа№ 914/532/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до відповідача: Комунального підприємства "Стрийтеплоенерго", м. Стрий

про стягнення 1 540 516,60 грн.

Суддя Ділай У.І.

За участю представників сторін:

від позивача: Козак Н.В. - головний юрисконсульт (Довіреність №14/174 від 24.06.2014р.)

Від відповідача: Панас Ю.А. - представник (Довіреність №01/957 від 25.12.14р.

Права та обов'язки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви про відвід судді не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглядається справа за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ до відповідача Комунального підприємства "Стрийтеплоенерго", м. Стрий про стягнення 1540516,60 грн.

Ухвалою суду від 19.02.2015р. за даним позовом порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 17.03.2015р.

13.03.2015р. від представника відповідача через канцелярію суду поступило клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із зайнятістю представника.

Представник позивача в судове засідання 17.03.2015р. з'явився, позовні вимоги підтримав.

Ухвалою суду від 17.03.2015р. розгляд справи відкладено на 14.04.2015р.

23.03.2015р. від представника відповідача через канцелярію суду поступив Відзив б/н від 19.03.2015р., в якому відповідач просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні 14.04.2015р. заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 14.04.2015р. представники сторін подали клопотання про продовження строку вирішення спору в порядку ст. 69 ГПК України, яке судом задоволене та оголошено перерву до 23.04.2015р.

В судове засідання 23.04.2015р. представник позивача подав письмові пояснення (вх. №16865/15 від 23.04.2015р.), відповідно до якого просив задоволити позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні 23.04.2015р. заперечив проти позовних вимог, просив відмовити в їх задоволенні.

В процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

28.12.2012р. між позивачем та відповідачем укладено договір № 13/3579-ТЕ-21 про купівлю-продажу природного газу, згідно якого постачальник зобов'язувався передати у власність відповідачу у 2013 році природний газ, а відповідач зобов'язувався прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Згідно п.6.1. договору, оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до умов п.7.2. договору, у разі невиконання відповідачем умов п.4.1. цього договору, відповідач зобов'язується у безспірному порядку сплатити (крім суми заборгованості) пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

На виконання умов договору позивач поставив протягом січня - квітня 2013р. та жовтня - грудня 2013р., а відповідач прийняв природній газ в обсязі 8 603,038 тис. куб. м. на загальну суму 11 263 097,30грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу долученими до матеріалів справи.

Як зазначив позивач у позовній заяві, відповідач свої зобов'язання виконав у повному обсязі, проте порушив строки виконання зобов'язання.

Відповідач заперечив проти позовних вимог, посилаючись на наступне.

29.09.2014р. між Територіальним органом Казначейства в Львівській області, Департаментом фінансів Львівської облдержадміністрації, Фінансовим управлінням Стрийської міської ради, відповідачем та позивачем підписано п'яти сторонній договір № 446/30 про організацію взаєморозрахунків відповідно до п. 2 ст. 16 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік».

Згідно п. 4 договору про організацію взаєморозрахунків, сторона перша перераховує на рахунок сторони другої кошти у сумі 3 604 997,30 гривень для погашення заборгованості в різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню.

Пунктом 5 договору про організацію взаєморозрахунків визначено, що Сторона друга перераховує на рахунок сторони третьої кошти у сумі 3 604 997,30 гривень для погашення заборгованості в різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню.

Сторона третя перераховує на рахунок сторони четвертої кошти у сумі 3 604 997,30 гривень для погашення заборгованості в різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню (пункт 6).

Згідно п. 7 договору, сторона четверта перераховує на рахунок сторони останньої кошти у сумі 3 604 997,30 гривень, у тому числі податок на додану вартість 600 832,88 гривень, для погашення заборгованості за спожитий природний газ за 2013 рік згідно з договором № 13/3579-ТЕ-21 від 28 грудня 2012 року.

За змістом підпункту 2 пункту 11 договору про організацію взаєморозрахунків сторони зобов'язалися не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору.

Відповідно до положень п. 15 договору про організацію взаєморозрахунків, сторони обумовили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

Проте, позивач керуючись умовами п.7.2. договору № 13/3579-ТЕ-21 про купівлю-продажу природного газу від 28.12.2012р., у зв'язку із порушенням покупцем умов п.6.1. цього договору, нарахував відповідачу пеню, яка згідно поданого ним розрахунку становить 582 349,05грн.

Крім того, позивач згідно умов ст.625 ЦК України нарахував відповідачу 762 263,35 грн. інфляційних нарахувань та 195 904,20 грн. 3% річних.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про теплопостачання», державна підтримка у сфері теплопостачання надається відповідно до обсягів коштів, передбачених законом про Державний бюджет України та місцевими бюджетами на відповідний рік, а також коштів на проведення науково-дослідних робіт з удосконалення систем теплопостачання та енергозбереження.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014р. № 30 затверджено Порядок та умови надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування.

Зазначений Порядок та умови визначають механізм перерахування і надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування (п. 1.1 Порядку).

Згідно з п. 4 цього Порядку підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається підприємствами, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію населенню або надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (далі - надавачі послуг), та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості (далі - учасники розрахунків), у тому числі у разі заміни сторони у зобов'язанні під час здійснення розрахунків за придбану/реалізовану на оптовому ринку електричну енергію, на підставі довідки, що підтверджує наявність в учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості на дату підписання такого договору.

Учасниками розрахунків є територіальні органи Казначейства; Міністерство фінансів Автономної Республіки Крим, обласні, міські у м. Києві та Севастополі фінансові управління, фінансові управління районних, районних у м. Києві та м. Севастополі держадміністрацій чи структурні підрозділи з питань фінансів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад (далі - місцеві фінансові органи); надавачі послуг; Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її філії, дочірні підприємства і компанії; суб'єкти господарювання, що здійснюють постачання природного газу за регульованим тарифом; підприємства, що здійснюють передачу та постачання електричної енергії (далі - енергопостачальники); державне підприємство «Енергоринок»; енергогенеруючі компанії та їх кредитори - постачальники вугільної продукції; державне підприємство «Вугілля України»; вугледобувні підприємства; Держрезерв. Кількість сторін договору про організацію взаєморозрахунків є необмеженою та визначається такою кількістю учасників розрахунків, виконання договору якими забезпечить погашення заборгованості та надходження до бюджету коштів у сумі, необхідній для її погашення. Учасниками розрахунків можуть бути підприємства, установи, організації та інші суб'єкти господарювання незалежно від форми власності. Із суб'єктами господарювання, що здійснюють постачання природного газу, та енергопостачальниками проводяться розрахунки з погашення кредиторської заборгованості за спожиті енергоносії (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій).

Договір № 446/30 від 29.09.2014р., укладений між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Львівській області, фінансовим управлінням Стрийської міської ради, КП «Стрийтеплоенерго», ПАТ «НАК «Нафтогаз України», Департаментом фінансів Львівської ОДА.

За змістом підпунктів 2, 3 пункту 10 договору про організацію взаєморозрахунків, сторони зобов'язалися не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору; перерахувати кошти наступній стороні.

Уклавши договір про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору поставки природного газу.

Договір набув чинності і державою профінансовано погашення заборгованості. Договір не передбачав можливості існування між сторонами інших грошових зобов'язань та підстав для інших грошових вимог.

Як встановлено судом, розрахунок за поставлений природний газ відбувся у порядку та строки, передбачені у договорі про організацію взаєморозрахунків.

Отже, для застосування санкцій, передбачених п. 7.2 договору купівлі-продажу природного газу, та наслідків порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України, необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків, який діяв на момент розгляду справи і відповідно до пункту 15 якого сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору.

Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного суду України у справі № 3-114гс14 від 30.09.2014р. та 3-23гс15 від 25.03.2015р.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 82 Господарського процесуального кодексу, при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111 16 цього Кодексу.

За таких обставин у задоволенні позовної заяви ПАТ «НАК «Нафтогаз України» слід відмовити.

Судовий збір покладається на позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. ч. 1 ст. 8 Закону України «Про теплопостачання», Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014р. № 30, ст. 625 ЦК України, та ст.ст. 43, 33, 34, 43, 49, 78, 83, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 27.04.2015р.

Суддя Ділай У.І.