РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2015Справа №910/6265/15-г

За позовом Приватного підприємства "Гранд ПЕКС"

до Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету

України

про визнання рішення недійсним

Суддя Картавцева Ю.В.

Представники сторін:

від позивача Гудзера Т.С. - представник (дов. № б/н від 11.03.2015 р.)

від відповідача Клюсова Т.М. - представник (дов. № 1 від 05.01.2015 р.)

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "Гранд ПЕКС" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійним рішення Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.12.2014 року № 142/03-р/к у справі № 132-03/11.14.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Даним Рішенням на Приватне підприємство "Гранд ПЕКС" накладено штраф у розмірі 50 000, 00 грн. за вчинення порушення, передбаченого п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлений головою територіального відділення строк.

Позивач вважає, що в його діях відсутній склад порушення конкурентного законодавства, а відповідачем вичерпно, повно та об'єктивно не досліджено всі обставини справи.

Таким чином, позивач вважає, що дане Рішення прийнято за відсутністю правових підстав, у зв'язку із чим повинно бути визнане недійсним.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 18.03.2015 р. порушено провадження у справі № 910/6265/15-г, призначено справу до розгляду на 06.04.2015 р.

У судовому засіданні 06.04.2014р. представником відповідача подано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі з підстав того, що позивачем не доведено надіслання на вимогу відповідача відповідної інформації, а така не була отримана відповідачем від позивача.

У судове засідання 06.04.2015р. представник позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

За таких обставин, у зв'язку з нез'явленням у судове засідання представника позивача, суд, відповідно до ст. 77 ГПК України, відклав розгляд справи на 20.04.2015 р., про що виніс відповідну ухвалу.

Після повернення з нарадчої кімнати у судовому засіданні 20.04.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. А згідно з ч. 2 ст. 4 названого Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду. З огляду на зміст наведеної норми, статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення, справи зі спорів про оскарження рішень (розпоряджень) органів Антимонопольного комітету України підвідомчі господарським судам і підлягають розглядові за правилами Господарського процесуального кодексу України (п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011, № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства").

Отже, спір у даній справі відноситься до підвідомчості господарських судів і підлягає вирішенню за правилами Господарського процесуального кодексу України.

В силу ч. 1 ст. 3 Закону України "Про захист економічної конкуренції" законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист від недобросовісної конкуренції", інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. При цьому, особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Стаття 3 зазначеного Закону до основних завдань Антимонопольного комітету України відносить участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель.

Приписами ст. 4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, в тому числі, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; перевіряти суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції;при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом тощо.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Київським міським територіальним відділенням Антимонопольного комітету України розглянуто справу №132-03/11.14 про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу, та прийнято рішення від 29.12.2014 р. № 142/03-р/к згідно з яким визнано дії Приватного підприємства "Гранд ПЕКС", які полягають у неподанні інформації на вимогу голови Відділення Антимонопольного комітету України у встановлений головою Відділення строк, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», та за вчинене порушення, викладене в пункті 1 резолютивної частини Рішення, накладено на Приватне підприємство "Гранд ПЕКС" штраф у розмірі 50 000,00 гривень.

Позивач, не погоджуючись з Рішенням Комітету, звернувся до Господарського суду міста Києва з вимогою про визнання недійсним та скасування рішення від 29.12.2014 року № 142/03-р/к у справі № 132-03/11.14 з наступних підстав.

Позивач зазначає, що ним було виконано вимогу Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 05.09.2014 р. №26-03/3104 та направлено витребувану інформацію простим рекомендованим листом без повідомлення про вручення. За таких обставин, відсутні підстави для накладення на позивача штрафу у розмірі 50 000, 00 грн., а тому спірне рішення повинно бути визнаним недійсним.

Відповідач проти позову заперечує, вказуючи на те, що рішення від 29.12.2014 року № 142/03-р/к у справі № 132-03/11.14 прийняте з додержанням вимог чинного законодавства та є законним й обґрунтованим.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, зокрема, перевіряти суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Київським міським територіальним відділенням Антимонопольного комітету України розглядалась справа № 11-02/02.14 про порушення ТОВ « 703 Металообробний завод котельного обладнання» та ТОВ «Ремонтник АМ» законодавства про захист економічної конкуренції.

У зв'язку з наведеним, з метою збору та аналізу доказів у справі, на підставі статей 3, 17, 22 та 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", на адресу позивача Відділення направило вимогу про надання інформації від 05.09.2014 р. № 26-03/3104 (надалі - Вимога). Згідно з даною вимогою позивачу необхідно було протягом 7 календарних днів з дня її отримання подати до Відділення інформацію та завірені належним чином копії.

Одночасно у Вимозі повідомлялось, що неподання, подання інформації в неповному обсязі у встановлений органом Антимонопольного комітету України строк або подання недостовірної інформації визнається порушенням законодавства про захист економічної конкуренції та тягне за собою відповідальність відповідно до п.п. 13, 14, 15 статті 50, 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

За інформацією, наданою Київською міською дирекцією Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (лист від 04.11.2014 р.), Вимогу було вручено 25.09.2014 р. уповноваженій особі ПП «Гранд Пекс» Гірфанову Р.Р. за довіреністю.

Вказаний факт не заперечувався сторонами.

Отже, строк виконання Вимоги по 02.10.2014 р.

При цьому, жодних клопотань про продовження строків надання витребуваної інформації до Відділення не надходило, доказів іншого суду не надано.

За таких обставин, у зазначені строки запитувана у ПП «Гранд ПЕКС» інформація до Комітету не надана, натомість 25.12.2014 р. до Відділення надійшов лист від 22.12.2014 р. від позивача, в якому останній надав інформацію на вимогу та повідомив відповідача, що вказана інформація вже надсилалась відповідачеві.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням Комітету є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики, зокрема, в частині: здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції; запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" державний уповноважений Комітету для реалізації завдань, покладених на Комітет, має повноваження вимагати від суб'єктів господарювання інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Відповідно до частини сьомої статті 6 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" та абзацу десятого статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" органом Комітету, зокрема, є державний уповноважений Комітету.

Згідно з частиною першою статті 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", зокрема, вимоги органу Комітету в межах його компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ним строки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", зокрема, суб'єкти господарювання, об'єднання, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов'язані на вимогу органу Комітету, уповноважених ним працівників Комітету подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Комітетом, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Відповідно до пункту 13 статті 5,6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" неподання інформації Антимонопольному комітету України у встановлений органом Антимонопольного комітету України строк є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Частиною 1 ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Перевіривши юридичну оцінку обставин справи № 132-03/11.14 та повноту їх встановлення в оскаржуваному Рішенні, суд дійшов висновку про те рішення Комітету від 29.12.2014 р. № 142/03-р/к прийняте з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а також з повним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а тому підстави для визнання його недійсним відсутні.

Твердження позивача про надіслання запитуваної інформації у строк, передбачений Вимогою, не приймаються судом з огляду на таке.

Як зазначено у п. 13.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» від 26 грудня 2011 року № 15, законодавством України не передбачено і якоїсь спеціальної форми, а так само і порядку надсилання відповіді на запит про надання інформації. Отже, така інформація може надаватися в будь-якій не забороненій законом формі та спосіб, з огляду, водночас, на те, що заперечення органом Антимонопольного комітету України подання суб'єктом господарювання інформації потребує подання останнім належних доказів на підтвердження своїх доводів стосовно належного виконання обов'язку з надання витребуваної інформації.

Натомість позивач лише пояснює, що ним було направлено простим рекомендованим листом на адресу відповідача запитувану інформацію, при цьому, всупереч приписам ст. 33 ГПК України, відповідно до якої, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження дійсного факту відправлення у строк, передбачений Вимогою, запитуваних документів, як-от довідка Київської міської дирекції зв'язку «Укрпошта» тощо.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Приватного підприємства «Гранд Пекс» про визнання недійсним рішення Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.12.2014 року № 142/03-р/к у справі № 132-03/11.14 не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення

складено 27.04.2015 р.

Суддя Ю.В. Картавцева