Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
УХВАЛА

"28" квітня 2015 р. Справа № 927/439/15

Позивач: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Колос», 15110, вул. Леніна, 115, с. Деревини, Городнянський район, Чернігівська область

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Насіння Чернігівщини»,

14015, вул. Любченка, 3, м. Чернігів

про визнання договору недійсним

Суддя Н.О.Скорик

Представники сторін:

Від позивача : не з'явився

Від відповідача : Довбах А.М. довіреність №б/н від 24.12.2014, представник

Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Колос» подано позов до приватного акціонерного товариства «Насіння Чернігівщини» про визнання недійсним договору контрактації сільськогосподарської продукції від 26.03.2014.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спірний договір укладений директором Нестеренко В.Я. без належних повноважень на його укладення та суперечить інтересам підприємства, а тому повинен бути визнаний недійсним, оскільки відповідно до статуту СТОВ «Колос» директор товариства не мав права без згоди Зборів Учасників купувати майно для підприємства та продавати майно підприємства на суму, що перевищує 10000,00 грн.

Позивач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи в суді, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованої кореспонденції № 00015979, але в судове засідання повноважного представника не направив.

28.04.2015, до початку судового засідання від представника позивача, через канцелярію суду, подано клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з неможливістю явки керівника в судове засідання у зв'язку з терміновим відрядженням. Крім того, в поданому клопотання представник позивача просить витребувати у відділі статистики у Городнянському районі довідку щодо кількості засіяних площ СТОВ «Колос».

Представник відповідача в судовому засідання проти задоволення клопотання про відкладення розгляду справи заперечив, посилаючись на неодноразову неявку представника позивача та можливість направлення іншого представника в судове засідання.

Крім того, представник відповідача заперечив проти задоволення клопотання представника позивача про витребування довідки управління статистики у Городнянському районі, щодо кількості засіяних площ СТОВ «Колос», оскільки ці дані передаються управлінню безпосередньо позивачем та наявні у нього.

Статтею 69 Господарського процесуального кодексу України встановлений двомісячний строк розгляду справи, в межах якого можуть бути задоволені клопотання сторін та повідомити сторони про можливість представлення інтересів юридичної особи уповноваженим представником за довіреністю або керівником підприємства.

Суд відмовляє в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки відповідно до ст.. 28 Господарського процесуального кодексу України представниками сторін і третіх осіб в господарському судочинстві можуть бути керівники підприємств та організацій, уповноважені заступники керівників, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами. Під іншими особами слід розуміти представників, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації.

Таким чином, із змісту даної статті вбачається, що представником юридичної особи може бути як її керівник, так і інший представник. Разом з тим, керівник юридичної особи у разі неможливості особисто прийняти участь в засіданні суду та у випадку неможливості іншого представника прийняти участь у судовому засіданні, керівник не позбавлений права здійснити заміну свого представника на іншого.

Позивачем до поданої заяви не додано доказів про направлення у відрядження керівника підприємства, або неможливості направлення в судове засідання іншого представника.

Згідно довіреності № 1 від 16.02.2015 (а.с. 27), позивач уповноважив представника Допу Вікторію Ігорівну представляти інтереси товариства, зокрема і брати участь в судових засіданнях, яка дійсна до 16.02.2016. Цим представником подано клопотання про відкладення розгляду справи в день судового засідання 28.04.2015 через канцелярію суду. Отже, позивач мав можливість прийняти участь в судовому засіданні через свого представника.

Крім того, неявка уповноважених представників сторін, керівників не є перешкодою для розгляду справи по суті за наявності у справі необхідних для її розгляду матеріалів. Участь у судовому засіданні керівника позивача не визнана судом обов'язковою.

Крім того, для розгляду справи судом ухвалами від 23.03.2015 р., від 02.04.2015р., 16.04.2015 було зобов'язано позивача надати довідку управління статистики, щодо кількості засіяних площ.

Відповідно до ст.. 38 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів у разі неможливості надати такі докази.

Проте, до клопотання про відкладення розгляду справи не надано жодних доказів звернення позивача до відділу управління статистики у Городнянському районі з вимогою про надання інформації щодо кількості засіяних площ СТОВ «Колос». Вищевказана довідка статистики не є єдиним доказом щодо кількості засіяних площ. При цьому, позивач не позбавлений права надати інші докази в підтвердження засіяних площ та збору урожаю - звіт про підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду за формою 29-сг, поданий ним до відділу статистики.

Отже, клопотання про витребування у відділу статистики у Городнянському районі довідки щодо кількості засіяних площ СТОВ «Колос» задоволенню не підлягає.

Згідно ст.. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках такі дії по підготовці справи до розгляду: витребує від сторін документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору.

В позовній заяві позивач посилався на наявність обмеження прав директора товариства на купівлю або продаж майна, що перевищує 10000,00 грн. відповідно до положень статуту, а саме п. 9.11.

Ухвалами господарського суду від 23.03.2015 р., від 02.04.2015р., 16.04.2015 зобов'язано позивача надати, зокрема, оригінали доданих до позовної заяви документів, а ухвалами від 02.04.2015р., 16.04.2015 ще й витяг з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців в підтвердження реєстрації відомостей про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи (СТОВ "Колос"), зокрема, права керуючого директора - Нестеренко В.Я. на укладання договорів станом на 26.03.2014.

Необхідність витребування зазначених доказів обумовлена тим, що суд позбавлений можливості всебічно та об'єктивно розглянути спір, дослідити зміст оспорюваного договору, оригіналу статуту, зокрема, щодо наявності обмежень прав директора на укладення договорів та внесення відомостей про ці обмеження до ЄДРПУ, що є підставою позовних вимог про визнання недійсним договору контрактації сільськогосподарської продукції від 26.03.2014.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК.

При цьому, суд приймає до уваги і те, що відповідно до частини другої статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони мають право, зокрема, подавати докази та брати участь в їх дослідженні.

Водночас частиною першою статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов'язок доказування кожною стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а статті 38 і 65 названого Кодексу уповноважують господарський суд в разі недостатності доказів витребувати їх, у тому числі в порядку підготовки справи до розгляду.

До того ж згідно з частиною третьою статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд вважає, що неподання позивачем без поважних причин витребуваних доказів перешкоджає вирішенню спору і спрямоване на штучне затягування судового процесу, а тому суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист праві людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Дії позивача щодо неявки до суду уповноваженого представника та в зв'язку з чим заявлення клопотань про відкладення розгляду справи при ігноруванні вимог суду про надання необхідних для розгляду справи документів розцінюються господарським судом як зловживання процесуальними правами.

Оскільки позивачем без поважних причин не надано необхідних для розгляду справи документів і наявних у справі документів для її розгляду недостатньо та враховуючи досить тривалий час розгляду справи судом та можливість при цьому позивача надати безпосередньо або направити на адресу суду витребувані неодноразово судом документи, позов підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до ч.4 ст.81 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Частиною другою ст.81 ГПК України визначено, що про залишення позову без розгляду виноситься ухвала, в якій можуть бути вирішені питання, зокрема, про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до п.4 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі залишення заяви або скарги без розгляду.

Підпунктом 4.12 п.4 Постанови пленуму Вищого господарського суду України N18 від 26.12.2011 (із змінами, внесеними згідно з Постановою пленуму Вищого господарського суду України N 9 від 29.05.2013) визначено, зокрема, що у вирішенні питань розподілу судових витрат необхідно мати на увазі, що за змістом п. 4 частини першої ст.7 Закону України "Про судовий збір" залишення позову без розгляду тягне за собою повернення сплаченого судового збору.

Отже суд дійшов висновку про повернення судового збору.

Керуючись п. 5 ч.1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов залишити без розгляду.

2. Повернути СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКОМУ ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛОС», код 03798671, вул. Леніна, буд. 115, с. Деревини, Городнянський район, Чернігівська область, 15110 з Державного бюджету України (рахунок №3002 в ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592 отримувач - УК у м. Чернігові /м.Чернігів/ 22030001, ) 1218,00 грн. судового збору сплачених квитанцією №0.0.363093422.1 від 19.03.2015, яка знаходиться в матеріалах справи № 927/439/15.

Дана ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили 28.04.2015 та є підставою для повернення судового збору з Державного бюджету України.

Суддя Н.О. Скорик