ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року Справа № 910/14880/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Губенко Н.М.,
суддів:Барицької Т.Л.,
Євсікова О.О.,
розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Дочірній банк Сбербанку Росії"
на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2015
у справі№910/14880/14 господарського суду міста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Сван"
до1.Публічного акціонерного товариства „Дочірній банк Сбербанку Росії; 2.Державної реєстраційної служби України;
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Статус Агро"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1.Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Зоря Владленівна; 2.Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бочкарьова Алла Володимирівна; 3.Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області;
про визнання договорів припиненими, визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, припинення обтяження нерухомого майна
та за зустрічним позовомПублічного акціонерного товариства „Дочірній Банк Сбербанку Росії"
до1.Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Сван" ; 2. Державної реєстраційної служби України;
про стягнення коштів у сумі 19 535,74 євро
в судовому засіданні взяли участь представники: - позивача повідомлений, але не з'явився; - відповідача-1 повідомлений, але не з'явився; - відповідача-2 повідомлений, але не з'явився; - третьої особи-1 повідомлений, але не з'явився; - третьої особи-2 повідомлений, але не з'явився; - третьої особи-3 повідомлений, але не з'явився; - третьої особи-4 повідомлений, але не з'явився;
Розпорядженням заступника секретаря першої судової палати Вищого господарського суду України від 28.04.2015 №02-05/270 у зв'язку з перебуванням судді Картере В.І. у відпустці, змінено склад колегії суддів, до складу якої він входив та сформовано наступний склад колегії: головуючий суддя - Губенко Н.М., судді: Барицька Т.Л. (доповідач), Євсіков О.О.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 15.09.2014 у справі №910/14880/14 (суддя Бондарчук В.В.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Сван" задоволено частково; визнано договір застави № 4271 від 29.10.2007, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Сван" та Закритим акціонерним товариством „БАНК НРБ" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство „Дочірній банк Сбербанку Росії"), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим Ю. Є. припиненим; визнано договір іпотеки №22311 від 29.08.2008, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Сван" та Публічним акціонерним товариством „Дочірній банк Сбербанку Росії", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., припиненим; визнано вчинений нотаріусом Журавльовою Зорею Владленівною виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №188 від 26.04.2012, згідно з яким звернуто стягнення на відділення прибуття, відділення забою, відділення потрошіння, відділення зважування, відділення розділки, транспорт відходів, що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Заводська, 4, та належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Сван", таким, що не підлягає виконанню повністю; визнано вчинений нотаріусом Журавльовою Зорею Владленівною виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №189 від 26.04.2012, згідно з яким звернуто стягнення на відділення прибуття, відділення забою, відділення потрошіння, відділення зважування, відділення розділки, транспорт відходів, що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Заводська, 4, та належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Сван", таким, що не підлягає виконанню повністю; визнано вчинений нотаріусом Бочкарьовою Аллою Володимирівною виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №557 від 01.03.2012, згідно з яким звернуто стягнення на відділення потрошіння, відділення зважування, відділення розділки, транспорт відходів, що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Заводська, 4, та належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Сван", таким, що не підлягає виконанню повністю; визнано вчинений нотаріусом Журавльовою Зорею Владленівною виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №190 від 26.04.2012, згідно з яким звернуто стягнення на нежитлову будівлю з прилеглими будівлями та спорудами, якими є адміністративні приміщення гараж (літ. А-1) загальною площею 266,8 кв.м; гараж (літ. Б-1) загальною площею 128,0 кв.м; склади (літ. В-1) загальною площею 1 176,0 кв.м; магазин (літ. Ж-1); склад (літ. 3-1); гараж (літ. 3-1); трансформаторна підстанція (літ. К-1); рельсова дорога (1); огорожа (1); вигрібна яма (IX); вбиральня (літ. Я, Ю), що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша та належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю „Торговий дім Сван", таким, що не підлягає виконанню повністю. В іншій частині у задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Сван" відмовлено. У задоволенні зустрічних позовних вимог Публічного акціонерного товариства „Дочірній Банк Сбербанку Росії" відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Відкрите акціонерне товариство „Золотоношам'ясо" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, в якій просило скасувати вказане рішення суду та прийняте нове рішення, яким в позові відмовити.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2015 у даній справі (судді: Гаврилюк О.М., Зубець Л.П., Сулім В.В.) повернуто апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Золотоношам'ясо" на рішення господарського суду міста Києва від 15.09.2014 на підставі п. 3 ч.1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

Публічне акціонерне товариство „Дочірній Банк Сбербанку Росії" (скаржник/банк), не погоджуючись із вказаною ухвалою суду апеляційної інстанції, звернулось з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій, посилаючись на порушення судом попередньої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати і справу передати до суду апеляційної інстанції.

Сторони належним чином були повідомлені про час та місце розгляду даної справи.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Як зазначалось вище та вбачається з матеріалів справи, Відкрите акціонерне товариство „Золотоношам'ясо" звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на рішення господарського суду міста Києва від 15.09.2014, в якій, просило рішення суду скасувати та прийняте нове рішення, яким в позові відмовити.

Ухвала Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2015, якою апеляційну скаргу повернуто, мотивована тим, що скаржником не додано доказів сплати судового збору, про що також свідчить складений акт Київського апеляційного господарського суду № 09-14/285 від 16.12.2014.

Вищий господарський суд України не вбачає підстав не погодитися із судом апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Загальні вимоги, яким має відповідати апеляційна скарга встановлені у ст. 94 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої, зокрема, до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України № 3674-VІ від 08.07.2011 "Про судовий збір", який набрав чинності 01.11.2011.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

При цьому, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат, а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог (п. 2.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

В силу п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Пунктом 2.22 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7 роз'яснено, що якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав, передбачених ГПК, а саме, зокрема, п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Як встановлено апеляційним господарським судом, звертаючись з апеляційної скаргою на рішення господарського суду міста Києва від 15.09.2014, Відкрите акціонерне товариство „Золотоношам'ясо" взагалі не подало доказів сплати судового збору, про що відділом документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відповідно до п. 2.1.5. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 №28, складено Акт №09-14/285 від 16.12.2014.

Враховуючи наведене, колегія суддів суду касаційної інстанції вважає правомірним висновок апеляційного господарського суду про те, що недодання Відкритим акціонерним товариством "Золотоношам'ясо" до апеляційної скарги доказів сплати судового збору є підставою, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, для неприйняття апеляційної скарги до розгляду та поверненню її скаржникові.

Доводи заявника касаційної скарги про те, що апеляційна інстанція повинна була прийняти апеляційну скаргу та в ході її розгляду встановити повноважність особи, яка її підписала є неспроможними, з огляду на те, що апеляційна скарга Відкритого акціонерним товариством "Золотоношам'ясо" була повернута на підставі ч. 3 ст. 97 ГПК України, а саме, у зв'язку з ненаданням доказів сплати судового збору.

Крім того, посилання скаржника, викладені у касаційній скарзі про те, що Київським апеляційним господарським судом порушено право Відкритого акціонерним товариством "Золотоношам'ясо" на судовий захист його інтересів, не приймаються колегією суддів суду касаційної інстанції, оскільки Публічним акціонерним товариством „Дочірній банк Сбербанку Росії" не надано доказів на уповноваження Відкритим акціонерним товариством „Золотоношам'ясо" банку на вчинення дій щодо представництва та захисту його прав у суді.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України).

Статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, доводи касаційної скарги про безпідставність висновків суду апеляційної інстанцій та неправильне застосування норм процесуального та матеріального права не знайшли свого підтвердження, в зв'язку з чим судовою колегією не приймаються до уваги.

В силу ст.ст. 42, 43, 47 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами; судове рішення ухвалюється суддею за результатами обговорення усіх обставин справи.

Судом апеляційної інстанції використано у повному обсязі свої повноваження, передбачені процесуальним законом, наслідком чого є правомірна ухвала суду про повернення апеляційної скарги на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічне акціонерне товариство „Дочірній Банк Сбербанку Росії" залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2015 у справі №910/14880/14 залишити без змін.

Головуючий суддя Н.М. Губенко

Судді Т.Л. Барицька

О.О. Євсіков