РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2015Справа №910/1447/15-г
За позовом Приватного підприємства "Володимир - Інженерні Системи"

до Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація-110" Голосіївського району

про відшкодування збитків 40 576,00 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін:

від позивача - Рябець А.І., представник за довіреністю.;

від відповідача - Гамоля О.Ф., представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування збитків на підставі п. 1-2 ст. 20, п. 1 ст. 174, п. 1-2 ст. 178 ГК України.

По суті заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 16.05.2014р. сталося залиття дощовими водами та замулення ґрунтом в приміщенні в будинку №42/1, кора. 10 (примі. №30, літ. А) по проспекту Науки в м. Києві, яке належить Позивачу. Залиття сталося через накопичення дощової води біля внутрішньо квартального зливо приймача та її перетікання до залізобетонного каналу в якому прокладено загальнобудинкові трубопроводи опалення і гарячої води між житловими будинками №42/1 корп. 9 та №42/1 корп. 10 по проспекту Науки в м. Києві. Про факт залиття позивач повідомив відповідача, проте жодних дій по ліквідації надзвичайних ситуацій з боку відповідача вчинено не було.

Відповідач у поданому до суду відзиві на позовну заяву, проти позову заперечив, зокрема послався на те, що такі послуги, як поточний ремонт конструктивних елементів внутрішньо будинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливної каналізації і технічних пристроїв, а також їх заміна, не входять до структури тарифу на послуги з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій по будинку № 42/1 по пр. Науки у м. Києві, плата за них не нараховується та не оплачується, а тому, дані послуги, як і капітальний ремонт комунальним підприємством Житлово-експлуатаційна організація - 110 Голосіївського району», по будинку, в якому знаходиться нежиле приміщення позивача, не надаються відповідачем.

Також у відзиві на позову заяву відповідач вважає, що належним відповідачем повинен бути в силу норм ч. 4 ст. 19, п. 8 ч. 2 ст. 25, п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 176 ЖК України та п. 12 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. №572 саме балансоутримувач будинку.

На думку відповідача позивачем не надано жодних доказів того, що права позивача порушені Відповідачем, що Відповідачем Позивачу завдана шкода, а також наявний причинно-наслідковий зв'язок між діями (бездіяльністю) Відповідача та наслідками, окрім того, відсутні докази на підтвердження дійсних пошкоджень, які зазнало приміщення Позивача після залиття та тими недоліками на які вказує Позивач у кошторисі на виконання ремонтних робіт, а отже, позивачем не доведено наявності складу цивільного правопорушення Відповідача.

У задоволенні клопотання, поданого в порядку ст. 27 ГПК України про залучення третьої особи - Публічного акціонерного товариства «Київенерго» в особі СПВ «Київські теплові мережі» до участі у справі, в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача суд відмовив заважаючи на те, що рішення у справі жодним чином не вплине на права та обов'язки вказаної третьої особи щодо однієї з сторін, про що було зазначено в протоколі судового засідання від 26.02.2015р.

Ухвалою суду від 26.03.2015р. за клопотанням позивача на підставі ст. 69 ГПК України продовжено строк розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачу, Приватному підприємству «Володимир-Інженерні Системи», на праві приватної власності належить нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, проспект Науки, буд. 42/1, корп. 10 (прим. №30 літ.А), площею 47 кв.м., що підтверджується Договором купівлі-продажу нежилого приміщення від 20 липня 2004 року, зареєстрованим Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна в реєстрову книгу № 83п-131 за реєстровим № 6006-п від 05.08.2004р.

Як вказує позивач 16.05.2014р. сталося залиття дощовими водами та замулення ґрунтом приміщення в будинку №42/1 корп. 10 (прим. №30 літ. А) по проспекту Науки в м. Києві, яке належить позивачу. Так, внаслідок залиття було пошкоджено внутрішнє оздоблення приміщення, меблі, оргтехніку та інші матеріальні цінності і виведено з ладу електромережу.

Позивач вказує, що залиття сталося через накопичення дощової води біля внутрішньо квартального зливоприймача та її перетікання до залізобетонного каналу в якому прокладено загальнобудинкові трубопроводи опалення і гарячої води між житловими будинками №42/1 корп. 9 та №42/1 корп. 10 по проспекту Науки в м. Києві. Також, як вказує, позивач канал було пошкоджено і не відновлено після ремонтних робіт на трубопроводах із розриттям ґрунту та демонтажем плит перекриття каналу, які виконувало в лютому 2014 року РТМ «Голосієво» СВП Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго».

Позивач стверджує, що у зв'язку з тим, що через незадовільну герметизацію вводів, вода та мул із залізобетонного каналу потрапили до приміщення Позивача, останній поніс збитки в розмірі 40 576,00 грн.

Отже, предметом даного судового розгляду є завдання Позивачу реальних збитків в зв'язку з залиттям вказаного приміщення 16.05.2014р. через незадовільну герметизацію вводів.

Відповідно до Правил підготовки теплових господарств до опалюваного періоду, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 10.12.2008 № 620/378, їх дія поширюється на суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність з виробництва, постачання, транспортування теплової енергії та надання послуг з теплопостачання (опалення та ГВП), а також на споживачів теплової енергії незалежно від організаційно-правових форм та форм власності.

Відповідно до Розділу VIII вказаних Правил, у місячний термін, але не пізніше травня поточного року, після проведення огляду представниками балансоутримувача і виконавця послуг, складаються переліки заходів, необхідних для підготовки внутрішньобудинкових систем централізованого опалення, вентиляції та ГВП до експлуатації в наступному опалювальному періоді, і зазначені заходи повинні передбачати, зокрема перевірку та відновлення (за необхідності) герметизації інженерних вводів; у підготовленій до опалювального періоду системі тепло-споживання споживачів (системи опалення, вентиляції та ГВП) обов'язково повинно бути відновлено (за необхідності) герметизацію інженерних вводів.

Положенням про порядок підготовки систем теплоспоживання споживачів до опалюваного сезону у м. Києві, затверджені розпорядженням КМДА від 06.08.2008 № 1117 (надані - Положення) встановлено порядок організації, терміни виконання та обсяги робіт з підготовки систем теплоспоживання споживачів та порядок приймання і оцінки готовності систем теплоспоживання споживачів до опалювального сезону, і також вказано на необхідність, для своєчасної підготовки системи теплопостачання до опалювального періоду, виконати герметизацію інженерних вводів (теплових мереж, водопроводу, каналізації) в будівлі і споруди згідно з типовим рішенням.

Пунктом 5.8.8. Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж та пунктом 22 Додатка до Положення про порядок підготовки систем теплоспоживання споживачів до опалювального сезону у м. Києві вимагається виконати герметизацію інженерних вводів теплових мереж, водопроводу, каналізації в будівлі і споруди для запобігання підтоплення. Відповідальність за виконання інженерних вводів несе балансоутримувач будівлі.

Позивач на підтвердження факту та причин залиття посилається на лист СВП «Київські теплові мережі» від 26.06.2014 р. №029/27/6162 та лист Відповідача від 16.06.2014 за №384.

При цьому суд вказує, що прямих доказів настання факту залиття 16.05.2014р. та причин такого залиття (через незадовільну герметизацію вводів будинок) матеріали справи не містять, так не було складено жодного акта після такого залиття нежилого приміщення. Позивачем не надано доказів вчасного повідомлення Відповідача, про залиття. З вимогою про складання акту про залиття Позивач до Відповідача також не звертався, доказів виклику Відповідача для з'ясування причин та обставин залиття матеріали справи також не містять. У зв'язку з цим, суд дійшов висновку, що представники Відповідача не були присутні при обстеженні приміщення пошкоджених від такого залиття з метою встановлення обставин, причин та підстав такого залиття.

З листа СВП «Київські теплові мережі» від 26.06.2014р. №029/27/6162 на якій посилається позивач вбачається, що, по-перше сума збитків, яка визначена позивачем в претензії №1, про розгляд якої йдеться у досліджуваному листі визначена позивачем у розмірі 24 800 грн., тоді як сума збитків заявлена позивачем становить 40 756 грн. У вказаному листі СПВ «Київські теплові мережі» ПАТ «Киїівенерго» повністю не погодилось з вимогами, викладеними у претензії за відсутності підтвердження пошкодження герметизації каналу та не відновлення її після виконання ремонтних робіт та за відсутності змоги оглянути герметизацію каналу.

З вказаного листа також вбачається, що повідомлень про затоплення та листів про виклик представників для з'ясування причин та обставин затоплення до СВП «Теплові мережі» ПАТ «Київенерго» не надходило.

При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи наявний гарантійний лист відповідача у випадку пориву та затоплення теплового підвального приміщення по причині неякісної герметизації інженерного вводу.

З іншого листа від 16.06.2014р. №384 на якій посилається позивач вбачається, що відповідач розглянувши претензію позивача також послався на її необґрунтованість, оскільки накопичення дощової води біля дворового зливоприймача та її перетікання до залізобетонного каналу не могло бути прямою причиною залиття приміщення у будинку, в разі належної герметизації каналу. При цьому ремонті роботи проводились РТМ «Голосіїво» ПАТ «Київенерго».

Стаття 1166 ЦК України визначає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, зокрема, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для правильного вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди, важливе значення має розподіл між сторонами обов'язку доказування, тобто визначення, які юридичні факти повинен довести позивач або відповідач.

За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (стаття 33 ГПК України).

Разом з тим суд наголошує, що за відсутності належних доказів на підтвердження обставин та причин залиття, листи, на які посилається позивач не є первинними доказами у справі на підтвердження факту та причини залиття дощовими водами та замулення ґрунтом приміщення в будинку №42/1 корп. 10 (прим. №30 літ. А) по проспекту Науки в м. Києві, яке сталося 16.05.2014р.

Отже, з наявних доказів суду не доведено, що залиття мало місце 16.05.2014р. та те, що таке залиття сталося внаслідок незадовільної герметизації вводів в будинок.

На обґрунтування розміру понесених збитків позивачем надано суду: дефектний акт від 14.06.2014р. на ремонт приміщення та кошторис на ремонт приміщення позивача (зведений кошторис від 03.11.2014р.та локальний кошторис складені в поточних цінах станом на 01.11.2014р.)

Суд вказує, що Кошторис, який надано Позивачем в якості доказу завданих збитків складено в односторонньому порядку та цінами станом на 01.11.2014р., тоді як залиття як вказує позивач відбулось 16.05.2014р., тобто через шість місяців після події.

Суду не надано доказів понесення реальних збитків, зроблених позивачем по ремонту приміщенню у зв'язку з вказаним залиттям, натомість в позовній заяві позивач посилається на те, що останній власними силами відкачав дощову воду із залитих приміщень, зібрав та видалив мул, виконав герметизацію вводів теплових мереж та мереж гарячого водопостачання в буд. 42/1, корп. 10.

Частиною 1 статті 224 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (частина 2 статті 224 ГК України).

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема, включаються додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Тобто, притягнення до цивільно-правової відповідальності можливо лише при наявності певних, передбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який і є підставою цивільно-правової відповідальності. Застосування відповідальності у вигляді відшкодування збитків можливе за наявності повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Згідно з пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6, із наступними змінами, "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Позивачем не доведено суду та не надано достатніх доказів причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та внаслідок цього отриманими збитками позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем належними засобами доказування не доведено суду наявності складу правопорушення у діях відповідача та причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та внаслідок цього отриманими збитками позивача. Суду не обґрунтовано розмір заявлених збитків та підтвердження дійсних пошкоджень, яке зазнало приміщення позивача після залиття та тими недоліками на які вказує позивач у кошторисі на виконання ремонтних робіт.

Обов'язок доведення таких складових правопорушення, як протиправність поведінки, причинно-наслідкового зв'язку та збитків покладається законом на позивача.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги про стягнення збитків у сумі 40 756,00 грн. за недоведеністю не підлягають задоволенню судом.

Відповідно до статті 49 ГПК України витрати пов'язані з розглядом справи при відмові в позові покладаються на позивача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 21.04.2015р.

Суддя І.І. Борисенко