ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2015 р. Справа № 914/381/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Марка Р.І.

суддів Кордюк Г.Т.

Костів Т.С.

за участю представників сторін:

прокурор - Яворський Я.Т.(старший прокурор відділу Прокуратури Львівської області, посвідчення №011137 від 24.10.2012р.)

від позивача - не з"явився

від відповідача - Глинка Р.Я. (представник за довіреністю №10-692/д від 01.12.2014р.)

розглянувши матеріали апеляційної скарги ПАТ "Укрнафта" від 24.0.03.2015р. б/н (вх.№ 01-05/1504/15 від 02.04.15р.)

на рішення господарського суду Львівської області від 23.03.2015р.

у справі № 914/381/15, суддя Березяк Н.Є.

за позовом прокурора м.Борислава в інтересах держави уповноважений орган: орган місцевого самоврядування в особі Бориславської міської ради, м.Борислав

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", м.Київ

про внесення змін до договору оренди землі від 04 жовтня 2010 року № 04.10.439.00124

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Львівської області від 23.03.2015р. у справі № 914/381/15 (суддя Березяк Н.Є.) задоволено повністю позов прокурора міста Борислава в інтересах держави в особі Бориславської міської ради. Внесено зміни до укладеного між Бориславською міською радою до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про внесення змін до договору оренди землі від 04.10.2010р., зареєстрованого 24.12.2010р. в Бориславському міському відділі Львівської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" за № 04.10.439.00124 шляхом викладення п.п. 5,9 договору у наступній редакції:

- п. 5 "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 23814,08 грн., відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданого Управлінням Держкомзему у м. Борислав Львівської області від 14.02.2012 року № 454";

- п.9 "Орендна плата згідно рішення Бориславської міської ради від 17 листопада 2011 року № 420 становить 12% (дванадцять) від нормативної грошової оцінки і вноситься орендарем у грошовій формі, що складає 2857,70 грн. в рік (дві тисячі вісімсот п'ятдесят сім грн. 70 копійок), або 238,14 грн. (двісті тридцять вісім гривень 14 копійок) в місяць, щомісячними платежами на розрахунковий рахунок 0012 в УДКСУ у м. Бориславі Львівської області, код ЗКПО 37942974, код платежу 13050200, отримувач Бориславська міська рада".

Не погоджуючись з прийнятим рішенням місцевого господарського суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Львівської області від 23.03.2015р. у даній справі скасувати у зв'язку з порушенням місцевим господарським судом при винесенні даного рішення норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням обставин справи та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки твердженням відповідача про те, що умовами спірного договору оренди земельної ділянки не передбачено, як підставу для внесення змін до договору оренди, прийняття органом місцевого самоврядування рішення про затвердження нової нормативно грошової оцінки землі. Відтак, будь-які правові підстави для внесення змін до договору оренди землі відсутні. Окрім того, скаржник покликається на порушення місцевим господарським судом при розгляді справи правил територіальної підсудності, оскільки з огляду на положення ст. 15, ч.1 ст.17 ГПК України та враховуючи, що відповідач зареєстрований у м.Києві справа мала б розглядатись господарським судом міста Києва.

Ухвалою суду від 03.04.2015р. прийнято апеляційну скаргу ПАТ "Укранафта" до провадження та призначено розгляд справи на 27.04.2015р.

В судове засіданні 27.04.2015р. з"явився прокурор, надав пояснення з питань, що виникли в процесі розгляду апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а доводи викладені в апеляційній скарзі надуманими та безпідставними.

Представник скаржника в судовому засіданні 27.04.2015р. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, надав пояснення по суті спору, просив апеляційну скаргу задоволити, рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

В судове засідання 27.04.2015 р. позивач явку повноважного представника не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання.

Відповідно до п.3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що ухвалою суду від 03.04.2015р. явку представників сторін в судове засідання не визначено обов'язковою, позивач належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, а, відтак, не був позбавлений конституційного права на захист охоронюваних законом інтересів, клопотань про відкладення розгляду справ до суду не поступало, а у справі міститься достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду вирішила апеляційну скаргу розглянути за відсутності представника позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 99 ГПК України у судовому засіданні 27.04.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови Львівського апеляційного господарського суду.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, які підтримали свою позицію, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 04.10.2010р. між Бориславською міською радою (далі - орендодавець) та Відкритим акціонерним товариством "Укрнафта", від імені якого діє структурна одиниця Нафтогазовидобувне управління "Бориславнафтогаз" (далі - орендар) було укладено договір оренди землі, який зареєстровано у Бориславському міському відділі Львівської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 24.12.2010року за №04.10.439.00124 (далі - договір).

Як вбачається з Витягу з ЄДРЮОФОП, назву відповідача з Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" було змінено на Публічне акціонерне товариство "Укрнафта".

Відповідно до п.п.1, 2 договору орендодавець, на підставі рішення Бориславської міської ради Львівської області від 25.02.2010 року за № 1107 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування свердловини №428 НГВУ "Бориславнафтогаз" ВАТ "Укрнафта", яка знаходиться на території Бориславської міської ради Львівської області, загальною площею 0,0235 га земель промислового призначення.

Вищенаведена земельна ділянка була передана орендодавцем та прийнята орендарем в строкове платне користування 04.10.2010 року за актом приймання-передачі об'єкта оренди, підписаним уповноваженими представниками обох сторін та скріпленим відтисками їх печаток.

Відповідно до п.5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 11537грн.

Договір укладено на 25 (двадцять п'ять) років, однак орендар має право на дострокове повернення даної земельної ділянки орендодавцю при умові проведення рекультивації земельної ділянки та передачі її згідно Акту приймання-передачі рекультивованих земель (п. 8 договору).

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 454 від 14.02.2012 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 235,00 кв.м., що передана в оренду відповідачу по договору оренди землі №04.10.439.00124 від 04.10.2010 р. станом на 07.02.2012 року складає 23814,08 грн.

23.09.2011 року Бориславською міською радою було прийнято рішення № 373 "Про затвердження грошової оцінки земель міста Борислава", відповідно до п. 1.2 якого встановлено середню (базову) вартість 1 кв.м. земель м. Борислава з врахуванням регіональних факторів в розмірі 91.17 грн. Дана грошова оцінка вводиться у дію з 01.01.2012 року. (п.2 рішення).

Рішенням Бориславської міської ради від 17.11.2011 р. №420 внесено доповнення до п.п. 2.4 п. 2 "Положення про порядок визначення і справляння орендної плати за земельні ділянки несільськогосподарського призначення в м. Бориславі", затвердженого рішенням міської ради від 28.02.2003 № 109 і вставлено ставки орендної за земельні ділянки у розмірі: 12% від грошової оцінки земельної ділянки, для суб'єктів підприємницької діяльності, які не зареєстровані у виконавчому комітеті Бориславської міської ради; 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки для обслуговування свердловини з видобудку нафти та газу, об'єктів інфраструктури, які належать до нафтогазової галузі.

Відповідно до п. 2 даного Положення, управлінню земельних ресурсів у м. Бориславі вирішено внести зміни у договори оренди земельних ділянок, згідно встановленої ставки орендної плати.

У зв'язку із зміною нормативної грошової оцінки орендованої відповідачем земельної ділянки, Бориславська міська рада звернулася до відповідача з листом від 31.07.2012 року № 3-21/1877, в якому повідомила останнього про затвердження нової грошової оцінки земель м. Борислава та запропонувала укласти договори з урахуванням зміни оцінки земель м. Борислава.

Листом від 28.11.2012 року № 3-18/3076 позивач направив відповідачу додаткові угоди до договорів оренди землі відповідно до нової нормативної грошової оцінки.

Листом від 07.12.2012 року № 04-146 відповідач повідомив позивача, що ПАТ „Укрнафта" дає згоду на підписання додаткових договорів за умов встановлення орендної плати за землю на рівні 3% від нормативної грошової оцінки.

Листом від 14.12.2012 року № 3-18/3255 позивач повторно звернувся до відповідача з пропозицією укласти договори з урахуванням зміни оцінки земель м. Борислава.

Також, позивач повідомив відповідача, що в разі не підписання додаткових угод, спір вирішуватиметься в судовому порядку.

Однак, відповідач жодним чином не відреагував на повторну пропозицію позивача, додаткову угоду щодо внесення змін до договору з позивачем не уклав.

Оскільки, сторонами не внесено зміни в добровільному порядку в п. 5 та п. 9 договору оренди землі від 04.10.2010 року № 04.10.439.00124, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи місцевий господарський суд дійшов до висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду погоджується з такими висновками місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (із наступними змінами та доповненнями) орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності це обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно ч. 2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до ст.288.5 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим .розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; не може перевищувати: а) для земельних ділянок, наданих для розміщення, будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів енергетики, які виробляють електричну енергію з відновлюваних джерел енергії, включаючи технологічну інфраструктуру таких об'єктів (виробничі приміщення, бази, розподільчі пункти (пристрої), електричні підстанції, електричні мережі) - 3 відсотки нормативної грошової оцінки; б) для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Згідно із п. 1 ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно з п.14.1.125 ст.14 Податкового кодексу України нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Відповідно до ч.5 ст.5 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка використовується при визначенні розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Згідно з п.2 ч.1 ст.13 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: щодо земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років (ст.18 Закону України "Про оцінку земель").

Відповідно до ч.2 ст.20 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 454 від 14.02.2012 року, нормативна грошова оцінка орендованої відповідачем земельної ділянки станом на 07.02.2012р. складає 23814,08 грн.

Згідно з ч.1 ст. 23 Закону України "Про оцінку земель" технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Відповідно до ч. 1ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно ч. 1 ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Відповідно до п.2.19 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011р. "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами у справі, рішення Бориславської міської ради від 23.09.2011р. за № 373 "Про затвердження грошової оцінки земель м.Борислава" набрало законної сили та не скасоване в установленому законом порядку, а відтак, підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору (ст. 652 ЦК України).

Згідно ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 3 ст. 653 ЦК України, у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Положеннями п. 13 договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається 1 (один) раз в рік, у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору розв'язується у судовому порядку ( п.36 Договору). Дане положення кореспондується з положеннями ст. 30 Закону України "Про оренду землі".

Отже, нормами чинного законодавства та положеннями договору передбачено можливість зміни умов договору на підставі рішення суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом. Оскільки сторонами в договорі оренди передбачена можливість збільшення розміру орендної плати (п. 13 договору), а орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, тому законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Аналогічна позиція викладена і в п. 2.19. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин".

Враховуючи наведене вище, колегія суддів Львівського апеляційного суду вважає рішення господарського суду Львівської області від 17.12.2014р. у дані справі підставним та обґрунтованим.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що договором не передбачено такої підстави для перегляду розміру орендної плати за договором, як затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Однак, таке твердження спростовується пунктом 13 договору оренди землі від 04.10.2010 року, умовами якого передбачено, що розмір орендної плати переглядається 1 (один) раз в рік у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.

Згідно із п. 1 ст. 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Відтак, зміна нормативної грошової оцінки землі передбачає зміну орендної плати, яка в свою чергу передбачає зміну розміру орендної плати за договором.

Твердження ж скаржника про те, що місцевим господарським судом порушено вимоги територіальної підсудності даної справи розцінюються колегією суддів як безпідставні та необґрунтовані, оскільки у вирішенні спорів, що виникають у зв'язку з укладенням, зміною, розірванням, виконанням, припиненням договорів оренди земельних ділянок, інших договорів щодо користування земельними ділянками, у тому числі про стягнення заборгованості з орендної плати за договорами користування земельною ділянкою, господарським судам слід виходити з правил виключної підсудності, встановлених частиною дев'ятою статті 16 ГПК (п.п. 1.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011р. "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин").

Зважаючи на те, що земельна ділянка знаходиться на території Бориславської селищної ради Львівської області, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду приходить до висновку про підсудність даної справи господарському суду Львівської області.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Відповідно до ст. 33 вказаного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Скаржник не надав доказів на спростування висновків місцевого господарського суду, викладених у рішенні господарського суду Львівської області від 23.03.2015р. у даній справі.

З огляду на все викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Львівської області від 23.03.2015 року відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Судовий збір за перегляд рішення господарського суду Львівської області від 23.03.2015року в апеляційному порядку покласти на скаржника в порядку, передбаченому ст. 49 ГПК України.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 33,43, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Львівської області від 23.03.2015р. у справі №914/381/15 залишити без змін, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" від 24.0.03.2015р. б/н - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови виготовлений 27.04.2015 р.

Головуючий-суддя Марко Р.І.

Суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Костів Т.С.