РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2015 р. Справа №910/1251/15-г
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Український лізинговий фонд "

До Товариства з обмеженою відповідальністю " Науково - дослідного виробничого підприємства " Біоресурс "

Про розірвання договору фінансового лізингу № 102/05/12 від 17.05.2012 р. та стягнення 71540,03 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Представники:

від позивача Орлова О.Г. - предст.

від відповідача не з'явився

Рішення прийняте 19.03.2015 р., оскільки у судовому засіданні 05.03.2015 р. розгляд справи відкладався відповідно до п. 1 ст. 77 ГПК України.

Обставини справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю " Український лізинговий фонд " звернувся до суду з позовною заявою про розірвання договору фінансового лізингу № 102/05/12 від 17.05.2012 р., що був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю " Український лізинговий фонд " та Товариством з обмеженою відповідальністю " Науково - дослідне виробниче підприємство " Біоресурс " та стягнення з останнього 71540,03 грн., з яких: 57942,45 грн. заборгованість зі сплати лізингових платежів, 7072,24 грн. пеня, 638,18 грн. - 3% річних, 4903,16 грн. збитки від інфляції та 984,00 грн. збитки у вигляді витрат на вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Представник відповідача у судове засідання двічі не з'явився і відзив на позовну заяву суду не надав.

Згідно ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

17.05.2012 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю " Український лізинговий фонд " ( позивачем, лізингодавцем ) та Товариством з обмеженою відповідальністю " Науково - дослідне виробниче підприємство " Біоресурс " ( відповідачем, лізингоодержувачем ) був укладений договір фінансового лізингу №102/05/12.

Відповідно до умов вказаного договору позивач зобов'язався на підставі договору купівлі - продажу ( поставки ) придбати у свою власність і передати на умовах фінансового лізингу у тимчасове володіння та користування за плату майно, найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого визначаються в специфікації ( додаток № 2 до договору ), а відповідач зобов'язався прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору.

Відповідно до ст. 3 договору фінансового лізингу №102/05/12 від 17.05.2012 р., відповідач повинен сплачувати лізингові платежі, які складаються з авансового платежу та поточних лізингових платежів, що включають суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу та винагороду ( комісію ) лізингодавця ( позивача ), в строки та у розмірі, згідно додатку № 1 до договору.

На підставі договору фінансового лізингу №102/05/12 від 17.05.2012 р. позивач ( лізингодавець ) придбав предмети лізингу за договорами купівлі-продажу та передав їх у тимчасове володіння та користування ( лізингоодержувачу ), що підтверджується підписаними представниками сторін актом приймання - передачі предмета лізингу від 31.05.2012 р.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач порушив взяти на себе зобов'язання щодо сплати лізингових платежів, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в розмірі 57942,45 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача була направлена вимога ( вих. № 914-02/2013 від 19.02.2013 р. ) щодо сплати заборгованості.

Натомість, відповідачем зазначена вимога залишена без задоволення.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 10 Закону України " Про фінансовий лізинг " передбачає, що лізингодавець має право відмовитись від договору лізингу у випадках, передбачених договором фінансового лізингу або законодавством.

Пунктами 13.4. та 13.5 договору передбачено, що лізингодавець ( позивач ) має право достроково, в односторонньому порядку відмовитись ( розірвати ) від договору та вилучити у лізингоодержувача ( відповідача ) предмет лізингу у безспірному порядку, зокрема у випадку не сплати лізингових платежів, прострочення яких становить більше 30 днів.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач порушив умови договору, а також вимоги Закону України " Про фінансовий лізинг " щодо сплати лізингових платежів в повному обсязі.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати договір фінансового лізингу № 102/05/12 від 17.05.2012 р., що був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю " Український лізинговий фонд " ( 04205, м. Київ, проспект Оболонський, 35-А, офіс 301, код 37859096 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю " Науково - дослідне виробниче підприємство " Біоресурс " ( 04205, м. Київ, проспект Оболонський, 18, код 34542477 ).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю " Науково - дослідне виробниче підприємство " Біоресурс " ( 04205, м. Київ, проспект Оболонський, 18, код 34542477 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Український лізинговий фонд " ( 04205, м. Київ, проспект Оболонський, 35-А, офіс 301, код 37859096 ) 57942 ( п'ятдесят сім тисяч дев'ятсот сорок дві ) грн. 45 коп. заборгованості зі сплати лізингових платежів, 7072 ( сім тисяч сімдесят дві ) грн. 24 коп. пені, 638 ( шістсот тридцять вісім ) грн. 18 коп. - 3% річних, 4903 ( чотири тисячі дев'ятсот три ) грн. 16 коп. збитків від інфляції, 984 ( дев'ятсот вісімдесят чотири ) грн. 00 коп. збитків у вигляді витрат на вчинення виконавчого напису нотаріуса, 3045 ( три тисячі сорок п'ять ) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК Кодексу.

дата підписання повного тексту рішення 10.04.2015 р.

Суддя В.І.Пінчук