номер провадження справи 27/51/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2015 Справа № 910/29368/14

За позовом: Державного підприємства по розповсюдженню періодичних видань "Преса" (юридична адреса: 03047 м. Київ, пр. Перемоги, 50; фактична адреса: 03999 м. Київ, вул. Г.Кірпи, 2-а)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Передплатна агенція "САММІТ" (83017 м. Донецьк, вул. Овнатаняна, 63)

про стягнення 456 533 грн. 69 коп.

Суддя Дроздова С.С.

Представники сторін:

від позивача: Гулий О.С., дов. № 28-1700 від 24.09.2014р.

від відповідача: не з'явився

Державне підприємство по розповсюдженню періодичних видань "Преса", м. Київ звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Передплатна агенція "САММІТ", м. Донецьк про стягнення 324 148 грн. 41 коп. основного боргу, 54 456 грн. 93 коп. втрат від інфляції, 55 237 грн. 96 коп. пені, 22 690 грн. 39 коп. 7% штрафу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.12.2014 р. порушено провадження у справі № 910/29368/14.

В ході розгляду справи, було з'ясовано, що юридичною адресою відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Передплатна агенція "САММІТ" є 83017 м. Донецьк, вул. Овнатаняна, 63, тобто справа № 910/29368/14 підсудна господарському суду Донецької області.

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та ст. ст. 1, 3 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції", якщо місцевий господарський суд знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, то заява подається до господарського суду за територіальною підсудністю судових справ

Відповідно до розпорядження Вищого господарського суду України від 08.09.2014р. № 28-р "Про зміну територіальної підсудності господарських справ", у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя господарськими судами Донецької і Луганської областей, Донецьким апеляційним господарським судом у районі проведення антитерористичної операції, на підставі подання Державної судової адміністрації України від 26.08.2014р. № 8-4166/14 та від 29.08.2014 р. № 8-4211/14, керуючись статтею 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням анти терористичної операції", статтею 34 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" визначено, що розгляд господарських справи, підсудних господарським судам, розташованим в районі проведення антитерористичної операції, здійснюється зокрема: господарських справ, підсудних господарському суду Донецької області - господарським судом Запорізької області.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.01.2015 р. матеріали справи № 910/29368/14 за встановленою підсудністю до господарського суду Запорізької області.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010 р., автоматичним розподілом справ між суддями від 26.02.2015 р., справу № 910/29368/14 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 27.02.2015р. справу № 910/29368/14 прийнято до провадження суддею Дроздовою С.С., присвоєно справі номер провадження 27/51/15 та призначено судове засідання на 24.03.2015р.

Ухвалою суду від 24.03.2015р. розгляд справи відкладався на 22.04.2015р., у зв'язку з неявкою у судове засідання представника відповідача.

22.04.2015р. продовжено судовий розгляд справи № 910/29368/14.

До початку розгляду справи представник позивача заявив клопотання щодо відмови від здійснення технічної фіксації судового процесу.

Головуючим суддею оголошено яка справа розглядається, склад суду, та роз'яснено представнику позивача, який прибув в судове засідання, його права, у тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

У судовому засіданні 22.04.2015р. позивач підтримав позовні вимоги, на підставах, викладених у позовній заяві та надав витребувані ухвалою суду документи.

Відповідач у судові засідання, відкриті 24.03.2015р. та 22.04.2015р. не з'явився, вимог суду не виконав, письмового відзиву не надав, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином. Поважні причини своєї неявки суду не повідомив. Клопотань про розгляд справи без відповідача або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму ВГС від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування ГПК України", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні, протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

У відповідності із ст. 33 ГПК України, обов'язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно роз'яснень Вищого Господарського Суду України, які викладені в інформаційному листі від 15.03.2010 року № 01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" - неявка в судові засідання учасників судового процесу (сторін), ненадання витребуваних судом документів та доказів, необхідних для повного розгляду справи - подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншим учасником судового процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, може розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз'яснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002 р. "Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких роз'яснень президії Вищого арбітражного суду України", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

На вимогу господарського суду, позивачем надано копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 19.03.2015р., відповідно до якого місцем знаходження відповідача у справі - Товариства з обмеженою відповідальністю "Передплатна агенція "САММІТ" є: 83017 м. Донецьк, вул. Овнатаняна, 63.

Неявка відповідача в судове засідання не звільняє відповідача від виконання вимог суду, викладених в ухвалах суду і направлення суду витребуваних матеріалів.

Суд зазначає, що Господарський процесуальний кодекс України не обмежує коло осіб, які можуть з'явитися в судове засідання та представляти інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю "Передплатна агенція "САММІТ", згідно статті 28 ГПК України.

Згідно Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014р. № 01-062052/14, якщо відповідну ухвалу господарським судом надіслано поштою за місцезнаходженням учасника судового процесу" зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. При цьому, слід мати на увазі, що згідно із статтею 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, вони вважаються достовірними, доки до них не внесено відповідних змін.

2) У разі, коли учасник судового процесу не значиться у згаданому

реєстрі, - якщо названу ухвалу господарським судом надіслано поштою за адресою, яку зазначено в заяві (скарзі), або за місцем проживання фізичної особи, або за місцезнаходженням відокремленого підрозділу юридичної особи (коли заяву пов'язано з його діяльністю).

3) Якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством зв'язку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, то суд не

вчиняє дій, зазначених у підпунктах 1 і 2 нього пункту, У такому разі, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством зв'язку через неможливість вручення" суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, - які забезпечують фіксацію повідомлення. У такому разі на примірнику переданого суду, що залишається у матеріалах справи, зазначаються дата і година його передачі і прізвища та ініціали осіб, які передали і прийняли текст. У матеріалах справи мають міститися документи", що підтверджують отримання учасником судового процесу повідомлення (завірений судом витяг з журналу реєстрації телефонограм, журналу реєстрації електронних поштових відправлень тощо).

4) За неможливості здійсни їй повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час ї місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вичиняється його підпис.

Якщо господарським судом вжито відповідних заходів щодо повідомлення учасника судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування прийнятого судового рішення з посиланням на пункт 2 частини третьої статті 104 або пункт 2 частини другої статті 11110 ГПК України.

Ухвала суду від 27.02.2015р. про призначення судового засідання на 24.03.2015р. та ухвала суду від 24.03.2015р. про відкладення розгляду справи на 22.04.2015р. були розміщені на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.

Крім того, інформація про призначення судового засідання на 22.04.2015р. була розміщена на сторінці господарського суду Запорізької області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy).

Тобто, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами, якщо їх достатньо для вирішення спору по суті. Відповідач свої зобов'язання не виконав, не скористався правом на захист своїх інтересів.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

Згідно з ч. 1 ст. 13, ч. 1, 2 ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 4-1 ГПК України господарські суди вирішують спори у порядку позовного провадження.

Позов - це вимога позивача про захист порушеного або оспорюваного суб'єктивного права чи охоронюваного законом інтересу, яка здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Згідно з господарським процесуальним законодавством предмет позову це матеріально - правова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен винести рішення. Матеріально-правова вимога позивача повинна опиратися на певні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а саме на підставу позову.

Згідно з ст. 20 ГК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно статті 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст. 42 Господарського кодексу України).

Підприємницька діяльність здійснюється суб'єктами господарювання, підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

Господарським судом встановлено, що 15.01.2013р. між Державним підприємством по розповсюдженню періодичних видань «Преса» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Передплатна агенція «САММІТ» (замовник) було укладено договір-доручення на проведення передплати для юридичних осіб № 11/59.

Згідно умов договору ДП «Преса» приймає на себе зобов'язання надати відповідачу послуги з розповсюдження (приймання передплати та доставки) періодичних видань, що включені до Каталогів ДП «Преса» («Каталог видань України» та «Каталог видань зарубіжних країн») на 2013 рік, згідно з замовленнями Відповідача, а останній в свою чергу зобов'язується оплатити ДП «Преса» вартість наданих замовлень.

Відповідно до розділу 2 договору виконавець зобов'язується прийняти та обробити замовлення, надані замовником, згідно з п. 2.2.1, на видання України та на видання зарубіжних країн тільки за умови їх оплати. Видати замовнику документи, що підтверджують виконання замовлення (реєстри прийнятої передплати, рахунки на оплату прийнятої передплати).

Замовник зобов'язується надати виконавцю замовлення на 2013 рік надруковані періодичні видання на бланку ф, СП-16 (при ф. СП-5 та ф. СШ5) або електронною поштою (узгодженого формату) в такі терміни:

за «Каталогом видань України»:

доставкою з січня 2013 року - до 15 грудня 2012 року;

доставкою з поточних місяців 2013 року - за 15 календарних днів до початку місяця доставки;

за «Каталогом видань зарубіжних країн»:

на видання адресної системи експедирування розділу 2 «Каталогу видань зарубіжних країн на I- е півріччя 2013 року», позначених двома зірочками (**) та на видання карткової системи експедирування по окремому списку видань ранніх термінів здачі замовлень:

- доставкою з січня 2013 року - до 25 жовтня 2012 року;

- доставкою з поточних місяців 2013 року - за 65 днів до початку місяця доставки;

на видання карткової системи експедирування, крім видань карткової системи експедирування по окремому списку видань ранніх термінів здачі замовлень;

- доставкою з січня 2013 року - до 05 грудня 2012 року;

- доставкою л поточних місяців 2013 року-за 25 днів до початку місяця доставки.

Замовник зобов'язаний виконати розрахунок з виконавцем за періодичні видання, що включені у замовлення, у відповідності з розділом 3 даного договору.

Відповідно до розділу 3 договору замовник здійснює 100 % оплату передплачених ним видань згідно виставлених рахунків та реєстрів прийнятої передплати. Оплата проводиться в повному обсязі суми, вказаної в замовленні, відповідно до передплатної вартості» визначеної за «Каталогом видань України» та «Каталогом видань зарубіжних країн» та додатками до них.

Замовник здійснює оплату за прийняті на 2013р. замовлення протягом 3-х банківських днів з моменту отримання рахунку, але не пізніше:

за замовлення на видання України - 18-го числа кожного місяця 2013 року, що передує передплатному;

за замовлення за каталогом видань, зарубіжних країн на 2013 рік:

на видання адресної системи експедирування розділу 2 «Каталогу видань зарубіжних країн на 1-е півріччя 2013 року», позначених двома зірочками (**) та на видання карткової системи експедирування по окремому списку видань ранніх термінів здачі замовлень:

- доставкою з січня 2013 року - 26 жовтня 2012 року;

- з поточних місяців 2013 року - 62 днів до початку місяця доставки;

на видання карткової системи експедирування, крім видань карткової системи експедирування по окремому списку видань ранніх термінів здачі замовлень:

- доставкою з січня 2013 року - 05 грудня 2012 року;

- з поточних місяців 2013 року - 22 днів до початку місяця доставки.

25.09.2013р. на адресу ДП «Преса», через електронну пошту, від відповідача надійшло замовлення № 734 на газети та журнали по передплаті з доставкою з жовтня 2013р. ДП «Преса» одразу було прийнято та оброблено замовлення, що підтверджується направленими:

реєстром 26 від 25.09.2013 р. прийнятій передплаті з жовтня 2013 року на видання України - 206 034,64 грн.;

реєстром 26 від 25.09.2013р. сум за приймання передплати з жовтня 2013 року на видання України - 18,00 грн.;

Рахунок № 11/508 від 25.09.2013 року за прийом передплати на жовтень 2013 року, на видання України, згідно реєстрів № 26 від 25.09.2013 року на суму 206 052,64 грн.

Гарантійним листом від 25.09.2013 р. № 11/1-7 відповідач гарантував оплату замовлення за жовтень 2013 року у сумі 206 213,26 грн. до 21.10.2013р.

Від відповідача 25.10.2013р. на електронну пошту позивача було отримано замовлення № 770 на газети та журнали по передплаті з доставкою з листопада 2013 р.

На підтвердження виконання умов договору ДП «Преса» було надано:

реєстр 23 від 25.10.2013р. прийнятій передплаті з листопада 2013 року на видання України - 206 856,93 грн.;

реєстр 23 від 25.10.2013р. сум за приймання передплати з листопада 2013 року на видання України - 14,40 грн.;

Рахунок № 11/591 від 25.10.2013 року за прийом передплати на листопад 2013 року, на видання України, згідно реєстрів № 23 від 25.10.2013 року на суму 206 871,33 грн.

Відповідач гарантійним листом від 25.10.2013 р. № 116/1-7 гарантує оплату замовлень 2013 року до 27.11.2013р.

Крім того, відповідач мав заборгованість перед позивачем у розмірі 2 891 грн. 31 коп. за договором № 11/59.

Для зменшення заборгованості відповідача перед позивачем 06.11.2013р. було проведено ануляцію на частину замовлених відповідачем друкованих періодичних видань, на суму 112 571,03 грн., що підтверджується:

реєстром № 27 від 06.11.2013р. прийнятій передплаті з листопада 2013р. на видання України - 112 564,73 грн.;

реєстр № 27 від 06.11.2013р. сум за приймання передплати з листопада 2013 року на видання України - 6,30 грн.

В зв'язку з тим, що декілька видань (інд. 33594 Все про бухгалтерський облік № 101-102 та інд. 35200 Все о бухгалтерском учете № 101-102), за якими проведено ануляцію надруковано, ДП «Преса» здійснила поновлення даних видань, що підтверджується:

Реєстром-поновлення № 175-ПФ за листопад з № 101-102 2013р. на суму 16 295,66 грн.;

Реєстр-поновлення № 174-ПФ за листопад з № 101-102 2013р. на суму 4 608,50 грн.

Сума заборгованості відповідача була зменшена та складає 324 148 грн. 41 коп.

Отже, відповідач не виконав своїх зобов'язань по оплаті за періодичні видання, що були включені у замовлення, в результаті чого заборгованість відповідача перед позивачем склала дає 324 148 грн. 41 коп.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містять п.п. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як свідчать надані суду документи, між сторонами склалися господарські відносини, що породили взаємні обов'язки.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідачем не надано доказів, в підтвердження відсутності вини та доказів вжиття всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання у повному обсязі.

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача 324 148 грн. 41 коп. основного боргу.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 54 456 грн. 93 коп. втрат від інфляції.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне виконання зобов'язання, покладаються додаткові юридичні обов'язки, в тому числі передбачені статтями 611, 625 Цивільного кодексу України.

У відповідності до положень чинного законодавства захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться індекс інфляції.

Зокрема, згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Факт виконання зобов'язань за договором № 11/59 від 15.01.2013р. належним чином відповідач не довів.

Враховуючи встановлений факт прострочення відповідачем виконання грошових зобов'язань, господарський суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 54 456 грн. 93 коп. втрат від інфляції заявлені позивачем обґрунтовано та підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 55 237 грн. 96 коп. пені за період з 27.11.2013р. по 30.10.2014р. та 22 690 грн. 39 коп. 7 % штрафу від суми заборгованості.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Як визначено ст. 230 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити штрафні санкції (неустойку, штраф, пеню) у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 231 ГК України, законом може бути визначений розмір штрафних санкцій також за інші порушення окремих видів господарських зобов'язань, зазначених у частині другій цієї статті.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Згідно ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно з ст. 549 цього Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до вимог Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно п. 4.2.2 договору за порушення строків оплати або необґрунтовану відмову від оплата рахунків, передбачених договором, замовник сплачує виконавцю пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, у зв'язку з порушенням умов договору № 11/59 від 15.01.2013р. у розмірі 55 237 грн. 96 коп. за період з 27.11.2013р. по 30.10.2014р. та 22 690 грн. 39 коп. 7 % штрафу від суми заборгованості не суперечать нормам діючого законодавства України та підлягають задоволенню.

10.09.2014р. позивач надіслав на адресу відповідача претензію вих. № 28-1646 з вимогою сплатити заборгованість.

Претензія позивача залишилася відповідачем без відповіді та задоволення.

Ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача 324 148 грн. 41 коп. основного боргу, 54 456 грн. 93 коп. втрат від інфляції, 55 237 грн. 96 коп. пені, 22 690 грн. 39 коп. 7% штрафу.

Відповідно до ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім належним їй майном.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, ст. 34 ГПК України.

На підставі статті 85 ГПК України - 22.04.2015року прийнято рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір до суду доведений з його вини.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Державного підприємства по розповсюдженню періодичних видань "Преса", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Передплатна агенція "САММІТ", м. Донецьк задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Передплатна агенція "САММІТ" (83017 м. Донецьк, вул. Овнатаняна, 63, ) на користь Державного підприємства по розповсюдженню періодичних видань "Преса" (юридична адреса: 03047 м. Київ, пр. Перемоги, 50; фактична адреса: 03999 м. Київ, вул. Г.Кірпи, 2-а, ) 324 148 (триста двадцять чотири тисячі сто сорок вісім) грн. 41 коп. основного боргу, 54 456 (п'ятдесят чотири тисячі чотириста п'ятдесят шість) грн. 93 коп. втрат від інфляції, 55 237 (п'ятдесят п'ять тисяч двісті тридцять сім) грн. 96 коп. пені, 22 690 (двадцять дві тисяч шістсот дев'яносто) грн. 39 коп. 7% штрафу, 9 130 (дев'ять тисяч сто тридцять) грн. 67 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя С.С. Дроздова

Рішення оформлено та підписано 27.04.2015р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.