ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2015 року Справа № 904/1469/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лисенко О.М. (доповідач)

суддів: Виноградник О.М., Джихур О.В.

Секретар судового засідання Погорєлова Ю.А.

Представники сторін:

від відповідача: Бершадська Т.О., довіреність №б/н від 15.05.13, представник;

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЛКОС ГРУП", смт.Радушне, Дніпропетровська область, Криворізький район на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16 березня 2015року у справі № 904/1469/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЛКОС ГРУП", смт. Радушне

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Криворізька будівельна компанія", м. Кривий Ріг

про визнання договору недійсним

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину постанови (статті 85, 99, 105 Господарського процесуального кодексу України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16 березня 2015 року по справі № 904/1469/15 ( суддя Мартинюк С.В. ) відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю "ВАЛКОС ГРУП", смт. Радушне до Товариства з обмеженою відповідальністю "Криворізька будівельна компанія", м. Кривий Ріг , Дніпропетровської області про визнання недійсним Договору про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 03 липня 2014 року № 25.

Рішення вмотивоване тим, що укладений між сторонами Договір зворотної фінансової допомоги за своєю правовою природою є Договором позики.

Предметом вказаного договору є надання зворотної фінансової допомоги, визначення якої викладено в пункті 14.1.257 статті 14 Податкового кодексу України, а саме поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсації у вигляді плати за користування коштами, та є обов'язковими до повернення.

За результатами аналізу умов оспорюваного договору, а саме пункту 2.2 Договору, суд першої інстанції дійшов до висновку, що даний договір є безпроцентним, оскільки не передбачає нарахування та сплату процентів, а отже, укладений без мети отримання прибутку з боку відповідача, відтак фінансова допомога , надана позивачу за умовами вказаного договору не є фінансовою послугою в розумінні пункту 5 статті 1 «Про фінансові послуги та державне регулювання фінансових послуг», відповідач, в силу закону, не є фінансовою установою. Тому відсутні підстави для отримання останнім відповідного дозволу ( ліцензії) з метою укладання вказаного правочину, а доводи позивача в цій частині є безпідставними.

Не погодившись із вказаним рішенням, до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся позивач, в якій просить рішення скасувати, а позовні вимоги задовольнити посилаючись на те, що оскільки всупереч приписам пункту 5 частини 1 статті 13, пункту 7 частини 1 статті 1, частини 1 статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», пункту 6 Положення «Про державний реєстр фінансових установ», відповідач не включений до реєстру фінансових установ,не набув відповідно до законодавства України статусу фінансової установи та не має повноважень на надання фінансових послуг, то згідно до статті 227 Цивільного кодексу України є підстави вважати, що укладання відповідачем зворотної фінансової допомоги є порушенням в частині господарської компетенції ( спеціальна правосуд»єктність) щодо укладання позастатутних угод, а саме угод про надання фінансових послуг, без відповідного дозволу, а отже згідно до наведеної норми може бути визнаний недійсним, оскільки правочин відповідачем, здійснений без відповідного дозволу, а так і в порушення вимог пункту 3 частиний 1 статті 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності і без отримання ліцензії на надання фінансових послуг».

У запереченні на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Криворізька будівельна компанія", м. Кривий Ріг просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16 березня 2015 року у справі № 904/1469/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЛКОС ГРУП", смт.Радушне, Дніпропетровська область, Криворізький район залишити без задоволення.

21 квітня 2015 року представник позивача подав клопотання про відкладення розгляду справи , у зв'язку з відрядженням до Вищого господарського суду України.

З приводу поданого клопотання колегія суддів відзначає наступне.

Згідно зі статтею 28 Господарського процесуального кодексу України, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Таким чином, юридична особа не обмежена колом осіб, які можуть представляти її інтереси в суді, а зазначені в клопотанні обставини не є підставою для його задоволення, тому суд відмовляє у задоволенні поданого клопотання про відкладення розгляду справи.

Позивач по справі не скористався правом участі в судовому засіданні (стаття 22 Господарського процесуального кодексу України), про час та місце судового засідання сповіщений належним чином, що підтверджується ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09 квітня 2015 року зі штампом канцелярії суду про розсилку, вчиненим згідно з Інструкцією з діловодства в господарських судах України, затверджену Наказом Державної судової адміністрації України від 20 лютого 2013року № 28.

Представник позивача про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, явку у судове засідання повноважного представника не забезпечив ( а.с.76).

Згідно частини 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції.

У відповідність абзацу 3 пункту 3.9.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу .

Абзацом 1 пункту 3.9.2. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 визначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи факт належного сповіщення сторін про час та місце судового засідання, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу можливо розглянути в цьому судовому засіданні за відсутності представника позивача, за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення господарського суду Дніпропетровської області не підлягає скасуванню з наступних підстав.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВАЛКОС-ГРУП" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Криворізька будівельна компанія" укладено Договір про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №25 У від 03.07.2014 року ( далі -Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору, позикодавець, надає позичальнику грошові кошти у вигляді поворотної безвідсоткової фінансової допомоги у розмірі, передбаченому в п.2.1 цього Договору, а позичальник зобов'язується повернути надану поворотну безвідсоткову фінансову допомогу в порядку та на умовах, передбачених даним Договором.

Згідно з пунктом 2.1. Договору, з урахуванням додаткової угоди №1 від 10 червня 2014 року, поворотна безвідсоткова фінансова допомога надається в національній валюті України у розмірі 2 491 000,00 грн.

Відповідно до пункту 2.2. Договору, поворотна безвідсоткова, фінансова допомога надається позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується.

Поворотна безвідсоткова фінансова допомога надається позичальнику на строк до 31 січня 2015року (пункт 2.5. Договору в редакції Додаткової угоди № 1 від 10 червня 2014 року).

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що поворотна безвідсоткова фінансова допомога підлягає поверненню в розмірі не менше 400 000,00 грн. в місяць.

Відповідно до пункту 3.2. Договору поворотна безвідсоткова фінансова допомога підлягає поверненню на вимогу позикодавця, але не пізніше спливу останнього дня строку визначеного в пункті 2.5. цього Договору.

Згідно з пунктом 3.3. Договору, в строк до 30 вересня 2014 року сторони зобов'язані здійснити контрольні звірки взаєморозрахунків і позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві залишок поворотної безвідсоткової фінансової допомоги в повному обсязі.

Відповідно до пункту 4.2. Договору, позичальник зобов'язаний повернути поворотну безвідсоткову фінансову допомогу в строк, визначений в п. 2.5 цього Договору.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Стаття 203 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між сторонами виникли зобов'язальні відносини на підставі укладеного договору позики та відповідач не є фінансовою установою та учасником ринків фінансових послуг.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Статтею 4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" встановлено, що фінансовими вважаються такі послуги, зокрема надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.

Фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - підприємцями. (ст.5 ЗУ "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг").

Фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що сфера дії Закону за суб'єктним складом учасників є обмеженою і не поширюється на: по-перше, юридичних осіб, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами; по-друге, фізичних осіб, які не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідач не є фінансовою установою в розумінні Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

Якщо Закон України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" регулює відносини лише за участю учасників ринків фінансових послуг, то регулювання відносин між юридичними особами, зокрема щодо договорів позики регулюються нормами ЦК України.

Договір позики, як загальна договірна конструкція є підставою для виникнення правовідносин, учасниками яких є будь-які фізичні або юридичні особи, оскільки ЦК України не містить жодного виключення як щодо суб'єктного складу, так і щодо права на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір яких і порядок їх одержання встановлюється договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Таким чином, Закон України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" є спеціальним нормативним актом, який регулює відносини спеціальних суб'єктів - учасників ринку фінансових послуг, і не поширюється на всіх інших юридичних і фізичних осіб - суб'єктів договору позики, правовідносини яких регулюються нормами статей 1046 - 1048 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, у зв'язку з чим рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2015 року по справі № 904/7501/14 не підлягає скасуванню.

Аналогічна правова позиція була викладена в постанові Вищого господарського суду України від 28 січня 2014 року у справі № 912/734/13.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги не спростовують ніяким чином вищенаведену правову оцінку матеріалів, обставин справи, отже, не є правовими підставами зміни чи скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16 березня 2015 року по справі № 904/1469/15.

Судовий збір за перегляд справи в апеляційному порядку покладається на скаржника по справі відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЛКОС ГРУП", смт.Радушне, Дніпропетровська область, Криворізький район - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16 березня 2015року у справі № 904/1469/15 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Матеріали справи повернути до господарського суду Дніпропетровської області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 29 квітня 2015 року.

Головуючий суддя О.М.Лисенко

Суддя О.М.Виноградник

Суддя О.В.Джихур