ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

17.03.2015р. Справа № 917/1754/14

Суддя Іваницький О.Т. розглянувши матеріали скарги та додані до неї матеріали за вхід. №211 від 18.02.2015р. канцелярії суду на неправомірні дії органу Державної служби-про визнання неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС головного управління юстиції у Полтавській області Приймак О.В. щодо ухвалення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 68 463,83 грн. від 23.01.2015 року згідно наказу господарського суду Полтавської області № 917/1754/14 від 28.11.2014 року; визнати недійсною постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС головного управління юстиції у Полтавській області Приймак О.В. щодо ухвалення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 68 463,83 грн. від 23.01.2015 року у справі № 917/1754/14 за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", вул. Шолуденка, 1, м. Київ,04116 до Комунального підприємства "Теплоенерго", вул.Чапаєва, 68, м. Кременчук, Полтавська область,39617 про стягнення 690569,28 грн.

Представники сторін:

від скаржника (боржника): Грак С.С. б/н від 03.06.2013р.

від стягувача: Поліщук Н.Г. - №43/10 від 19.09.14р.

від ВДВС: Приймак О.В. №3 від 05.01.15р.

від ГУЮ: Кушова І.Б. № 06-04/ 6854 від 31.12.2014р

17.03.2015р. представник ВПВР УДВС Головного управління юстиції у Полтавській області І.Б. Кушова за вхід.№ 3603 канцелярії суду подала відзив по суті скарги з додатками, в тексті якого прохає суд відмовити в задоволенні скарги у зв'язку з її не обгрунтованістю та безпідставністю.

Представник стягувача Поліщук Н.Г. - №43/10 від 19.09.14р. проти обставин викладених у скарзі заперечує і просить суд відмовити у її задоволені.

Представник скаржника (боржника) Грак С.С. б/н від 03.06.2013р. підтримує заявлені у скарзі вимоги і просить суд їх задовольнити.

Розглянувши матеріали скарги та заслухавши представників виконавчого провадження, оцінивши подані сторонами докази, господарський суд,

В С Т А Н О В И В - 11.11.2014 року у справі № 917/1754/14 за позовом Дочірної компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", вул. Шолуденка, 1, м. Київ,04116 до Комунального підприємства "Теплоенерго", вул.Чапаєва, 68, м. Кременчук, Полтавська область,39617 про стягнення 690569,28 грн. було винесено рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства "Теплоенерго", , м. Кременчук на користь Дочірної компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", , м. Київ заборгованість за договором № 14/12-

293 від 25.06.2012р. в розмірі 670 826,29 грн. із яких: основний борг в розмірі -553 596,00 грн., 8 358,33 грн. - 3% річних, 50 377,24 грн. інфляційних втрат, 38751,72 грн. - штраф, 19743 пені, а також витрати на сплату судового збору в розмірі - 13 812,00 грн. Відмовлено в частині стягнення пені в розмірі 19743 грн..

На виконання судового рішення у справі № 917/1754/14 28.11.2014 року було видано наказ про примусове його виконання.

30.12.14р. стягувач за вих. №31/15-9133 подав заяву про відкриття виконавчого провадження.

14.01.2015р. постановою старшого державного виконавця Приймак О.В. було відкрито виконавче провадження / ВП № 45977218 / і боржнику було надано 7-м(сім) днів для самостійного виконання наказу № 917/1754/14 від 28.11.2014 року.

Постанова за вих. № 150 від 15.01.2015 року була направлена КП "Теплоенерго" до виконання, а ДК ''Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до відома.

23.01.2015 року постановою у ВП № 45977218 виконавче провадження було приєднано до зведеного виконавчого провадження № 38275205, яке веде відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області.

У зв'язку з невиконанням добровільно наказу № 917/1754/14 від 28.11.2014 року 23.01.2015 року була винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 68463,83 грн.

Дана постанова та постанова про приєднання до зведеного виконавчого провадження

№ 38275205 була направлена на адресу боржника - 23.01.2015р. за вих. № 497 - див. а.с. 18-43.

Статтею 50 ГПК України визначено процесуальні строки (встановлення та обчислення) Строки для вчинення процесуальних дій визначаються точною календарною датою, зазначенням події, що повинна неминуче настати, чи періодом часу. В останньому випадку дію може бути вчинено протягом всього періоду. Перебіг процесуального строку, обчислюваного роками, місяцями або днями, п о ч и н а є т ь с я наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок.

Приписами статті 25 '' прийняття виконавчого документа до виконання ''Закону України ''Про виконавче провадження '' ( із змінами та доповненнями) визначено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Суд на підставі матеріалів скарги, матеріалів виконавчого провадження (ВП № 45977218) дійшов висновку, що сім днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.01. 2015 р. настав 23.01.2015 року. Боржник отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження не вжив жодних дій за період з 14.01.2015р. по 23.01.2015р., щодо добровільного виконання виконавчого документу і не надав до ВПВР УДВОС ГУЮ у Полтавській області жодного письмового документу щодо причин його невиконання тому, постановою від 23.01.2015 року старший державний виконавець Приймак О.В. правомірно (відповідно до приписів статей 25, 28 Закону України '' Про виконавче провадження '' із змінами та доповненнями) виніс постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 68463,83 грн.

Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк встановлений для його самовільного виконання.

Відповідно до статті 12 вищевказаного Закону сторони виконавчого провадження зобов'язані протягом трьох днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування ( у тому числі про зміну їх реєстрації) або місця знаходження, а боржник-фізична особа - про зміну місця роботи.

Згідно (п. 3.8.4) Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5 державний виконавець перевіряє за даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень при відкритті виконавчого провадження наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо й того самого боржника.

Скаржник не навів жодної правової підстави для скасування спірних постанов та не надав жодних доказів неправомірності дій Органу Державної служби чи старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС головного управління юстиції у Полтавській області Приймак О.В. щодо вчинення ним неправомірних дій.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про залишення скарги БЕЗ ЗАДОВОЛЕННЯ виходячи з наступного:

Відповідно до приписів пункту 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 26 грудня 2003 року № 14 " Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" (далі -Постанова) скарги щодо виконання інших рішень подаються до місцевого суду за місцем знаходження відповідного відділу державної виконавчої служби, а якщо оскаржуються дії (бездіяльність) державних виконавців та посадових осіб Департаменту та відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласного, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, - до апеляційного суду за місцем знаходження відповідного органу зазначеної служби.

При розгляді справ за скаргами на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та за зверненнями учасників виконавчого провадження суди мають керуватися положеннями ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (Рим, 4 листопада 1950 р.; ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. N 475/97-ВР), Закону N 202/98-ВР, Закону N 606-XIV, розділу XIV Господарського процесуального кодексу України, іншого законодавства, яким врегульовано ці питання.

Скарги розглядаються за правилами ст. 1212 ГПК, якщо вони стосуються примусового виконання документів, перелік яких наведений у ст. 3 Закону N 606-XIV, звернення - за правилами, встановленими Законом N 606-XIV, статтями 89, 118 - 122 ГПК, якщо цими й іншими актами законодавства передбачено вирішення судом порушуваних у зверненнях питань.

Згідно пункту 9.5 ПОСТАНОВИN 9від 17 жовтня 2012 року ''Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України'' (Із змінами і доповненнями, внесеними постановами пленуму Вищого господарського суду України від 16 січня 2013 року N 2, від 16 січня 2013 року N 3) - подання учасником виконавчого провадження скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця, інших посадових осіб органу Державної виконавчої служби начальникові відділу, якому підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу Державної виконавчої служби вищого рівня (стаття 82 Закону України "Про виконавче провадження") не може бути підставою для відмови в прийнятті скарги господарським судом, оскільки на відповідні правовідносини поширюється юрисдикція суду (статті 55, 124 Конституції України).

З приписів ст.124 Конституції України та ст.115 ГПК України вбачається, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 116 ГПК України, виконання рішення господарського суду проводиться на підставі виданого ним наказу, який згідно з положень Закону України "Про виконавче провадження", є виконавчим документом та підлягає виконанню державною виконавчою службою.

Згідно до приписів ст. 121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Пунктом 3.6.2., Інструкції про проведення виконавчих дій, Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець установлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати 7 днів, а рішень про примусове виселення - 15 днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій. При цьому вказується дата виконання.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ

Пунктом 4.3.2. Інструкції, визначено, що за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони позбавлені можливості використати надані їм Законом права, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача або за заявою боржника, або з власної ініціативи на строк до 10 днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що негайно повідомляє сторони, суд або інший орган, який видав виконавчий документ.

Пунктом 4.16.1., Інструкції встановлено, що у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби (додаток 3), стягується виконавчий збір у розмірі десяти відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом, а за невиконання рішення немайнового характеру у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника після повного виконання рішення у тому самому порядку стягується виконавчий збір - у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із боржника-громадянина і в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - з боржника - юридичної особи.

Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю після завершення строку, наданого для добровільного виконання, та встановлення, що рішення боржником у добровільному порядку не виконано. Розмір виконавчого збору визначається відповідно до вимог Закону. При подальших пред'явленнях до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута при попередньому виконанні (4.16.2. Інструкції).

Постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного дня після її винесення надсилається боржнику і може бути оскаржена до суду в 10-денний строк (п.4.16.4 Інструкції).

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у постанові №9 від 17.10.2013р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, у якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

У відповідності до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Скаржник не надав суду належних доказів щодо неправомірності дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС головного управління юстиції у Полтавській області Приймак О.В. при ухваленні постанови про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 68 463,83 грн. від 23.01.2015 року.

З урахуванням викладеного, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд вважає подану скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 32-34,43,86, 121-2 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1.Залишити скаргу /вхід. №211 від 18.02.2015р. канцелярії суд/ БЕЗ ЗАДОВОЛЕННЯ.

2.Копію ухвали направити сторонам виконавчого провадження та Управлінню ДВС Головного управління юстиції у Полтавській області (вул.Тевелєва,13, м. Полтава, 36014).

Повний текст ухвали підписано 24.03.2015р.

Суддя Іваницький О.Т.