ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2015 р. Справа № 909/2/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Бонк Т.Б.

суддів Бойко С.М.

Якімець Г.Г.

при секретарі Борщ І.О.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Калуської стоматологічної поліклініки, м.Калуш, № 77 від 12.03.2015 року

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 03.03.2015 року (суддя Максимів Т.В.)

у справі № 909/2/15

за позовом: Комунального підприємства "Водотеплосервіс", м. Калуш, Івано-Франківська область

до відповідача: Калуської стоматологічної поліклініки, м. Калуш, Івано-Франківська область

про стягнення 105 542,07 грн.

В С Т А Н О В И В:

рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 03.03.2015 року у справі № 909/2/15 позов Комунального підприємства "Водотеплосервіс" до Калуської стоматологічної поліклініки про стягнення заборгованості на суму 105 542,07 грн. задоволено. Стягнуто з Калуської стоматологічної поліклініки на користь комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради - 105 542 грн. заборгованості та 2110,86 грн. судового збору.

Рішення суду про стягнення заборгованості мотивоване тим, що судом встановлено факт порушення відповідачем свого зобов'язання щодо оплати наданих послуг, так як на виконання умов договорів постачальник/позивач забезпечив споживача/відповідача питною водою, тепловою енергією та прийманням стічних вод, однак в порушення договірних зобов'язань відповідач прийняті на себе обов'язки з оплати послуг належним чином не виконував, платежі за надані послуги сплачував з затримкою та не в повному обсязі, в результаті чого заборгованість перед позивачем становила 105 542,07 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в позові відмовити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що дане рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, так як згідно Рішення Калуської міської ради від 12.02.2015 року № 2916 "Про списання кредиторської заборгованості за спожите теплопостачання перед КП "Водотеплосервіс" та акту звірки взаєморозрахунків між КП «Водотеплосервіс» і Калуською стоматологічною поліклінікою заборгованість за теплопостачання Калуської стоматологічної поліклініки перед КП "Водотеплосервіс" відсутня.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Івано-Франківської області від 03.03.2015 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Встановлено, що між КП "Водотеплосервіс" та Калуською стоматологічною поліклінікою укладено договори №461 від 03.01.12 та №461 від 30.01.13 на водопостачання, теплопостачання та приймання стічних вод до комунальної каналізації, №461 від 02.01.14 на водопостачання та водовідведення, №461 від 02.01.14 на постачання теплової енергії (далі за текстом - договори), згідно яких КП "Водотеплосервіс" зобов"язується надавати відповідачу послуги з водопостачання, теплопостачання та водовідведення, а також приймати стічні води в обсягах, передбачених умовами договорів.

Згідно п.2.1. договорів постачальник забезпечує споживача: питною водою згідно графіку подачі води, затвердженого органами місцевого самоврядування; тепловою енергією на опалення та вентиляцію згідно термінів початку і закінчення опалювального сезону; тепловою енергією на гаряче водопостачання згідно графіків подачі води; тепловою енергією на технологічні потреби за погодженим графіком; підтримує середньодобову температуру прямої води в тепломережі у відповідності з температурним графіком; приймає стічні води цілодобово, в обсягах зазначених у додатках до договорів, якість яких повинна відповідати умовам, які необхідні для даного виду послуг відповідно до вимог чинного законодавства.

Розрахунковим періодом є календарний місяць. Розрахунки за надані послуги проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів поетапно у такому порядку: - до 20 числа розрахункового місяця 80% місячної вартості у відповідності до очікуваної вартості споживання послуг в розрахунковому місяці; - кінцевий розрахунок за надані послуги здійснюється споживачем на розрахунковий рахунок постачальника згідно виставленого рахунку протягом 3-х банківських днів з дня отримання рахунку, за мінусом оплаченої вартості в розрахунковому періоді (п.6.1. договорів).

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір є підставою виникнення господарських зобов"язань.

Як встановлено, взаємні права та обов'язки між сторонами виникли внаслідок договору про надання послуг.

Відповідно до ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.903 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як унормовано ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Підтвердженням належного виконання позивачем договірних зобов'язань по наданню послуг у вигляді забезпечення споживача/відповідача питною водою, тепловою енергією та прийманням стічних вод, згідно тарифів затверджених постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг №58 від 03.02.12 (а.с. 34), підтверджується актами приймання - передачі послуг за період з 31.10.12 по 31.03.14 (а. с. 17-29), які підписані у двосторонньому порядку та скріплені печатками юридичних осіб без зауважень.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем не виконано свого договірного обов'язку з оплати наданих послуг у повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 105 542,07 грн., що вбачається з Довідки КП «Водотеплосервіс» Калуської міської ради від 29.12.2014 року № 2365 (а.с.42).

З метою досудового врегулювання спору, позивачем на адресу відповідача неодноразово направлялися претензії вих.№1713/64 від 26.11.13 (а. с. 31, Т. 1), №706/33 від 22.05.14 (а.с. 33) з вимогою терміново оплатити заборгованість. Проте, дані вимоги залишені відповідачем без задоволення, натомість направлено лист №492 від 02.12.13 (а.с. 32) з повідомленням про те, що борг буде погашено при виділенні коштів Калуською міською радою.

Станом на момент прийняття рішення судом першої інстанції в матеріалах справи були відсутні докази, які б підтвердили сплату відповідачем вищевказаного боргу.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про задоволення позову про стягнення з відповідача 105 542,07 грн. ґрунтується на належних доказах в матеріалах справи, а відтак, погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позову.

До апеляційної скарги відповідачем долучено копію Рішення Калуської міської ради від 12.02.2015 року № 2916 «Про списання кредиторської заборгованості за спожите теплопостачання перед КП «Водотеплосервіс» на підтвердження списання з Калуської стоматологічної поліклініки заборгованості у розмірі 105 542,07 грн. У зв'язку з цим, відповідач в апеляційній скарзі просить апеляційний суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами (Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.11 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Апеляційний суд звертає увагу на те, що рішення суду першої інстанції переглядається на момент його прийняття судом першої інстанції з врахуванням тих доказів, які були в матеріалах справи саме на момент прийняття рішення судом першої інстанції.

Станом на момент прийняття рішення судом першої інстанції в матеріалах справи були відсутні докази, які б підтвердили сплату відповідачем вищевказаного боргу чи списання такого боргу.

Відповідно до ч.1 ст.101 ГПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами. Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

В даному випадку, скаржником надано новий, додатковий доказ в суді апеляційної інстанції без обгрунтування поважності причин неможливості подання такого в суді першої інстанції, а тому апеляційний господарський суд не приймає його.

Рішення Рішення Калуської міської ради від 12.02.2015 року № 2916 «Про списання кредиторської заборгованості за спожите теплопостачання перед КП «Водотеплосервіс» на підтвердження списання з Калуської стоматологічної поліклініки заборгованості у розмірі 105 542,07 грн. може бути враховано при виконанні рішення суду у випадку подання наказу до виконання та відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте з урахуванням усіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судові витрати, у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення слід залишити за скаржником.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 03.03.2015 року у справі № 909/2/15 - залишити без змін.

Апеляційну скаргу Калуської стоматологічної поліклініки, м.Калуш, № 77 від 12.03.2015 року - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови складено 24.04.2015 року.

Головуючий-суддя Бонк Т.Б.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Якімець Г.Г.