КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2015 р. Справа№ 910/13475/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Самсіна Р.І.

Шаптали Є.Ю.

при секретарі судового засідання Котовський С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Лакуша А.В. - за довіреністю б/н від 27.02.2015 року;

від відповідача: Миколаєнко Є.В. - за довіреністю № 02/02-2015 від 02.02.2015 року;

від третьої особи-1: не з`явились;

від третьої особи-2: Шикеринець Р.І. - за довіреністю № 2-264 від 29.12.2014 року,

у відкритому судовому засіданні розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промпостач сервіс 2007"

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2014 року

у справі № 910/13475/14 (головуючий суддя Бондарчук В.В., судді Отрош І.М., Сташків Р.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промпостач сервіс 2007"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фокс-Проект"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз"

про неналежне виконання договірних зобов'язань та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Промпостач сервіс 2007" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фокс-Проект" про неналежне виконання договірних зобов'язань та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.10.2014 року у справі №910/13475/14 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Національну акціонерну компанію "Нафтогаз України".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.11.2014 року у справі №910/13475/14 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.12.2014 року у справі №910/13475/14 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Промпостач сервіс 2007" подало до Київського апеляційного господарського суду скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2014 року у справі № 910/13475/14 у повному обсязі та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги мотивовано невідповідністю висновків викладених у рішенні господарського суду фактичним обставинам справи та порушенням норм матеріального права.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Агрикової О.В.

На підставі ст.ст. 4-6, 6-9 Господарського процесуального кодексу України, п. 3.1.7 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року № 30, згідно п. 2.1 рішення зборів суддів Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2014 року, сформовано для розгляду даної апеляційної скарги колегію суддів у складі Агрикова О.В. (головуючий), Рудченко С.Г., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2015 року розгляд апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Промпостач сервіс 2007" призначено на 18.02.2015 року у визначеному складі суддів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.02.2015 року колегією суддів відкладено розгляд справи на 25.02.2015 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 року колегією суддів відкладено розгляд справи на 04.03.2015 року.

У зв'язку з перебуванням головуючого судді Агрикової О.В. у відпустці, розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2015 року, відповідно до пп. 3.1.13 п. 3.1 Положень про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/13475/14, та сформовано для розгляду даної апеляційної скарги колегію суддів у складі Гончаров С.А. (головуючий), Самсін Р.І., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2015 року розгляд апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Промпостач сервіс 2007" призначено на 18.03.2015 року у визначеному складі суддів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.03.2015 року колегією суддів відкладено розгляд справи на 15.04.2015 року.

Третя особа-1 до судового засідання, що відбулось 15.04.2015 року, не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання.

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представників третьої особи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, та, за таких обставин, розгляд справи за відсутності третьої особи є можливим.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, Київський апеляційний господарський суд вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Згідно ст.101 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується наступним.

25.02.2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Промпостач сервіс 2007" (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Фокс-Проект" (продавець) було укладено договір №05/02-ГП купівлі-продажу природного газу.

У відповідності до п.1.1. вказаного договору продавець зобов'язується продати покупцю для подальшої реалізації в період лютого 2014 року природний газ з ресурсу НАК "Нафтогаз України", а покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах даного договору.

Згідно п. 2.1.3. договору, відповідач бере на себе зобов'язання передати позивачу акти приймання-передачі природного газу і рахунки на його оплату.

Відповідно до п. 4.1. договору, відповідач зобов'язується поставити позивачу природний газ в період лютого 2014 року на пунктах виміру, які знаходяться на пунктах прийому-передачі газу в газотранспортну систему України.

Пунктом 5.3. договору визначено, що загальна вартість природного газу, який відповідач зобов'язується передати позивачу по даному договору в період лютого 2014 року визначається загальною вартістю об'ємів поставки природного газу на підставі актів приймання-передачі та на момент укладення даного договору складає 20145218,40 грн.

Як зазначалось, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Промпостач сервіс 2007" полягають у зобов'язанні відповідача виконати умови договору № 05/02-ГП від 25.02.2014 року купівлі-продажу природного газу.

Спір у справі, виник на думку позивача, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору №05/02-ГП купівлі-продажу природного газу від 25.02.2014 року в частині передачі природного газу.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не мав обсягів природного газу у розмірі 5400,000 тис. куб. метрів, підтверджених Оператором та згідно чинного законодавства не мав законного та обгрунтованого права проводити поставку природного газу позивачеві у зазначених обсягах на час укладення договору №05/02-ГП купівлі-продажу природного газу від 25.02.2014 року.

Проте, колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з такими висновками, викладеними у рішенні місцевого господарського суду, та вважає їх такими, що не відповідають обставинам справи, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

У відповідності до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Колегією суддів встановлено, що укладений між сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір №05/02-ГП купівлі-продажу природного газу від 25.02.2014 року є договором купівлі-продажу.

У відповідності до статі 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 Цивільного кодексу України.

У відповідності до п.2.1.1. продавець бере зобов'язання здійснити передачу природного газу покупцю відповідно до умов даного договору.

Пунктом 3.4. договору передбачено, що відповідач зобов'язується передати позивачу по даному договору в період лютого 2014 року обсяг природного газу 5400,000 тис. (п'ять мільйонів чотириста тисяч) куб. метрів.

Разом з тим ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлює, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На виконання умов договору між сторонами було підписано акт прийому-передачі фактичних обсягів природного газу від 28.02.2014 року, скріплений підписами та печатками сторін.

У відповідності до вказаного акту, сторони зазначили, що згідно договору купівлі-продажу природного газу №05/02-ГП від 25.02.2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фокс-Проект» передало, а товариство з обмеженою відповідальністю «Промпостач Сервіс 2007» прийняло у лютому 2014 року природний газ в обсязі 5400,00 тис. м. куб.

Також, 28.02.2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фокс-Проект» та товариством з обмеженою відповідальністю «Промпостач Сервіс 2007» було укладено акт прийому-передачі №РН-0000002 про передачу природного газу у кількості 5400,00 тис. куб. м.

Згідно п. 4.2. договору, газ вважається переданим відповідачем та прийнятий позивачем після підписання акту приймання-передачі газу уповноваженими особами відповідача та позивача. При цьому, до позивача повністю переходить право власності на природний газ.

У відповідності до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 334 Цивільного кодексу України, передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, враховуючи підписання між сторонами акту приймання-передачі газу, у відповідності до п.4.2. договору, до позивача перейшло право власності на природний газ з балансу відповідача в об'ємі 5 400,00 тис. куб. м.

З матеріалів справи вбачається, що листом №02/04-14 від 08.04.2014 року (а.с. 20) товариство з обмеженою відповідальністю «Фокс-Проект» щодо фактичного розподілу в лютому 2014 року повідомило, що фактичний розподіл природного газу в лютому 2014 року з ресурсів товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Ірида» в обсязі 1 475,168 тис. куб. м. вважати дійсним в розрізі розподілу на наступні підприємства: товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-Газ Бюро» - 892,673 тис. куб. м.; товариство з обмеженою відповідальністю «Промпостач Сервіс 2007» - 82,495 тис. куб. м.; товариство з обмеженою відповідальністю «ВТ Груп» - 500,000 тис. куб. м.

Листом №03/05-14 від 14.05.2014 року (а.с. 135) товариство з обмеженою відповідальністю «Фокс-Проект» щодо фактичного розподілу природного газу в лютому 2014 року повідомило, що товариство з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Іріда» змогла виконати свої зобов'язання по постачанню природного газу з ресурсу лютого 2014 року лише в обсязі 1475,168 тис. куб. м.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фокс-Проект» запропонувало фактичний розподіл природного газу в лютому 2014 року з ресурсів товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Іріда» в обсязі 1475,168 тис. куб. м. вважати дійсним в розрізі розподілу на наступні підприємства: товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-Газ бюро» - 892,673 тис. куб. м.; товариство з обмеженою відповідальністю «Промпостач Сервіс 2007» - 82,495 тис. куб. м.; товариство з обмеженою відповідальністю «ВТ Груп» - 500,000 тис. куб. Інші розподілені обсяги природного газу, а саме: товариство з обмеженою відповідальністю «Промпостач Сервіс 2007» - 97,505 тис. куб. м.; споживачі товариства з обмеженою відповідальністю «Константа Енерго Проект» - 2076,057 тис. куб. м. будуть покриті відповідачем шляхом заміщення обсягів постачання природного газу з ресурсу травня 2014 року.

Тобто, з матеріалів справи вбачається наявність у відповідачаобєктивної можливості поставити позивачу природний газ в обсязі 1475,168 тис. куб. м.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Підставами для постачання природного газу споживачу є: наявність договору з газопостачальним підприємством для забезпечення об'єктів газоспоживання споживача природним газом; наявність договору газорозподільним/газотранспортним підприємством на розподіл/транспортування природного газу для забезпечення ним об'єктів газоспоживання споживача; наявність підтвердженого обсягу газу, виділеного для забезпечення об'єктів газоспоживання споживача; відсутність заборгованості споживача перед іншими газопостачальними підприємствами за поставлений природний газ або наявність згоди постачальника, перед яким виникла заборгованість; відсутність заборгованості перед газорозподільним/газотранспортним підприємством за послуги з розподілу/транспортування природного газу; наявність у споживача відповідної служби з технічного обслуговування об'єктів газоспоживання, а за її відсутності - укладений договір на технічне обслуговування об'єктів газоспоживання; наявність договору на постачання природного газу з гарантованим постачальником, дія якого призупиняється на час дії договору з іншим постачальником природного газу (у разі укладення договору на постачання з газопостачальним підприємством, яке не визначене гарантованим постачальником для цього споживача) (п. 4.3. постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики «Про затвердження Правил користування природним газом для юридичних осіб» №1181 від 13.09.2012 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що станом на час розгляду наявні підстави для постачання природного газу відповідачем на користь позивача.

Колегією суддів встановлено, що умовами договору передбачено обов'язок продавця поставити природний газ покупцю в період лютого 2014 року обсягом 5400,00 тис. куб. м., з яких продавець мав можливість поставити 1475,168 тис. куб. м.

Проте, місцевий суд дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002 кожна особа має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий. Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб'єктом правовідносин інших засобів правового захисту. Держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов'язком особи, яка потребує такого захисту.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов'язку в натурі.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а саме зобов'язанню відповідача поставити природний газ позивачу в обсязі 1475,168 тис. куб. м.

З огляду на таке, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Промпостач сервіс 2007" є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині зобов'язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Фокс-Проект" виконати умови договору №05/02-ГП купівлі-продажу природного газу від 25.02.2014 року - в частині поставки Товариству з обмеженою відповідальністю "Промпостач сервіс 2007" природного газу в обсязі 1475,168 тис. куб. м.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи (п. 3).

З огляду на викладені вище обставини, з урахуванням положень п. 3 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, колегія апеляційного суду дійшла висновку, що рішення господарського суду міста Києва від 18.12.2014 року у справі № 910/13475/14 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Промпостач сервіс 2007" підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промпостач сервіс 2007" на рішення господарського суду міста Києва від 18.12.2014 року у справі № 910/13475/14 - задовольнити частково.

Рішення господарського суду міста Києва від 18.12.2014 року у справі № 910/13475/14 - скасувати частково.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Промпостач сервіс 2007" - задовольнити частково.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Фокс-Проект" (04071, м. Київ, вул. Оболонська, 37, ) виконати умови договору №05/02-ГП купівлі-продажу природного газу від 25.02.2014 року - в частині поставки Товариству з обмеженою відповідальністю "Промпостач сервіс 2007" (04053, м. Київ, провулок Киянівський, буд. 3-7, оф. 111, ) природного газу в обсязі 1475,168 тис. куб. м.

В іншій частині рішення господарського суду міста Києва від 18.12.2014 року у справі № 910/13475/14 - залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фокс-Проект" (04071, м. Київ, вул. Оболонська, 37, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промпостач сервіс 2007" (04053, м. Київ, провулок Киянівський, буд. 3-7, оф. 111, ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 166,39 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фокс-Проект" (04071, м. Київ, вул. Оболонська, 37, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промпостач сервіс 2007" (04053, м. Київ, провулок Киянівський, буд. 3-7, оф. 111, ) витрати зі сплати судового збору за позивної заяви в розмірі 332,76 грн.

Доручити Господарському суду міста Києва видати накази.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді Р.І. Самсін

Є.Ю. Шаптала