УХВАЛА

про повернення позовної заяви

20.04.2015Справа № 910/9928/15

Суддя Ващенко Т.М., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмежною відповідальністю "Царичанський консервний завод"

до Фізичної особи-підприємця Шереметьєав Олексія Євгеновича

про стягнення 191 415,39 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Царичанський консервний завод» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Шереметьєва Олексія Євгеновича про стягнення 191 415,39 грн.

Подана Товариством з обмеженою відповідальністю «Царичанський консервний завод» позовна заява про стягнення 191 415,39 грн. не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст. ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 року).

У Рішенні у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 року зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Відповідно до п. 59 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.09., внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення.

Разом з тим, поданий позивачем опис вкладення в цінний лист № б/н та фіскальний чек № 0963 про відправку поштової кореспонденції відповідачу датовані 05.03.15. що свідчить про відправку відповідачу іншої кореспонденції, а не копії позовної заяви № б/н від 07.04.15.

Щодо наданого позивачем інших опису вкладення від 07.04.15. та фіскального чеку № 0901 від 07.04.15., суд відзначає наступне.

В п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» визначено, що у разі коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії лише самої заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 ГПК.

Як встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Царичанський консервний завод» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № б/н від 07.04.15. з додатками в кількості десять на 249 аркушах (не враховуючи описи вкладення, фіскальні чеки та квитанцію про сплату судового збору), при цьому пункт 10 додатків включає в себе 205 аркушів видаткових накладних.

Однак, відповідно до опису вкладення у цінний лист від 07.04.15. та фіскального чеку № 0901 від 07.04.15. вбачається, що відповідачу позивачем не було направлено позовну заяву № 6ищ-15, ксерокопію статуту, ксерокопію наказу № 16 від 01.06.12., ксерокопію протоколу № 5 від 31.02.12., ксерокопію довіреності № 1 від 03.01.15. всього на 15 (п'ятнадцяти) аркушах.

Таким чином, перерахунок додатків (перелік документів) доданих до позовної заяви не відповідає кількості додатків, зазначених в описі вкладення.

Отже, позивачем не направлено відповідачу всі додатки до позовної заяви, чим порушено приписи ГПК України.

Крім того, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Шереметьєва Олексія Євгеновича, подавши через відділ діловодства суду позовну заяву № б/н від 07.04.15. Проте, з пункту 1 наданого опису вкладення у цінний лист від 07.04.15. вбачається, що відповідачу позивачем направлено «позовну заяву № 6ищ-15».

Таким чином, в суду відсутня можливість встановити факт направлення відповідачу саме позовної заяви заяву № б/н від 07.04.15. та доданих до неї документів.

Зазначені обставини є суттєвими, оскільки нормами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву, з урахуванням усіх обставин, на які посилається позивач та поданих ним доказів.

В свою чергу, позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Вказану правову позицію викладено в постанові Вищого господарського суду України від 28.05.13. у справі № 910/3651/13 та в постановах Вищого господарського суду України від 26.09.12. № 05-5-45/2793, № 5017/606/2012 від 29.05.12. та № 910/3651/13 від 28.05.13.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог ст. ст. 56, 57 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що приписи ст. 63 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд дійшов висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути без розгляду.

Звернути увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до Господарського суду міста Києва з позовом.

Суддя Т.М. Ващенко