Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "30" квітня 2015 р. Справа № 906/312/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Семенюк В.С. - довіреність за вих. №1.20/6-178 від 31.01.2015;

від відповідача: не з'явився.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Житомирського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до ДП "Житомирський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" в особі Філії "Зарічанська ДЕД"

про стягнення 14000,00 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 14000,00 грн., з яких: 7000,00 грн. - штраф, 7000,00 грн. - пеня.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач уповноваженого представника в судове засідання не направив, відзиву на позовну заяву не надав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 23).

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Проте, відповідач своїм правом на участь у засіданні суду та наданні письмових або усних пояснень не скористався, а тому, беручи до уваги те, що неявка в засідання суду відповідача або його представника, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами згідно із ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України "Про захист економічної конкуренції" від 11.01.2001 № 2210-III, державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб'єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України.

Згідно ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" від 26.11.1993 № 3659-ХІІ, розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб'єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв'язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про зобов'язання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.

Згідно п. 2 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є зловживання монопольним (домінуючим) становищем.

Також ч. 1 ст. 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Крім цього п. 1 ч. 2 ст. 13 вищезгаданого закону передбачає, що зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку визнається встановлення таких цін чи інших умов придбання або реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку

Відповідно до ст. 51 Закону України "Про захист економічної конкуренції", порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Рішенням Адміністративної колегії Житомирського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 05.03.2014 №1.16/-14р (п.1) визнано, що ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в особі Філії «Зарічанська ДЕД» (підприємство) протягом 2012-2013 років та поточного періоду 2014 року займає монопольне становище на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в межах відповідної зони обслуговування с. Зарічани Житомирського району, з частками 100 відсотків відповідно.

Пунктом 2 цього ж рішення визнано дії підприємства, які полягають у встановлені та застосуванні з 01 березня 2013 року економічно необґрунтованих тарифів на послуги утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною 1 та пунктом 1 частини 2 статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживанні монопольним становищем шляхом встановлення таких цін реалізації товару, які не можливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку.

Пунктом З рішення адміністративна колегія відділення за вчинення порушення, зазначеного в пункті 2 рішення, відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" на підприємство накладено штраф у розмірі 7000 грн.

Також п. 4 рішення зобов'язано підприємство у місячний строк з одержання рішення припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене у пункті 2 рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (Закон), якою визначено порядок виконання рішень та розпоряджень органів Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Копія рішення надіслана позивачем з супровідним листом від 06.03.2014 №1.20/5-592 (а.с. 7) на адресу ДП "Житомирський облавтодор" ПАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" та отримана ним 07.03.2014, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 12).

Статтею 6 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» передбачено, що адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України.

Згідно з ч. 2 ст. 56 Закону, рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону, особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Виходячи з наведеного, штраф за рішенням відділення відповідачу необхідно було сплатити до 07.05.2014, а зобов'язання виконати до 07.04.2014.

Частиною 8 ст. 56 Закону України „Про захист економічної конкуренції" встановлено, що протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкти господарювання зобов'язані надіслати на адресу Антимонопольного комітету України або його територіальних відділень документи, підтверджують сплату штрафу.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону, заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Підприємством рішення відділення у встановлений чинним законодавством термін до господарського суду не оскаржено, отже рішення є таким, що не втратило юридичної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону, за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Згідно перевіреного судом розрахунку позивача, розмір пені становить - 29925,00 грн. (а.с. 4).

Оскільки, відповідно до частини п'ятої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розмір пені не може перевищувати розмір штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України, то сума пені складатиме 7000 грн.

Згідно даних позивача, станом на день розгляду справи пеня в сумі 7000,00 грн. за прострочення сплати штрафу не сплачена.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону, у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Як визначає ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог, в тому числі доказів сплати штрафу та пені (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

Сплата судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,43,44,49,75,2-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ДП "Житомирський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (10003, м. Житомир, вул. Перемоги, 75, ід. код 32008278)

- на користь Житомирського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (10014, м. Житомир, майдан Корольова, 12, ід. код 20403042)

- 7000,00 грн. штрафу та 7000,00 грн. пені, із зарахуванням зазначених сум в дохід загального фонду Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків по коду класифікації доходів бюджету 21081100 (символ звітності 106).

3. Зобов'язати ДП "Житомирський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (10003, м. Житомир, вул. Перемоги, 75, ід. код 32008278) виконати зобов'язання, передбачене пунктом 4 рішення адміністративної колегії Житомирського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 05.03.2014 №1.16/-14р у справі №4.7.2-111/2013.

4. Стягнути з ДП "Житомирський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (10003, м. Житомир, вул. Перемоги, 75, ід. код 32008278)

- в дохід Державного бюджету України - 3045,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 30.04.15

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2 - позивачу (рек.);

3 - відповідачу (рек. з повід.)