РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2015Справа №910/3235/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Ясень - 3000»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «ГСП»

Про стягнення 78 403,39 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача Бойчук І.В., довіреність № 79 від 29.01.2015

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ясень - 3000» (далі - позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Товариство з обмеженою відповідальністю «ГСП» (далі - відповідач) про стягнення 78 403,39 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем не виконуються умови договору № 13022012 від 13.11.2012р.

Ухвалою суду від 14.02.2015р. порушено провадження у справі № 910/3235/15-г та призначено розгляд на 27.03.2015 р.

27.03.2015р. позивач подав через канцелярію суду документи по справі та заяву про зміну предмету позову, згідно якої уточнив свої позовні вимоги та зменшив їх.

27.03.2015р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі, підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, з урахуванням поданої заяви про зміну предмету позову.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини своєї відсутності суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Суд відклав розгляд справи на 30.04.2015р., у зв'язку з відсутністю представника відповідача.

27.04.2015р. позивач подав через канцелярію суду документи по справі.

27.04.2015р. представник позивача у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги, з урахуванням заяви про зміну предмету позову.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини своєї відсутності суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Суд вирішив задовольнити уточнені позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2012 року у порядку усної домовленості щодо поставки лісоматеріалів ТОВ «ГСП» (постачальник, відповідач) надав ТОВ «Ясень-3000» (покупець, позивач) рахунок на оплату №9 у сумі - 3045,00 грн. для внесення передоплати.

13 лютого 2012 року ТОВ «ГСП» (Постачальник) та ТОВ «Ясень-3000» (Покупець) закріпили усну домовленість та уклали договір поставки продукції (лісоматеріалів) №13022012 (далі - Договір). Того ж дня було укладено Додаток № 1 до договору - специфікацію.

Постачальник був зобов'язаний на підставі договору поставити продукцію - 20 м3 лісоматеріалів, у якості та складі визначеному у договорі та додатку №1 до нього - специфікації.

Відповідно до п.2.1. договору поставки, строк поставки продукції за договором складає 21 календарний день, строк поставки відраховується з моменту внесення покупцем визначеної договором передоплати на рахунок постачальника.

За умовами договору, постачальник зобов'язаний завчасно направити покупцю відвантажувальну рознарядку визначену у п. 2.4. договору. Відповідно до п. 3.1. Договору постачальник зобов'язаний повідомити приблизно за три дні до повної готовності продукції. Згідно п. 3.3. Постачальник зобов'язаний відвантажити продукцію на транспорт наданий Покупцем.

На виконання умов договору 13.02.2012р. позивач перерахував на рахунок відповідача 3045,00 грн., проте в порушення умов договору, відповідач товар не поставив, кошти не повернув.

Внаслідок не врегулювання спору у досудовому порядку, позивач подав на розгляд суду позов, в якому просив суд стягнути з відповідача 3898,43 грн., з яких: 3045,00 грн. - основного боргу, 853,43 грн. - відсотки за користування чужими грошовими коштами, а також просив суд стягнути з відповідача 1827,00 грн. - судового збору та 1000,00 грн. - вартості адвокатських послуг.

Укладений між сторонами договір за своєю юридичною природою є договором поставки.

Відповідно до п.1 ст.712 ЦК України, за договором поставки постачальник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.2 ст.712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати.

Згідно з ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. п. 6.1 та 6.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" проценти річних, про які йдеться у ч. 2 ст. 625 ЦК України, необхідно відрізняти від процентів за користування чужими коштами, передбачених ст. 536 цього Кодексу. Стягнення процентів річних є заходом відповідальності за порушення грошового зобов'язання і одночасно, як зазначалося, способом захисту майнового права та інтересу кредитора, тобто зобов'язанням сплатити кошти, тоді як проценти, зазначені у вищезгаданій ст. 536 ЦК України, це плата за користування чужими коштами, в тому числі безпідставно одержаними або збереженими грішми. Така ж позиція висвітлена у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2014 року у спр. № 3-90ГС14.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позивач також просив суд стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 1827,00 грн. та 1000,00 грн. - вартості адвокатських послуг

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов'язані з розглядом справи, у тому числі і адвокатські послуг, при задоволенні позову, покладаються на відповідача, у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 173, 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 625, 629, 712, 714 ЦК України, ст.ст. 22, 33, 49, 81-1, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГСП» (, 03148, м.Київ, вул. Гната Юри 18-А, к.58) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ясень - 3000» (, 03126 м. Київ, вул. Івана Лепсе 34-В, кв.48) 3045 (три тисячі сорок п'ять) грн. - основного боргу, 853 (вісімсот п'ятдесят три) грн. 43 коп. - відсотків за користування чужими грошовими коштами, 1000 (одну тисячу) грн. - вартості адвокатських послуг та судовий збір у розмірі 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено 30.04.2015р.)

Суддя В.І.Мельник