РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2015Справа №910/5298/15-г

За позовом: приватного акціонерного товариства Страхова компанія " ВУСО"

до: відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА"

про: стягнення 12 739,36 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача: Кобець Р.Ю. - пред.по дов.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом приватного акціонерного товариства Страхова компанія " ВУСО" до відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" про стягнення 12 739,36 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва порушено провадження у справі №910/5298/15-г.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № -02 від 22.08.2012 року внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки «Ssang Yong Korado», державний реєстраційний номер СН4742 АМ, а тому позивачем отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність водія транспортного засобу - «ВАЗ 2105», державний реєстраційний номер СН 6581 АС, застрахована відповідачем на підставі полісу серії АВ/9201871, а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи про те, що цивільно-правова відповідальність водія Кит Р.В. застрахована приватним акціонерним товариством «Українська охоронна-страхова компанія» відповідно до поліса АС/0628056, в зв'язку з чим належним відповідачем є саме приватне акціонерним товариством «Українська охоронна-страхова компанія».

У судовому засіданні 22.04.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Враховуючи наявність доказів належного повідомлення відповідача про час і місце проведення судового засідання, відсутність доказів неможливості прибуття в судове засідання представника відповідача, достатність матеріалів для прийняття рішення по суті, суд, відповідно до приписів ст.75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.08.2012 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (страховик) та Онопрієнком Володимиром Івановичем (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № -02 від 22.08.2012 року, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом.

Предметом страхування за договором є автомобіль марки «Ssang Yong Korado», державний реєстраційний номер СН4742 АМ на випадок дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу страхувальника.

14.04.2013 року в місті Севастополі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ssang Yong Korado», державний реєстраційний номер СН4742 АМ під керуванням Онопрієнка Володимира Івановича та автомобіля «ВАЗ 2105», державний реєстраційний номер СН 6581 АС, що належить Семенову В.М. під керуванням Кита Руслана Васильовича, що підтверджується Постановою Балаклавського районного суду міста Севастополя у справі №762/1335/13-п, якою Кита Руслана Васильовича визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративного правопорушення.

15.04.2013 страхувальником було повідомлено страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди та подано заяву на виплату страхового відшкодування.

Відповідно до Рахунку № 6 від 04.06.2013 року, складеного ФОП Чорний В.А., вартість ремонту автомобіля «Ssang Yong Korado», державний реєстраційний номер СН4742 АМ складає 12 292,62 грн.

Страховим актом №2797-02 від 26.06.2013 року пошкодження наземного транспортного засобу «Ssang Yong Korado», державний реєстраційний номер СН4742 АМ визнано позивачем страховим випадком та призначено до виплати в якості страхового відшкодування 12 292,62 грн.

Платіжним дорученням №7430 від 26.06.2013 року на підставі заяви страхувальника на виплату страхового відшкодування позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 12 292,62 грн. на рахунок ФОП Чорного В.А.

Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат (затрат) переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Як вбачається з ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана, серед іншого, з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів", об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" передбачено, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоду про розмір страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки.

Відповідно до п.36.4 ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які

надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

Наявними в матеріалах справи доказами, а саме страховим актом №2797-02 від 26.06.2013 року, платіжним дорученням №7430 від 26.06.2013 року підтверджується те, що між позивачем та страхувальником за Договором добровільного страхування досягнуто згоди щодо розміру страхового відшкодування. Страхове відшкодування в розмірі 12 292,62 грн було виплачено позивачем особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

У відповідності до пункту 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Водночас, Законом України «Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов'язкового проведення професійної оцінки шкоди, завданої при ДТП транспортному засобу, суб'єктами оціночної діяльності та необхідність відшкодування шкоди не ставиться у залежність від проведення такої оцінки.

Відповідно до пункту 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395) значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

З наявного в матеріалах справи свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля вбачається, що рік випуску автомобіля - 2012р., а отже на момент ДТП строк його експлуатації не перевищував семи років. Таким чином, підстав для вирахування зносу в даному випадку немає.

Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат (затрат) переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Матеріалами справи та поясненнями сторін підтверджується, що цивільна відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ 2105», державний реєстраційний номер СН 6581 АС застрахована відповідачем згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АВ/9201871.

У зв'язку з тим, що цивільно-правову відповідальність осіб, які на законній підставі користуються автомобілем марки «ВАЗ 2105», державний реєстраційний номер СН 6581 АС застраховано відповідачем на підставі полісу АВ/9201871, то саме відповідач зобов'язаний відшкодувати шкоду, заподіяну позивачу в межах ліміту відповідальності.

При цьому, посилання відповідача на те, що цивільно-правова відповідальність водія Кит Р.В. застрахована приватним акціонерним товариством «Українська охоронна-страхова компанія» відповідно до поліса АС/0628056, в зв'язку з чим належним відповідачем є саме приватне акціонерним товариством «Українська охоронна-страхова компанія», як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог судом до уваги не береться, оскільки як вбачається з листа №6066 від 08.07.2014 року приватним акціонерним товариством «Українська охоронна-страхова компанія» відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування з підстав нікчемності полісу АС/0628056.

Позивач звертався до відповідача з регресною вимогою №3480 від 30.07.2014 року щодо виплати страхового відшкодування, яка отримана відповідачем 18.09.2014 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідачем доказів сплати позивачу страхового відшкодування суду не надано, в зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 12 292,62 грн підлягають задоволенню.

У зв'язку з несплатою відповідачем страхового відшкодування, позивачем нараховано відповідачу 12 673,69 грн - інфляційних втрат та 65,67 грн 3 % річних за період з 18.12.2014 року по 20.02.2015 року.

Статтею 979 ЦК України встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхувальнику грошову суму (страхову виплату).

Отже, оскільки зобов'язання страховика у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов'язання є грошовим.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Таким чином, зобов'язання між сторонами можуть виникати як з договірних, так і з позадоговірних відносин. При цьому, зобов'язання відповідача перед позивачем у даній справі щодо сплати коштів в порядку регресу є позадоговірним.

Грошове зобов'язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема і з факту завдання майнової шкоди іншій особі, а отже, між сторонами у справі існує саме грошове зобов'язання, яке виникло з позадоговірних відносин - делікту.

Як встановлено судом, відповідачем 18.09.2014 року отримано регресну вимогу №3480 від 30.07.2014 року щодо виплати страхового відшкодування.

Відповідно до п.36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Проте, відповідач у встановлений законодавством строк свого обов'язку по виплаті на користь позивача страхового відшкодування не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання.

В ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих за період з 18.12.2014 року по 20.02.2015 року з суми боргу 12 292,62 грн , у зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача 381,07 грн - інфляційних втрат та 65,67 грн - 3 % річних.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" (02081, м.Київ, вул.Здолбунівська, буд.7-Д, ) на користь приватного акціонерного товариства Страхова компанія " ВУСО" (03680, м.Київ, вул.Казимира Малевича, буд.31, ) 12 292 (дванадцять тисяч двісті дев'яносто дві) грн 62 коп - суми страхового відшкодування, 65 (шістдесят п'ять) грн 67 - 3 % річних, 381 (триста вісімдесят одну) грн 07 коп - інфляційних втрат та 1827 (тисячу вісімсот двадцять сім) грн 00 коп - витрат по сплаті судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Повне рішення складено 24.04.2015.

Суддя Л.М. Шкурдова