КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2015 р. Справа№ 5011-36/12183-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Яковлєва М.Л.

Ільєнок Т.В.

за участю представників:

від позивача: представник - Шифрук А.О. - за довіреністю,

від відповідача: не з'явився,

від ДВС: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Український Інноваційний Банк"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.03.2015 р.

за скаргою Публічного акціонерного товариства "Український Інноваційний Банк"

на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві

у справі № 5011-36/12183-2012 (головуючий суддя Зеленіна Н.І., судді Гумега О.В., Шкурдова Л.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Паріо Плюс", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Український Інноваційний Банк", м. Київ

про стягнення 274 694,14 грн.,

за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Український Інноваційний Банк", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паріо Плюс", м. Київ

про встановлення нікчемності правочину,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.06.2014 р. у справі № 5011-36/12183-2012 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Паріо плюс" до Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" про стягнення 274 694,14 грн. задоволено частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Паріо плюс" 105 688,95 грн. основного боргу, 167 955,31 грн. неустойки та 5 472,89 грн. судового збору, у задоволенні зустрічного позову Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паріо плюс" про встановлення нікчемності правочину відмовлено.

Рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2014 р. залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2014 р. та постановою Вищого господарського суду України від 10.12.2014 р.

18.12.2014 р. Господарським судом міста Києва на виконання зазначеного рішення видано відповідний наказ.

Від Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" до господарського суду міста Києва надійшла скарга на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві.

Скарга мотивована тим, що постанова Відділу ДВС від 02.02.2015 р. про відкриття виконавчого провадження № 46284200 є такою, що винесена з порушенням ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", а тому Публічне акціонерне товариство "Український інноваційний банк" просить визнати незаконним дії державного виконавця та зобов'язати державного виконавця скасувати постанову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2015 р. у справі №5011-36/12183-2012 у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві у справі № 5011-36/12183-2012 відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Український Інноваційний Банк" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить задовольнити апеляційну скаргу, задовольнити скаргу на дії органу державної виконавчої служби.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при прийнятті оскаржуваної ухвали судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до прийняття неправильного рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Паріо Плюс"заперечує проти доводів апеляційної скарги та просить відмовити в її задоволенні.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Відповідач та відділ ДВС явку своїх представників в судове засідання не забезпечили, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Згідно роз'яснень п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка представників відповідача та відділу ДВС в судове засідання не перешкоджає розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення апеляційної скарги по суті.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.01.2015 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Паріо плюс" звернулось до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження.

02.02.2015 р. постановою Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження № 46284200.

Публічне акціонерне товариство "Український інноваційний банк" в обґрунтування поданої скарги зазначає, що 16.02.2015 р. на його адресу надійшла постанова від 02.02.2015 р. про відкриття виконавчого провадження № 46284200, яка не скріплена печаткою органу Державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Згідно зі ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

У відповідності до ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Статтею 25 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Виконавчий документ, виданий на підставі рішення, яким надано відстрочку виконання, приймається державним виконавцем до виконання після закінчення строку відстрочки в межах строку, встановленого для його пред'явлення. У разі відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, забезпечення позовних вимог або якщо рішення підлягає негайному виконанню строк, встановлений частиною другою цієї статті, не надається. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Так, стягувачем подано на виконання наказ господарського суду міста Києва від 18.12.2014 р. № 5011-36/12183-2012, який відповідає вимогам, передбаченим Законом України "Про виконавче провадження"; строк пред'явлення наказу до виконання не закінчився та він пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби

Таким чином, відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві винесено оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження у відповідності до вимог вказаного Закону.

Водночас, надсилання Відділом ДВС на адресу боржника не засвідченої належним чином постанови про відкриття виконавчого провадження, тобто з порушенням вимог п. 5.24. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 р. № 2274/5, п. 1.5. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5, та п. 73 Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, не може свідчити про порушення виконавцем вимог чинного законодавства при відкритті виконавчого провадження.

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що при наявності будь-яких сумнівів щодо дійсності оскаржуваної постанови з підстав нескріплення її печаткою Відділу, заінтересована сторона не позбавлена можливості звернутись із відповідним клопотанням про отримання належним чином засвідченої копії (примірника) такої постанови.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до п. 1 ст. 103 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні скарги на дії Відділу ДВС та не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Український Інноваційний Банк" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.03.2015 р. у справі № 5011-36/12183-2012 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 5011-36/12183-2012 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена впродовж двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді М.Л. Яковлєв

Т.В. Ільєнок