РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2015Справа №910/4805/15-г
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія

"Довіра та Гарантія"

До Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова

компанія"

Про стягнення 3 659,70 грн.

Суддя Картавцева Ю.В.

Представники сторін:

від позивача Чайковська Л.Б. - представник (дов. № 38 від 16.10.2014 р.)

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" про стягнення страхового відшкодування в розмірі 3 659,70 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2015 р. порушено провадження у справі №910/4805/15-г та призначено справу до розгляду на 16.03.2015 р.

У судове засідання 16.03.2015 р. представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Натомість, 16.03.2015. відділом діловодства суду від представника відповідача одержано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку неможливістю забезпечити явку представника у судове засідання.

Розглянувши вказане клопотання у судовому засіданні 16.03.2015 р., суд задовольнив останнє.

У зв'язку з задоволенням клопотання відповідача, нез'явленням у судове засідання 16.03.2015 р. представника відповідача, невиконанням вимог ухвали суду про порушення провадження у справі, суд, відповідно до ст. 77 ГПК України, відклав розгляд справи на 06.04.2015р., про що виніс відповідну ухвалу від 16.03.2015р.

19.03.2015 р. відділом діловодства суду отримано від Моторного (транспортного) страхового бюро України на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі витребувану судом інформацію.

У судове засідання 06.04.2015 р. представники сторін не з'явились, вимоги ухвали суду не виконали, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

У зв'язку з нез'явленням у судове засідання 06.04.2015 р. представників сторін, невиконанням вимог ухвали суду про порушення провадження у справі, суд, відповідно до ст. 77 ГПК України, відклав розгляд справи на 20.04.2015 р., про що виніс відповідну ухвалу.

У судове засідання 20.04.2015 р. представник відповідача вкотре не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про порушення провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Поштові відправлення з ухвалами Господарського суду міста Києва № 910/4805/15-г від 04.03.2015 р. про порушення провадження у справі, від 16.03.2015 р. та від 06.04.2015 р. були направлені відповідачу за адресою, вказаній у позовній заяві (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 145), що відповідає адресі місцезнаходження відповідача згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

За наведених обставин та з урахуванням приписів ст. 64 ГПК України, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі, так само, як і інші ухвали суду, вручені відповідачу належним чином (повідомлення про вручення ухвали суду про порушення провадження у справі та від 16.03.2015 р. наявні в матеріалах справи).

Письмових заяв, повідомлень суду щодо поважності причин відсутності відповідача в судових засіданнях 16.03.2015 р., 06.04.2015 р. та 20.04.2015 р. до суду не надходило.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначений перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Однак стаття 77 ГПК України встановлює не обов'язок суду відкласти розгляд справи, а визначає лише право суду при наявності зазначених випадків.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 20.04.2015 р. та за відсутності представника відповідача, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, в судовому засіданні 20.04.2015 р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.04.2013 р. між ТзДВ "Страхова компанія "НАСТА" та Кузьменком Р.С. (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 205.016027 від 30.04.2013 р. (далі - Договір), згідно з яким на страхування був прийнятий автомобіль «Volkswagen», державний номер АА 1301 МТ.

Згідно з постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.06.2013 р., 17.06.2013 р. о 15 год. 30 хв., в м. Києві по Південному шляху трапилась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу «Volkswagen», державний номер АА 1301 МТ, що належить Кузьменку Р.С., та транспортного засобу «Daewoo» державний номер ВЕ 3415 АМ, під керуванням Петросяна А.К.

ДТП сталася в результаті порушення водієм Петросяном А.К. Правил дорожнього руху України, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.06.2013 р.

До ТзДВ "Страхова компанія "НАСТА" звернувся страхувальник із заявою про виплату страхового відшкодування в зв'язку з пошкодженням застрахованого транспортного засобу внаслідок ДТП, що відповідно до умов Договору є страховим випадком.

Відповідно до Звіту № 2013-06-17/002 про оцінку автомобіля «Volkswagen», державний номер АА 1301 МТ , загальна вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkswagen», державний номер АА 1301 МТ внаслідок ДТП склала 4 889, 24 грн.

ТзДВ "Страхова компанія "НАСТА" на підставі Страхового акту № 2013-06-17/002 від 10.07.2013 р. здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 4659,70 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6037 від 31.07.2013 р.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У ч. 2 зазначеної статті вказано, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Отже, між винною та потерпілою особами виникло зобов'язання з відшкодування заподіяної майнової шкоди.

Частинами другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У зв'язку з виплатою страхового відшкодування ТзДВ "Страхова компанія "НАСТА" набуло право вимоги до особи відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до ТзДВ "Страхова компанія "НАСТА" у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Окрім цього матеріалами справи підтверджується, що 25.03.2014 р. між ТзДВ «СК «НАСТА» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір про відступлення права вимоги № 2503, відповідно до умов якого первісний кредитор (ТзДВ «СК «НАСТА») передає (відступає) новому кредиторові (ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», позивач) свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування та сплачує первісному кредиторові за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та в строки, встановлені цим договором.

При цьому відповідно до реєстру прав вимог до даного договору, що є додатком до договору про відступлення права вимоги № 2503, право вимоги за Договором входить до переліку прав, переданих за договором про відступлення права вимоги № 2503.

Згідно з п. 3.16. зазначеного договору новий кредитор зобов'язується протягом 10 календарних днів з моменту переходу до нього прав вимоги надіслати боржникам письмові повідомлення про відступлення права вимоги.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до положень ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

При цьому матеріалами справи підтверджується, що 16.04.2014 р. позивач звернувся до відповідача з листом, в якому повідомив останнього про передання ТзДВ «СК «НАСТА» на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» прав на відшкодування шкоди, сплаченої ТзДВ «СК «НАСТА» страхувальнику Кузьменку Р.О. внаслідок завданих збитків.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник (Кузьменко Р.О.) мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представника позивача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що транспортний засіб - автомобіль «Daewoo» державний номер ВЕ 3415 АМ, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди застрахованому у позивача автомобілю «Volkswagen», державний номер АА 1301 МТ, знаходився під керуванням Петросяна А.К.

Цивільно-правова відповідальність в частині заподіяння шкоди майну будь-якою особою внаслідок експлуатації автомобіля автомобіль «Daewoo» державний номер ВЕ 3415 АМ була застрахована у ПрАТ «УОСК» згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/9033296.

Вина водія Петросяна А.К., який керував автомобілем «Daewoo» державний номер ВЕ 3415 АМ, підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.06.2013 р.

Пунктом 36.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля «Volkswagen», державний номер АА 1301 МТ, відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності (поліс № АВ/9033296), а до ТзДВ «СК «НАСТА» перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до Петросяна А.К. як особи, відповідальної за завдані збитки.

Разом з тим, з огляду на укладений договір про відступлення права вимоги № 2503, належне ТзДВ «СК «НАСТА» право вимоги перейшло до позивача (нового кредитора).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

За договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АВ/9033296) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 50 000, 00 грн., франшиза - 1000,00грн.

Відповідно до п. 12.1. статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно статті 9 Закону України "Про страхування" франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Таким чином, враховуючи передбачений полісом № АВ/9033296 ліміт відповідальності за шкоду у розмірі 50 000, 00 грн., франшизу у розмірі 1000, 00 грн., встановлену судом вартість матеріального збитку, а також розмір виплаченого позивачем страхового відшкодування - 4 659, 70 грн., то вимога позивача щодо стягнення з відповідача суми 3659,70 грн. є обґрунтованою.

Відповідно до статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано доказів, що підтверджують відсутність його вини у порушенні зобов'язання.

Таким чином, станом на день вирішення спору, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 3659,70 грн., а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 1827,00 грн. відповідно до положень статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 145, ідентифікаційний код 23734213) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (01133, м. Київ, вул. Кутузова 13, ідентифікаційний код 38750239) шкоду в розмірі 3659 (три тисячі шістсот п'ятдесят дев'ять) грн. 70 коп. та судовий збір в розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення

складено 27.04.2015 р.

Суддя Ю.В. Картавцева