КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2015 р. Справа№ 910/7093/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Власова Ю.Л.

Станіка С.Р.

при секретарі судового засідання - Король Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Три О"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 26.03.2015

у справі № 910/7093/15-г (суддя Стасюк С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРОСБІ-М"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Три О"

про визнання недійсним пункту 15.3 договору

за участю представників:

від позивача: Вєніков О.Д.,

від відповідача: Кендзьора В.І.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "ФРОСБІ-М" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Три О" про визнання недійсним пункту 15.3 з усіма підпунктами до нього, а саме: 15.3.1 - 15.3.6 договору оренди № 25-О від 30.07.2013.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.03.2015 у справі № 910/7093/15-г задоволено заяву про забезпечення позову; до вирішення спору по суті заборонено відповідачу вчиняти будь-які дії, спрямовані на виселення та звільнення ТОВ "ФРОСБІ-М" орендованих приміщень, що знаходяться в Торговельно-офісному комплексі з об'єктами громадського призначення та паркінгом з назвою "Гулівер", розташованого за адресою: м. Київ, пл. Спортивна 1 А, згідно договору оренди № 25-О від 30.07.2013; заборонено відповідачу вчиняти будь-які дії, спрямовані на обмеження прав позивача як орендаря за договором оренди № 25-О від 30.07.2013.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду міста Києва від 26.03.2015, ТОВ "Три О" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та відмовити ТОВ "ФРОСБІ-М" в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема приписів ст.ст. 66 - 67 ГПК України, постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову". Скаржник вказує на відсутність зв'язку між вжитими господарським судом заходами до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, оскільки визнання недійсним пункту 15.3 договору оренди не позбавляє орендодавця права відмовитись від договору на підставі положень ч. 1 ст. 782 ЦК України, та відповідно не впливає на факт припинення між учасниками судового процесу відносин оренди.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить ухвалу господарського суду залишити в силі, а апеляційну скаргу ТОВ "Три О" без задоволення, зазначаючи, що існує очевидна небезпека та є абсолютно обґрунтованими припущення позивача стосовно того, що дії відповідача по односторонньому розірванню договору оренди та виселенню позивача з орендованого приміщення до вирішення спору по суті утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову. За твердженням позивача, обраний в ухвалі господарського суду міста Києва від 26.03.2005 у справі № 910/7093/15-г спосіб забезпечення позову абсолютно співвідноситься з предметом позову. При цьому позивач посилається на судову практику, викладену в постановах Вищого господарського суду України від 23.11.2011 № 61/246, від 17.02.2015 № 910/22285/14 від 16.10.2006 № 42/220-06.

23.04.2015 через канцелярію суду надійшло клопотання ТОВ "Три О" про залучення до матеріалів справи договору оренди № 16-О/03-15 від 16.03.2015, який, на думку скаржника, доводить існування охоронюваних законом речових прав щодо приміщення ТОВ "Гільдія права", які можуть бути порушені у зв'язку із вжиттям заходів забезпечення позову.

В судовому засіданні 23.04.2015 представник відповідача вимоги та доводи апеляційної справи підтримав. Представник позивача висловився проти вимог та доводів апеляційної скарги.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.03.2015 порушено провадження у справі № 910/7093/15-г за позовом ТОВ "ФРОСБІ-М" про визнання недійсним пункту 15.3 з усіма підпунктами до нього, а саме: 15.3.1 - 15.3.6 договору оренди № 25-О від 30.07.2013, укладеного з ТОВ "Три О".

Як зазначає у позовній заяві позивач та вбачається з матеріалів справи, у п. 15.3 договору оренди № 25-О, укладеного 30.07.2013 між ТОВ "Три О" (орендодавець) та ТОВ "ФРОСБІ-М" (орендар), сторони погодились, що істотним порушенням орендарем своїх зобов'язань за цим договором, яке надає орендодавцю право відмови від зобов'язань за цим договором (право розірвати договір в односторонньому порядку), буде наявність будь-якої з наступних обставин:

15.3.1 Якщо орендар одноразово допустив прострочення здійснення будь-якого платежу, належного з нього на користь орендодавця на підставі цього договору, більше, ніж на 50 календарних днів підряд;

15.3.2. Якщо орендар більше 5 разів протягом одного року допустив прострочення здійснення будь-яких платежів, належних з нього на користь орендодавця на підставі цього договору оренди, більше, ніж на 10 календарних днів підряд;

15.3.3. Якщо орендар в ході адаптації вносить зміни в наявні капітальні конструкції ТРЦ та/або втручається в загальнобудинкові інженерні мережі ТРЦ чи ТОК вцілому за умови, що такі втручання/зміни не були попередньо письмово погоджені орендодавцем;

15.3.4. Якщо орендар не здійснює діяльності з підстав, що залежить від орендаря, більше ніж 30 днів протягом одного року або більше, ніж 15 днів поспіль;

15.3.5. Якщо орендар без письмової згоди орендодавця використовує приміщення не у відповідності з призначенням, визначеним цим договором, або змінить чи розширить, навіть частково чи тимчасово, здійснювані у приміщенні види діяльності;

15.3.6. Право орендодавця на відмову від зобов'язань за цим договором оренди на підставі пунктів 15.3.1 - 15.3.5 вникає у випадку наявності описаних у цих пунктах обставин, та якщо орендарем не будуть усунені порушення, описані в цих пунктах протягом строку, вказаного у відповідних повідомленнях-вимогах орендодавця, який не може бути коротшим 7 робочих днів із моменту отримання орендарем письмового повідомлення орендодавця про намір розірвати договір в односторонньому порядку.

24.03.2015 представник позивача через відділ діловодства господарського суду міста Києва подав заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просив до набрання рішенням законної сили по даній справі заборонити ТОВ "Три О" будь-яким шляхом перешкоджати виконанню сторонами договору оренди № 25-О від 30.07.2013.

25.03.2015 представник позивача через відділ діловодства господарського суду міста Києва подав заяву про уточнення заяви про забезпечення позову, в якій просив заборонити ТОВ "Три О" до набрання рішенням законної сили по даній справі вчиняти будь-які дії, спрямовані на виселення та звільнення ТОВ "ФРОСБІ-М" орендованого приміщення згідно договору оренди № 25-О від 30.07.2013, а також заборонити ТОВ "Три О" вчиняти будь-які дії, спрямовані на обмеження прав ТОВ "ФРОСБІ-М" як орендаря за договором оренди № 25-О від 30.07.2013.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що на його адресу відповідачем направлено лист № 167 від 24.02.2015, в якому відповідач повідомляє позивача про те, що має намір розірвати в односторонньому порядку договір оренди № 25-О від 30.07.2013 на підставі підпунктів 15.3.1, 15.3.2 пункту 15.3 вказаного договору. Крім того, позивачем отримано від відповідача лист № 325 від 12.03.2015, в якому відповідач повідомляє позивача про відмову від зобов'язань за договором оренди № 25-О від 30.07.2013.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову та забороняючи відповідачу вчиняти будь-які дії, спрямовані на виселення та звільнення ТОВ "ФРОСБІ-М" орендованих згідно з договором оренди № 25-О від 30.07.2013 приміщень, та будь-яких дій на обмеження прав позивача як орендаря за цим договором, суд виходив з того, що заходи до забезпечення позову, які застосовуються судом, узгоджуються з позовними вимогами, на забезпечення яких вони вживаються, є адекватними та співрозмірними.

Проте, такий висновок місцевого господарського суду не ґрунтується на досліджених ним доказах, суперечить положенням ст.ст. 66 - 67 ГПК України та роз'ясненням Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову"

Відповідно до статті 66 ГПК України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову (п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.11.2011 № 16).

Відповідно до постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.11.2011 № 16 умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

В мотивувальній частині ухвали суд визнав обґрунтованою заяву позивача про забезпечення позову, врахувавши намір відповідача відмовитись від договір оренди № 25-О від 30.07.2013 та реальність того, що відповідач буде здійснювати дії, спрямовані на виселення позивача із орендованого приміщення та звільнення орендованого приміщення від майна позивача, доказом чого є листи орендодавця № 167 від 24.02.2015 та № 325 від 12.03.2015.

При цьому поза увагою суду залишився той факт, що листом від 12.03.2015 № 235 ТОВ "Три О" заявив про відмову від зобов'язань за договором оренди № 25-О від 30.07.2013, керуючись, в першу чергу, положеннями ч. 1 ст. 782 ЦК України, вказавши на несплату ТОВ "ФРОСБІ-М" орендних платежів більш ніж за 3 місяці підряд, зазначивши також про вчинення орендарем порушення інших своїх зобов'язань за договором, які також надають орендодавцю право відмови від зобов'язань за цим договором (право розірвати договір в односторонньому порядку) на підставі підпунктів 15.3.1 та 15.3.2 п. 15.3 договору.

Стаття 782 ЦК України надає наймодавцю право відмовитись від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Отже, заборона орендодавцю вчиняти будь-які дії, спрямовані на виселення та звільнення ТОВ "ФРОСБІ-М" орендованих приміщень як і заборона відповідачу вчиняти будь-які дії, спрямовані на обмеження прав позивача як орендаря за договором оренди № 25-О від 30.07.2013, не є адекватним заходом до забезпечення позову, оскільки забороняє ТОВ "Три О" також вчиняти дії на захист своїх прав орендодавця відповідно до ст. 782 ЦК України, які не оспорюються позивачем у даній справі.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

На думку колегії суддів, заборона орендодавцю вчиняти дії для повернення майна, виселення та обмеження прав орендаря, який понад три місяці підряд не платить оренду плату, не співвідноситься з позовними вимогами про визнання недійсними пунктів договору оренди про додаткові підстави для розірвання/відмови від договору в односторонньому порядку, на забезпечення яких їх вжив суд першої інстанції у даній справі.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Враховуючи викладене, колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що місцевий господарський суд неправильно застосував норми процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, що є підставою для її скасування. Правові підстави для задоволення заяви ТОВ "ФРОСБІ-М" про вжиття заходів до забезпечення позову відсутні.

За встановлених обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ "Три О" підлягає задоволенню, ухвала господарського суду міста Києва від 26.03.2015 у справі № 910/7093/15-г підлягає скасуванню, а в задоволенні заяви ТОВ "ФРОСБІ-М" про вжиття заходів до забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 33, 66, 99, 101, 103, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 104, ст. 105, ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Три О" на ухвалу господарського суду міста Києва від 26.03.2015 у справі № 910/7093/15-г задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 26.03.2015 у справі № 910/7093/15-г скасувати.

3. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРОСБІ-М" про вжиття заходів до забезпечення позову відмовити.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді Ю.Л. Власов

С.Р. Станік