РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2015Справа №910/2997/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алюпроф система Україна»

до Дочірнього підприємства «ГЛАСС-ТІМ»

про стягнення 397 715,17 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Казан С.М. - довіреність б/н від 12.12.2014 року;

від відповідача: не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Алюпроф система Україна» звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до Дочірнього підприємства «ГЛАСС-ТІМ» про стягнення 397 715,17 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо повноти оплати вартості отриманого товару згідно умов Договору поставки №01-25/07-13 від 25.06.2013 року.

З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 397 715,17 грн. - боргу, 7 955,00 грн. - судового збору.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.02.2015 року порушено провадження по справі та призначено розгляд справи на 25.03.2015 року.

18.03.2015 року через відділ діловодства суду від представника позивача надійшли документи по справі.

В судове засідання, призначене на 25.03.2015 року представник позивача з'явився.

В судове засідання, призначене на 25.03.2015 року представник відповідача не з'явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Враховуючи те, що нез'явлення представника відповідача у судове засідання перешкоджає вирішенню спору по суті, суд вважав за доцільне відкласти розгляд справи на 01.04.2015 року.

В судове засідання 01.04.2015 року представник відповідача не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Ухвали суду, позовна заява надсилались відповідачу на всі відомі адреси, в тому числі на юридичну адресу підприємства згідно відомостей єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Провадження у справі порушено ухвалою від 13.02.2015 року, що свідчить про достатність часу для підготовки до судового розгляду справи, подання суду відзиву на позов, доказів в обґрунтування своєї позиції, в разі їх наявності.

Відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 01.04.2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 01.04.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.06.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алюпроф система Україна» (далі по тексту - позивач, постачальник) та Дочірнім підприємством «ГЛАСС-ТІМ» (далі по тексту - покупець, відповідач) укладено Договір поставки №01-25/07-13 (далі по тексту - Договір), за умовами якого (п. 1.1. Договору) Постачальник зобов'язується на підставі замовлень Покупця, в порядку та на умовах визначених у Договорі, передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у Договорі, прийняти та оплатити алюмінієвий профіль та комплектуючі систем АLUPROF (надалі - Товар).

Згідно з п. 1.2. Договору, поставка Товару на підставі даного Договору здійснюється окремими партіями сформованими на підставі відповідних замовлень Покупця, рахунків-фактур та видаткових накладних підписаних сторонами.

В пункті 3.1. Договору сторони встановили, що загальна сума Договору визначається сторонами на підставі видаткових накладних, підписаних Сторонами, які є невід'ємною частиною даного Договору.

Відповідно до умов п. 3.3. Договору, оплата Товару здійснюється наступним чином:

- п. 3.3.1. Договору, у випадку термінового відвантаження Товару Покупець на підставі виставлених Постачальником рахунків - фактур перераховує на поточний рахунок Постачальника 100 (сто) відсотків коштів від вартості замовленої партії Товару, протягом 2 (двох) банківських днів від дати виставлення рахунку - фактури;

- п. 3.3.2. Договору, у випадку замовлення Товару, що відсутній на складі і буде доставлений в узгоджений сторонами строк, Покупець здійснює попередню оплату в розмірі ЗО (тридцяти) відсотків від вартості замовленої партії Товару на поточний рахунок Постачальника протягом 2 (двох) банківських днів від дати отримання Покупцем рахунку - фактури.

- п. 3.3.3. Договору, остаточна оплата Товару, що становить 70 (сімдесят) відсотків від вартості замоленої партії Товару, здійснюється не пізніше ніж за 4 (чотири) банківські дні до запланованої дати прийому-передачі (відвантаження) партії Товару на складі Постачальника Покупцю».

Пунктом 3.4. Договору передбачено право Покупця достроково оплатити Товар (право повної передплати).

Позивачем поставлений та переданий, а відповідачем прийнятий товар на загальну суму 4 472 016,24 грн., що підтверджується підписаними між сторонами та наявними в матеріалах справи видатковими накладними.

Відповідачем повернуто позивачу частину отриманого товару в розмірі 274 301,07 грн., а також відповідачем частково оплачено вартість отриманого товару в розмір 3 800 000,00 грн.

Однак, як слідує з матеріалів справи, внаслідок порушення відповідачем зобов'язання щодо повноти оплати вартості отриманого товару, відповідно до умов Договору, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в 397 715,17 грн.

На підтвердження позовних вимог позивач надав суду підписаний між сторонами Акт звірки взаєморозрахунків, згідно якого станом на 31.12.2013 року відповідач визнав перед позивачем заборгованість в розмірі 397 715,17 грн., на підтвердження іншого суду не надано жодних доказів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, поставив відповідачу товар за відповідну плату згідно умов Договору, а відповідач в порушення умов Договору не в повній мірі сплатив на користь позивача вартість отриманого товару, та має перед позивачем заборгованість в розмірі 397 715,17 грн.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 397 715,17 грн. - боргу, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «ГЛАСС-ТІМ» (01054, м. Київ, ВУЛИЦЯ ПАВЛІВСЬКА, будинок 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЮПРОФ СИСТЕМА УКРАЇНА» (04116, м. Київ, ВУЛИЦЯ ШОЛУДЕНКА, будинок 3, ) 397 715 (триста дев'яносто сім тисяч сімсот п'ятнадцять) грн. 17 коп. - боргу, 7 955 (сім тисяч дев'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 07.04.2015 року.