РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2015Справа №910/27585/14

За позовом Національного наукового центру "Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича"

до Колективного підприємства "Редакція журналу "Дім, сад, город"

про стягнення 84746,38 грн. та розірвання договорів оренди

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Гулевець О.В.

Суддя Пригунова А.Б.

Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін :

Від позивача: Мирошниченко А.П. (дов.)

Від відповідача: Гречушкіна - Сухорукова С.Є., Лященко Н.П. (дов.)

У судовому засіданні 15.04.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі відповідно до положень ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Національний науковий центр "Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача - Колективного підприємства "Редакція журналу "Дім, сад, город" про стягнення 40 342,00 грн. та розірвання договорів оренди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2014 порушено провадження у справі № 910/27585/14 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 23.12.2014.

22.12.2014 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача - Національного наукового центру "Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича" надійшли пояснення по справі.

23.12.2014 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача - Колективного підприємства "Редакція журналу "Дім, сад, город" надійшов відзив на позовну заяву.

Судове засідання по справі № 910/27585/14 призначене на 23.12.2014 не відбулося.

25.12.2014 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача - Національного наукового центру "Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича" надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача 68464,79 грн., з яких 63845,45 грн. - основний борг, 2588,79 грн. -пеня, 291,76 грн. - 3% річних, 1738,79 грн. - інфляційні втрати.

Частиною 4 ст. 22 ГПК України передбачено, що позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Судом встановлено, що заява відповідає вимогам ст. 22 ГПК України та прийнят судом до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2014 призначено розгляд справи № 910/27585/14 на 03.02.2015.

02.02.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача - Національного наукового центру "Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича" надійшла заява про збільшення позовних вимог. в якій просить суд стягнути з відповідача 84746,38 грн., з яких 76614,54 грн. - основний борг, 4333,17 грн. - пеня, 478,67 грн. - 3% річних, 3320,24 грн. - інфляційні втрати.

Судом встановлено, що заява відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, а отже подальший розгляд справи здійснюється щодо вимог позивача зазначених в заяві про збільшення позовних вимог.

Представники позивача - Національного наукового центру "Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича" в судовому засіданні 03.02.2015 надали суду пояснення по суті позовних вимог, підтримали позовні вимоги та надали суду клопотання про продовження строку вирішення спору, просили задовольнити дане клопотання.

Представники відповідача - Колективного підприємства "Редакція журналу "Дім, сад, город" в судовому засіданні 03.02.2015 надали суду пояснення по справі, підтримали викладені у відзиві обставини, заперечили позовні вимоги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2015 продовжено строк вирішення спору у справі № 910/27585/14 на 15 днів.

В судовому засіданні 03.02.2015 оголошено перерву до 18.02.2015

17.02.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача - Національного наукового центру "Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича" надійшли пояснення по справі.

В судове засідання 18.02.2015 з'явились представники позивача - Національного наукового центру "Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича" та відповідача - Колективного підприємства "Редакція журналу "Дім, сад, город".

В судовому засіданні 18.02.2015 оголошено перерву до 24.02.2015.

Представники позивача - Національного наукового центру "Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича" в судовому засіданні 18.02.2015 надали суду пояснення по суті позовних вимог, підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити.

Представники відповідача - Колективного підприємства "Редакція журналу "Дім, сад, город" в судовому засіданні 18.02.2015 надали суду пояснення по справі, підтримали викладені у відзиві обставини, заперечили позовні вимоги.

23.02.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача - Національного наукового центру "Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича" надійшли пояснення по справі.

23.02.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача - Колективного підприємства "Редакція журналу "Дім, сад, город" надійшли пояснення по справі.

Представники сторін в судовому засіданні 24.02.2015 підтримали раніше надані суду пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2015 призначено колегіальний розгляд справи № 910/27585/14.

Розпорядженням заступника голови Господарського суду міста Києва Паламаря П.І. від 24.02.2015 призначено колегіальний розгляд справи № 910/27585/14 у складі колегії суддів: Гулевець О.В. (головуючий), суддя Пригунова А.Б., суддя Стасюк С.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2015р. колегією суддів у складі: Гулевець О.В. (головуючий), Пригунова А.Б., Стасюк С.В. прийнято справу № 910/27585/14 до свого провадження та призначено її до розгляду на 24.03.2015р.

24.03.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача - Колективного підприємства "Редакція журналу "Дім, сад, город" надійшли пояснення по справі.

Розгляд справи № 910/27585/14 призначений на 24.03.2015 не відбувся в зв'язку з перебуванням судді Гулевець О.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2015 розгляд справи призначено на 15.04.2015.

14.04.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача - Колективного підприємства "Редакція журналу "Дім, сад, город" надійшли письмові пояснення.

Представник позивача - Національного наукового центру "Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича" в судовому засіданні 15.04.2015 надав пояснення по суті позову, підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представники відповідача - Колективного підприємства "Редакція журналу "Дім, сад, город" в судовому засіданні 15.04.2015 надали пояснення щодо заперечень на позов, позовні вимоги заперечили.

Враховуючи те, що, наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, в судовому засіданні 15.04.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позову, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, вислухавши представників позивача та відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Національним науковим центром "Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича" (позивач, орендодавець) та Колективним підприємством "Редакція журналу "Дім, сад, город" (відповідач, орендар) було укладено договори оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №8/4 від 04 квітня 2013 року та №9/4 від 04 квітня 2013 року.

Відповідно до п. 1.1. договору № 8/4 від 04.04.2013, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно - приміщення (далі - майно) площею 167,3 кв. м, розміщене за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 19, в будівлі лабораторного корпусу (корпус №8), що перебуває на балансі орендодавця, вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 31.03.2013 і становить за незалежною оцінкою 443980,00 грн.

Згідно із п. 3.1. договору № 8/4 від 04.04.2013, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 №786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (березень 2013 р.) - 3699,83 грн.

Орендна плата за перший місяць оренди - квітень 2013 р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за квітень 2013 р.

Відповідно до п. 1.1. договору № 9/4 від 04.04.2013, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно - приміщення площею 290,16 кв. м, розміщене за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 19 в будівлі складу для промцеху (корпус №16), що перебуває на балансі орендодавця, вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 31.03.2013 і становить за незалежною оцінкою 430210,00 грн.

Згідно із п. 3.1. договору № 9/4 від 04.04.2013, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 № 786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (березень 2013 р.) - 3585,07 грн.

Орендна плата за перший місяць оренди - квітень 2013 р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за квітень 2013 р.

Майно передається в оренду з метою розміщення редакції періодичних видань (п. 1.2. договорів)

Пунктами 5.11. договорів передбачено, що орендар зобов'язується здійснювати витрати по відшкодуванню комунальних платежів, відшкодування податку на землю, витрати на утримання будинку та прилеглої території та інші витрати пов'язані з утриманням орендованого майна. Протягом 15 робочих днів після підписання цього Договору укласти з орендодавцем орендованого майна договір про відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого майна, сплати податку на землю та надання комунальних послуг орендарю.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що відшкодування відповідачем земельного податку проводиться на підставі виставлених позивачем рахунків. Відшкодування земельного податку за договором оренди № 8/4 від 04 квітня 2013 року становить 5 343,72 грн. на місяць та за договором оренди № 9/4 від 04 квітня 2013 року 9 268,70 грн. відповідно, що разом становить 14612,42 грн. на місяць. Однак, починаючи із серпня 2014 року відповідач відшкодовує позивачу 1843,33 грн. земельного податку замість 14612,42 грн.

За розрахунком позивача розмір заборгованості відповідача з відшкодування земельного податку становить 76614,54 грн. (в редакції заяви про збільшення позовних вимог) із розрахунку - 6 місяців х 12 769,09 грн.

Також, позивачем здійснено нарахування пені у розмірі 4333,17 грн., 3% річних у розмірі 478,67 грн. та інфляційних втрат 3320,24 грн.

Пунктами 10.6. договорів оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 8/4 від 04.04.2013 та № 9/4 від 04.04.2013 передбачено, що чинність даного договору припиняється у разі невиконання орендарем п. 5.11. договорів, а саме обов'язку здійснювати витрати по відшкодуванню комунальних платежів, відшкодування податку на землю, витрати на утримання будівліта прилеглої території та інші витрати пов'язані з утриманням орендованого майна.

З огляду на невиконання відповідачем п. 5.11. договорів в частині відшкодування податку на землю позивачем, на підставі ч. 3. ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", заявлено вимогу про розірвання договорів оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 8/4 від 04.04.2013 та № 9/4 від 04.04.2013.

Відповідач позовні вимоги заперечив у повному обсязі, посилаючись на те, що оскільки, між сторонами не було укладено окремого договору про відшкодування податку на землю, то вимоги позивача є безпідставними. Також, відповідачем зазначено про необґрунтованість розрахунку заборгованості з відшкодування податку на землю здійсненого позивачем.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом між Національним науковим центром "Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича" та Колективним підприємством "Редакція журналу "Дім, сад, город" було укладено договори оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №8/4 від 04 квітня 2013 року та №9/4 від 04 квітня 2013 року.

Частина 1 статті 759 ЦК України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Аналогічні норми містяться в положеннях ст. 283 Господарського кодексу України.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов'язань за договорами оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №8/4 від 04 квітня 2013 року та №9/4 від 04 квітня 2013 року в частині відшкодування земельного податку, що за розрахунком позивача становить 76614,54 грн. (в редакції заяви про збільшення позовних вимог) із розрахунку - 6 місяців х 12 769,09 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 796 ЦК України, одночасно з правом найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) наймачеві надається право користування земельною ділянкою, на якій вони знаходяться, а також право користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди, у розмірі, необхідному для досягнення мети найму

Згідно з приписами ст. 797 ЦК України плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування нею і плати за користування земельною ділянкою.

Статтею 185.1 Податкового кодексу України передбачено, що об'єктом оподаткування є зокрема операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, зокрема за фактичним місцезнаходженням нерухомого майна, у тому числі що будується, для тих послуг, які пов'язані з нерухомим майном.

Відповідно до статті 188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів). При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення. До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань. До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

З вищевикладених норм законодавства випливає, що одночасно з правом оренди майна за договором орендар отримує право користування земельною ділянкою, на якій розташовано об'єкт оренди, і яка прилягає до будинку в розмірі, необхідному для досягнення мети оренди. Разом з тим, орендна плата складається із плати за користування майном та плати за користування земельною ділянкою.

Таким чином, відшкодування податку на землю є невід'ємною частиною орендної плати за нерухоме майно, яка підлягає обкладанню ПДВ у складі орендного платежу відповідно п.п. 185.1 і 188.1 Податкового кодексу України.

Водночас, сторони укладаючи договори оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №8/4 від 04 квітня 2013 року та №9/4 від 04 квітня 2013 року погодили, що відповідач зобов'язується здійснювати витрати по відшкодуванню податку на землю. При цьому, сторони дійшли згоди, що договори про відшкодування витрат позивача зі сплати податку на землю укладаються протягом 15 робочих днів після підписання договорів оренди (п. 5.11. договорів).

Отже, уклавши договори оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №8/4 від 04 квітня 2013 року та №9/4 від 04 квітня 2013 року сторони дійшли згоди, що відшкодування витрат зі сплати податку на землю має здійснюватись за окремими договорами, які укладаються між позивачем та відповідачем.

Під час розгляду позивачем було надано копію договору про відшкодування балансоутримувачу витрат на утримання орендованого нерухомого майна та прилеглої території, на надання комунальних послуг орендарю та витрат по сплаті податку на землю б/н від квітня 2013 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Частина 1 ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами (ч. 1). У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся) (ч. 8).

Відповідно до пояснень відповідача, одночасно із укладенням договорів оренди між сторонами було підписано примірник проекту договору про відшкодування балансоутримувачу витрат на утримання орендованого нерухомого майна та прилеглої території, на надання комунальних послуг орендарю та витрат по сплаті податку на землю. Проте, у зв'язку із тим, що даний договір не містив площ прилеглої території, то другий примірник договору між сторонами підписано не було. Позивачем дані обставини не заперечувались. В листі від 08.04.2013 №8/4 відповідачем було викладено зауваження щодо договору про відшкодування балансоутримувачу витрат на утримання орендованого нерухомого майна та прилеглої території, на надання комунальних послуг орендарю та витрат по сплаті податку на землю б/н від квітня 2013 року. Доказів виконання відповідачем вказаного договору матеріали справи не містять (здійснення плати з відшкодування податку на землю на підставі даного договору, тощо).

З огляду на вищевикладене, договір про відшкодування балансоутримувачу витрат на утримання орендованого нерухомого майна та прилеглої території, на надання комунальних послуг орендарю та витрат по сплаті податку на землю між сторонами, у відповідності до положень ст. 180 ГК України, вважається неукладеним.

Натомість, матеріали справи не містять окремих договорів про відшкодування витрат зі сплати податку на землю укладених між позивачем та відповідачем, в той час як, розрахунок розміру відшкодувань витрат зі сплати податку визначався позивачем виходячи із нормативної грошової оцінки земельної ділянки, загальної площі земельної ділянки, розміру земельної ділянки, що знаходиться під орендованим майном та за доводами позивача, сплата відповідачем витрат із відшкодування податку на землю здійснювалась на підставі рахунків. Однак, умовами договорів оренди не передбачено обов'язку відповідача здійснювати відшкодування земельного податку на підставі виставлених позивачем рахунків, а визначено, що таке відшкодування здійснюється за окремими договорами.

Сторонами під час розгляду справи зазначалось, що окремих договорів на відшкодування витрат зі сплати податку на землю між ними не укладалось.

Таким чином, договорів, на підставі яких відповідачем мали здійснюватись відшкодування земельного податку за спірний період між сторонами укладено не було.

При цьому, суд зазначає, що здійснення відповідачем платежів з відшкодування податку на землю на підставі рахунків позивача, не підтверджують наявності обов'язку відповідача по відшкодуванню земельного податку із розрахунку та у сумах, що визначались позивачем в односторонньому порядку.

Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Судом встановлено відсутність порушень з боку відповідача умов договорів оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №8/4 від 04 квітня 2013 року та №9/4 від 04 квітня 2013 року в частині відшкодування витрат позивача зі сплати податку на землю.

Враховуючи вищенаведене, оскільки, договір про відшкодування земельного податку між сторонами не укладався, факт порушення відповідачем зобов'язань за договорами оренди спростований встановленими обставинами справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості із відшкодування земельного податку у розмірі 76614,54 грн.

Оскільки, судом відмовлено в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості із відшкодування земельного податку у розмірі 76614,54 грн., то вимоги про стягнення пені у розмірі 4333,17 грн., 3% річних у розмірі 478,67 грн. та інфляційних втрат 3320,24 грн., що є похідними, також, не підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2. ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з ч. 1, ч. 3. ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Пунктом 10.6. договорів оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 8/4 від 04 квітня 2013 року та № 9/4 від 04 квітня 2013 року передбачено, що чинність даного договору припиняється у разі невиконання орендарем п. 5.11. договору.

Враховуючи, встановлення судом відсутності порушення з боку відповідача умов договорів оренди та необґрунтованості позовних вимог про стягнення заборгованості із відшкодування земельного податку, підстави для розірвання договорів оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №8/4 від 04 квітня 2013 року та №9/4 від 04 квітня 2013 року у суду відсутні, у зв'язку із чим, позовні вимоги у даній частині задоволенню не підлягають.

Судом, враховано, що під час розгляду справи сторонами було зазначено про укладення договорів про відшкодування земельного податку та відповідачем було надано відповідні договори про відшкодування балансоутримувачу витрат на утримання орендованого нерухомого майна та прилеглої території, на надання комунальних послуг орендарю та витрат по сплаті податку на землю №5/1 від 19.02.2015, №6/1 від 19.02.2015 зі строком дії від 19.02.2015 по 03.03.2016, укладених на виконання договорів оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №8/4 від 04 квітня 2013 року та №9/4 від 04 квітня 2013 року.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову Національного наукового центру "Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича" до Колективного підприємства "Редакція журналу "Дім, сад, город" про стягнення 84746,38 грн. та розірвання договорів оренди.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Національного наукового центру "Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича" до Колективного підприємства "Редакція журналу "Дім, сад, город" про стягнення 84746,38 грн. та розірвання договорів оренди відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 20.04.2015

Головуючий суддя О.В. Гулевець

Суддя А.Б. Пригунова

Суддя С.В. Стасюк