ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2015 р. Справа № 911/786/15

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп»

та Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» - 2005»

про стягнення 15334,27 грн.

секретар судового засідання (пом. судді): Новікова І.С.

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не з'явився

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (далі - позивач, ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс») звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» (далі - відповідач-1, ТОВ «ПК Трейдсервісгруп») та Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода»-2005» (далі - відповідач-2, ТОВ «Злагода» - 2005») про стягнення 977,07 грн., з яких 675,74 грн. штрафу, 237,58 грн. пені, 27,72 грн. 3% річних, 36,03 грн. інфляційних втрат.

Розгляд справи відкладався.

17.03.2015 р. до господарського суду Київської області ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» було подано пояснення № 17-8/03 від 17.03.2015 р. щодо позовної давності у даній справі та її переривання.

17.03.2015 р. до господарського суду Київської області ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» було подано заяву № 17-1/03 від 17.03.2015 р. про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів 1000,00 грн. штрафу, 1000,00 грн. витрат на послуги адвоката, 1827,00 грн. судового збору, а також стягнути з відповідача-2 3879,79 грн. штрафу, 6483,20 грн. пені, 1037,82 грн. 3% річних, 2933,46 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до п. 3.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 р., ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

З урахуванням наведеного, заява позивача № 17-1/03 від 17.03.2015 р. є заявою про збільшення розміру позовних вимог.

З огляду на викладене, заявлена до стягнення у даній справі сума становить 15334,27 грн.

До господарського суду Київської області 24.04.2015 р. ТОВ «Ніко-Тайс» було подано клопотання б/н, б/д (вх. № 9613/25 від 24.04.2015 р.) про розгляд справи без участі представника позивача, на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, яке було задоволено судом.

Представники відповідача-1 та відповідача-2 у судові засідання 19.03.2015 р., 02.04.2015 р. та 27.04.2015 р. не з'явилися, хоча про дату та час розгляду справи відповідачі були повідомлені належно. Відзиву на позов відповідачі не надали.

Згідно із абз. 3 пп. 3.9.1 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з пп. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України в разі, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

19.08.2008 р. між ТОВ «Тридента агро» (продавець) та ТОВ «Злагода»-2005» (покупець) було укладено договір № 032-04кХМ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу.

Відповідно до п. 2.1 договору асортимент товару, його кількість, термін оплати та поставки, місце передачі товару, ціна визначається в додатках, рахунках та накладних документах.

Згідно з п. 2.2 договору, всі рахунки та накладні документи, що виписані в період дії даного договору, є його невід'ємною частиною.

Пунктом 5.3 договору встановлено, що 100 % від вартості товару оплачується покупцем в строк до 25.10.2008 р.

Сторони, відповідно до додатку № 1 до договору, підписаного повноважними представниками обох сторін, визначили ціну, кількість, вартість та найменування товару, а також те, що в тому випадку, якщо курс долара США на день оплати вище, ніж курс долара США на день підписання договору, сторони, для визначення суми, яка підлягає оплаті, використовують наступну формулу: S = (A1/А2)*B, де S - ціна на момент проплати; B - ціна на момент підписання; A2 - курс (НБУ) долара США до гривні на день підписання договору; A1 - курс (НБУ) долара США до гривні на день перерахування грошей. Курс долара США на день підписання договору та додатку до нього становив 5,05 грн./дол. США.

Згідно з п. 11.1 договору останній діє з моменту його підписання обома сторонами до повного виконання сторонами обов'язків по договору.

Відповідно до специфікації до договору, видаткової накладної № РН-ХМ00077 від 19.08.2008 р., згідно довіреності серії НБЕ № 862418 відповідачу-2 ТОВ «Тридента агро» було поставлено товар на суму 35296,80 грн.

Оплата відповідачем-2 була здійснена частково згідно банківських виписок по рахунку від 19.11.2008 р. на суму 5000,00 грн., та від 25.11.2008 р. на суму 15000,00 грн.

У 2009 році продавець звернувся з позовом до господарського суду Хмельницької області про стягнення з покупця суми заборгованості за згаданим вище договором, а також сум курсової різниці, пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат.

ТОВ «Злагода»-2005» після пред'явлення ТОВ «Тридента агро» позову було сплачено заявлену до стягнення суму основного боргу в частині 15296,00 грн.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 19.10.2009 р. у справі № 8/1580 за позовом ТОВ «Тридента агро» до ТОВ «Злагода»-2005» про стягнення 30790,68 грн. позов задоволено частково і присуджено до стягнення з ТОВ «Злагода»-2005» на користь ТОВ «Тридента агро» 0,80 грн. основного боргу, 8027,03 грн. курсової різниці, 2745,72 грн. пені, 346,25 грн. - 3 % річних, 2080,36 грн. інфляційних, 2294,52 грн. штрафу, 307,91 грн. відшкодування державного мита, 236,00 грн. відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 1500,00 грн. відшкодування витрат з оплати послуг адвоката, а провадження у справі № 8/1580 в частині стягнення 15296,00 грн. основного боргу було припинено.

26.01.2011 р. між ТОВ «Тридента агро» та ФОП Грищенком О.М. було підписано угоду № 117-ТА про заміну кредитора у зобов'язанні, згідно умов п. 1.1 якої первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги виконання ТОВ «Злагода»- 2005» зобов'язання щодо сплати розміру курсової різниці, пені, 3 % річних, набутих первісним кредитором на підставі договору № 032-04кХМ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.08.2008 р., у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно договору № 032-04кХМ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.08.2008 р.

Згідно з п. 1.2 угоди № 117-ТА за цією угодою новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошової суми в розмірі, визначеному в п. 2.1 цієї угоди.

Відповідно до п. 2.1 угоди № 117-ТА вартість зобов'язання, що відступається за даною угодою, становить 8383,37 грн.

Пунктом 2.2 угоди № 117-ТА передбачено, що первісний кредитор повідомляє, а новий кредитор погоджує те, що сума, вказана у п. 2.1., що відступається згідно договору № 032-04кХМ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.08.2008 р., є загальною сумою (розміром) курсової різниці, пені, 3 % річних, котрі нараховані відповідно до умов та норм чинного законодавства України за період із 31.07.2009 р. по 16.08.2009 р., розмір яких становить: 8208,35 грн. курсової різниці, 21,42 грн. 3 % річних, 153,60 грн. пені.

Пунктом 6.1 угоди № 117-ТА визначено строк її дії, згідно якого ця угода набуває чинності з моменту її підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цією угодою.

26.01.2011 р. між ТОВ «Тридента агро» та ФОП Грищенком О.М. було підписано акт прийому-передачі документів, згідно умов якого відповідно до угоди № 205-ТА про заміну кредитора у зобов'язанні від 26.01.2011 р. первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв для виконання документи згідно переліку.

22.06.2013 р. ТОВ «Тридента агро» звернулось до боржника - відповідача-2 із повідомленням б/н від 26.01.2011 р. про заміну кредитора у зобов'язанні, у якому повідомило відповідача-2 про те, що за угодою № 117-ТА про заміну кредитора у зобов'язанні від 26.01.2011 р., укладеною між ФОП Грищенком О.М. та ТОВ «Тридента агро», останнє відступило новому кредитору - ФОП Грищенку О.М. право вимоги щодо сплати розміру курсової різниці, пені, 3 % річних у загальному розмірі 8383,37 грн., що нараховані відповідно до умов чинного законодавства у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням грошового зобов'язання згідно договору № 032-04кХМ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.08.2008 р.

02.07.2012 р. між ФОП Грищенком О.М. та ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» було підписано угоду № 67/07-12 про заміну кредитора у зобов'язанні, згідно умов п. 1.1 якої первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги виконання ТОВ «Злагода»-2005» зобов'язання щодо сплати розміру курсової різниці, пені, 3% річних, набутих первісним кредитором на підставі договору № 032-04кХМ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.08.2008 р. та згідно угоди № 117-ТА про заміну кредитора у зобов'язанні від 26.01.2011 р., у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно договору № 032-04кХМ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.08.2008 р.

Згідно з п. 1.2 угоди № 67/07-12 за цією угодою новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошової суми в розмірі, визначеному в п. 2.1 цієї угоди.

Відповідно до п. 2.1 угоди № 67/07-12 вартість зобов'язання, що відступається за даною угодою, становить 8383,37 грн.

Пунктом 2.2 угоди № 67/07-12 передбачено, що первісний кредитор повідомляє, а новий кредитор погоджує те, що сума, вказана у п. 2.1, що відступається згідно договору № 032-04кХМ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.08.2008 р., є загальною сумою (розміром) курсової різниці, пені, 3 % річних, які нараховані відповідно до умов та норм чинного законодавства України за період із 31.07.2009 р. до 16.08.2009 р., розмір яких становить 8208, 35 грн. курсової різниці, 21,42 грн. 3 % річних, 153,60 грн. пені.

Пунктом 6.1 угоди № 67/07-12 визначено строк її дії, згідно якого ця угода набуває чинності з моменту її підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цією угодою.

02.07.2012 р. між ФОП Грищенком О.М. та ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» було підписано акт прийому-передачі документів, згідно умов якого відповідно до угоди № 67/07-12 про заміну кредитора у зобов'язанні 02.07.2012 р. первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв для виконання документи згідно переліку.

22.06.2013 р. ФОП Грищенко О.М. звернувся до боржника - відповідача-2 із повідомленням б/н від 02.07.2012 р. про заміну кредитора у зобов'язанні, у якому новий кредитор - позивач повідомив відповідача-2 про те, що за угодою № 67/07-12 про заміну кредитора у зобов'язанні від 02.07.2012 р., укладеною між ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» та ФОП Грищенком О. М., останній відступив новому кредитору - позивачу право вимоги щодо сплати розміру курсової різниці, пені, 3 % річних у загальному розмірі 8383, 37 грн., набутих ФОП Грищенком О.М. на підставі договору № 032-04кХМ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.08.2008 р. та згідно угоди № 117-ТА про заміну кредитора у зобов'язанні від 26.01.2011 р., у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно договору № 032-04кХМ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.08.2008 р.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб (ст. 553 ЦК України).

Приписами статті 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

11.03.2013 р. між позивачем та відповідачем-1 було укладено договір поруки № 11-03-2013-7, згідно умов п. 1.1 якого поручитель поручається перед кредитором за виконання обов'язку ТОВ «Злагода»-2005» щодо виконання грошового зобов'язання щодо сплати розміру пені у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно договору купівлі-продажу та угоди, передбаченими ст. 2 цього договору.

Згідно з п. 1.2 договору поруки у разі порушення боржником обов'язку за основним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до п. 2.1 договору поруки під основним договором в цьому договорі розуміють угоду № 67/07-12 про заміну кредитора у зобов'язані (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України) від 02.07.2012 р., укладену згідно договору № 032-04кХМ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.08.2008 р.

Пунктом 3.1 договору поруки передбачено, що відповідальність поручителя перед кредитором обмежується сплатою суми пені у розмірі 153, 60 грн.

Пунктом 6.1 договору поруки визначено строк його дії, згідно якого цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін і діє до моменту припинення поруки.

Новий кредитор - позивач звернувся до відповідача-1 із вимогою № 15-7/03 від 15.03.2013 р., в якій вимагав у триденний строк із моменту отримання даної вимоги виконати взяті на себе зобов'язання за договором поруки № 11-03-2013-7 від 11.03.2013 р.

Відповідач-1 листом № 17 від 18.03.2013 р. на вимогу позивача повідомив, що виконати взяті на себе зобов'язання за договором поруки № 11-03-2013-7 від 11.03.2013 р. не в змозі у зв'язку із скрутним фінансовим становищем.

ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» звернулось до господарського суду Київської області із позовом до ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» та ТОВ «Злагода»-2005» про солідарне стягнення 153,60 грн. пені та стягнення з ТОВ «Злагода»-2005» 8208, 35 грн. курсової різниці, 21,42 грн. 3 % річних. Позовні вимоги були обґрунтовані позивачем невиконанням відповідачем-2 свого обов'язку щодо своєчасної оплати у повному обсязі за товар згідно договору № 032-04кХМ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.08.2008 р., укладеного між ТОВ «Тридента агро» та ТОВ «Злагода»-2005», та угоди № 117-ТА про заміну кредитора у зобов'язанні від 26.01.2011 р., укладеної між ТОВ «Тридента агро» та ФОП Грищенком О. М., та угоди № 67/07-12 про заміну кредитора у зобов'язанні 02.07.2012 р., укладеної між ФОП Грищенком О. М. та ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс», та невиконанням відповідачем-1 свого обов'язку щодо своєчасної оплати у повному обсязі за товар згідно договору поруки № 11-03-2013-7 від 11.03.2013 р., укладеного між ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» та ТОВ «ПК Трейдсервісгруп».

Рішенням господарського суду Київської області від 02.10.2013 р. у справі № 911/2767/13 за позовом ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» до ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» та ТОВ «Злагода»-2005» позов задоволено повністю, стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода»-2005» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» 153,60 грн. пені, 1720,50 грн. судового збору, 700,00 грн. витрат на послуги адвоката; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода»-2005» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» 21,42 грн. 3 % річних, 8208,35 грн. курсової різниці.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2014 р. рішення господарського суду Київської області від 02.10.2013 р. у справі № 911/2767/13 скасовано в частині стягнення 8208,35 грн. курсової різниці та прийнято нове рішення про припинення провадження у справі в частині стягнення 8027,03 грн. курсової різниці, оскільки рішенням господарського суду Хмельницької області від 19.10.2009 р. у справі № 8/1580 вже було стягнуто з відповідача курсову різницю і таке рішення було виконано, що підтверджується постановою ВДВС Славутського МРУЮ про закінчення виконавчого провадження від 14.07.2010 р., у зв'язку з чим безпідставно було задоволено вказану вимогу. Водночас, судом апеляційної інстанції було задоволено позов у частині стягнення 181,32 грн. курсової різниці. В іншій частині рішення було залишено без змін.

19.06.2014 р. ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою до ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» та ТОВ «Злагода»-2005» про стягнення 4504,94 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що угодою №117-ТА від 26.01.2011 р. про заміну кредитора у зобов'язанні до ФОП Грищенко О.М. перейшло право вимоги до ТОВ «Злагода»-2005» та угодою № 67/07-12 від 02.07.2012 р. про заміну кредитора у зобов'язанні до ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» перейшло право вимоги від первісного кредитора ФОП Грищенко О.М. до ТОВ «Злагода»-2005» щодо сплати розміру курсової різниці, пені, 3% річних, що виникла в результаті неналежного виконання останнім умов договору купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу № 032-04кХМ від 19.08.2008 р., укладених між ТОВ «Тридента Агро» та ТОВ «Злагода»-2005». У зв'язку з вказаним позивач просив суд солідарно стягнути із відповідача-1 та відповідача-2 заборгованість (дооцінку вартості товару) у розмірі 4504,94 грн.

Рішенням господарського суду Київської області від 07.08.2014 р. у справі № 911/2413/14, яке було залишено в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2014 р., солідарно стягнуто з ТОВ «Злагода»-2005» та ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 4504,94 грн. дооцінки вартості товару, 500,00 грн. витрат на послуги адвоката та 1827,00 грн. судового збору.

Звертаючись до суду з позовом у даній справі № 911/786/15, ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» просить суд стягнути солідарно з ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» та ТОВ «Злагода»-2005» 1000,00 грн. штрафу, 1000,00 грн. витрат на послуги адвоката та судовий збір, а також стягнути з ТОВ «Злагода»-2005» на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 3879,79 грн. штрафу, 6483,20 грн. пені, 1037,82 грн. 3% річних та 2933,46 грн. інфляційних втрат.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги посиланнями, зокрема, на те, що згідно з рішенням господарського суду Хмельницької області у справі № 8/1580 від 19.10.2009 р., вартість отриманого товару в розмірі 35296,80 грн. у відповідності до умов договору № 032-04кХМ від 19.08.2008 р. була сплачена наступним чином: 19.11.2008 р. в сумі 5000,00 грн., 25.11.2008 р. в сумі 15000,00 грн., 17.08.2009 р. в сумі 15296,00 грн. Однак, питання щодо обрахунку заборгованості (дооцінка вартості товару, курсова різниця) ТОВ «Злагода»-2005» згідно договору купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу № 032-04кХМ від 19.08.2008 р. із врахуванням сум погашення боргу відповідно банківських виписок від 19.11.2008 р. на суму 5000,00 грн. та від 25.11.2008 р. на суму 15000,00 грн., судами у зазначених вище справах не вирішувалось.

З долученого до матеріалів даної справи розрахунку курсової різниці вбачається, що позивачем було визначено розмір курсової різниці у сумі 4504,94 грн. станом на 19.11.2008 р. на суму 5000,00 грн. в сумі 821,78 грн. та станом на 25.11.2008 р. на суму 15000,00 грн. в сумі 3683,16 грн.

Також позивач наголошує на тому, що питання щодо нарахування штрафу на суму заборгованості 15296,80 грн. згідно договору №032-04кХМ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.08.2008 р. було вирішено та фактично застосовано у рішенні господарського суду Хмельницької області у справі № 8/1580 від 19.10.2009 р.; питання щодо нарахування штрафу на суму заборгованості 20000,00 грн. згідно договору № 032-04кХМ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.08.2008 р. не було вирішено та фактично застосовано у рішенні господарського суду Хмельницької області у справі № 8/1580 від 19.10.2009 р.; питання щодо нарахування пені, 3% річних, інфляційних втрат та штрафу на суму заборгованості у вигляді дооцінки вартості товару у розмірі 8027,03 грн. за період існування прострочення (30.07.2009 р. до 14.07.2010 р.) згідно договору № 032-04кХМ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.08.2008 р., у рішенні господарського суду Хмельницької області від 19.10.2009 р. у справі № 8/1580, рішенні господарського суду Київської області від 02.10.2013 р. та постанові Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2014 р. у справі № 911/2767/13, рішенні господарського суду Київської області від 07.08.2014 р. у справі № 911/2413/14, не охоплювалось, тобто не здійснювалось; питання щодо нарахування пені, 3% річних, інфляційних втрат та штрафу на суму заборгованості у вигляді дооцінки вартості товару в розмірі 4504,94 грн. за період існування прострочення (19, 25 листопада 2008 року - дата виникнення - по 16.01.2015 р.) згідно договору № 032-04кХМ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.08.2008 р., у рішенні господарського суду Хмельницької області від 19.10.2009 р. у справі № 8/1580, рішенні господарського суду Київської області від 02.10.2013 р. та постанові Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2014 р. у справі № 911/2767/13, рішенні господарського суду Київської області від 07.08.2014 р. у справі № 911/2413/14, не здійснювалось.

З долученого до матеріалів справи розрахунку пені вбачається, що позивачем було визначено розмір пені в сумі 6483,20 грн. за загальний період з 19.11.2008 р. до 16.01.2015 р.

Розмір штрафу, визначений позивачем, становить 4879,79 грн., у тому числі - на суму 20000,00 грн. в сумі 3000,00 грн., на суму 8027,03 грн. в сумі 1204,05 грн., на суму 4504,94 грн. в сумі 675,94 грн.

Окрім того, позовна заява містить вимоги щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

З долученого до матеріалів справи розрахунку 3% річних вбачається, що позивачем було визначено розмір 3% річних у сумі 1037,82 грн. за період з 19.11.2008 р. до 16.01.2015 р.

Розмір інфляційних втрат, визначений позивачем, становить 2933,46 грн. за період з грудня 2008 року до січня 2015 року.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Дослідивши наявні у матеріалах справи документи та оцінивши їх в сукупності суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог у даній справі з огляду на таке.

За приписами ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України та ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняються, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Як зазначалося вище, пунктом 11.1 договору № 032-04кХМ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.08.2008 р. було передбачено, що договір діє з моменту його підписання обома сторонами до повного виконання сторонами обов'язків за цим договором.

Поряд з цим, слід зазначити, що згідно із ч. 2 ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

З матеріалів справи слідує, що погашення заборгованості ТОВ «Злагода»-2005» перед ТОВ «Тридента агро» за договором № 032-04кХМ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.08.2008 р. в сумі 15296,00 грн. було здійснено 17.08.2009 р. під час розгляду господарським судом Хмельницької області справи № 8/1580, рішенням від 19.10.2009 р. в якій з покупця було стягнуто 0,80 грн. основного боргу, 8027,03 грн. курсової різниці, 2745,72 грн. пені, 346,25 грн. - 3 % річних, 2080,36 грн. інфляційних, 2294,52 грн. штрафу, 307,91 грн. відшкодування державного мита, 236,00 грн. відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 1500,00 грн. відшкодування витрат з оплати послуг адвоката, а провадження у справі № 8/1580 в частині стягнення 15296,00 грн. основного боргу було припинено.

Рішення господарського суду Хмельницької області від 19.10.2009 р. у справі № 8/1580 було виконано 14.07.2010 р., що підтверджується постановою ВДВС Славутського МРУЮ про закінчення виконавчого провадження (даний факт встановлений постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2014 р. у справі № 911/2767/13 та не підлягає доказуванню в силу наведених вище приписів ч. 2 ст. 35 ГПК України).

Враховуючи викладене, зобов'язання ТОВ «Злагода»-2005» перед ТОВ «Тридента агро» за договором № 032-04кХМ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.08.2008 р. припинилося 14 липня 2010 року у зв'язку із його виконанням.

26.01.2011 р., тобто після виконання ТОВ «Злагода»-2005» своїх зобов'язань перед ТОВ «Тридента агро» за договором № 032-04кХМ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.08.2008 р., між ТОВ «Тридента агро» та ФОП Грищенком О.М. було укладено угоду № 117-ТА про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України).

Слід зазначити, що у відповідності з ч. 1 статті 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Пунктом 1 ч. 1 статті 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Приписами статті 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто в разі заміни кредитора у зобов'язанні первісний кредитор повністю або у визначеній частині вибуває із зобов'язання, а на його місце приходить новий кредитор. При цьому зміст зобов'язання, тобто обсяг прав та обов'язків його сторін залишається незмінним.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Підсумовуючи викладене, слід зазначити, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Таким чином, на момент укладання ТОВ «Тридента агро» та ФОП Грищенком О.М. угоди № 117-ТА про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України), станом на 26.01.2011 р. зобов'язання ТОВ «Злагода»-2005» згідно договору № 032-04кХМ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.08.2008 р. були виконані, а відтак угода № 117-ТА від 26.01.2011 р. про заміну кредитора у зобов'язанні для ТОВ «Злагода»-2005» не породжувала будь-яких прав та обов'язків.

Наведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.04.2015 р. у справі № 3-30гс15.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 ст. 111-28 Господарського процесуального кодексу України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Окрім того, згідно з ч. 3 ст. 82 ГПК України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимога про солідарне стягнення з відповідачів у даній справі 1000,00 грн. штрафу, 1000,00 грн. витрат на послуги адвоката, 1827,00 грн. судового збору, а також стягнення з відповідача-2 3879,79 грн. штрафу, 6483,20 грн. пені, 1037,82 грн. 3% річних, 2933,46 грн. інфляційних втрат не підлягає задоволенню судом, оскільки зобов'язання ТОВ «Злагода»-2005» перед ТОВ «Тридента агро» згідно договору № 032-04кХМ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.08.2008 р. припинилися 14 липня 2010 року, а вимоги ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» ґрунтуються на угоді, що є похідною від зазначеної вище угоди № 117-ТА від 26.01.2011 р. про заміну кредитора у зобов'язанні.

За таких обставин у задоволенні позовних вимог ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» у даній справі слід відмовити.

Витрати зі сплати судового збору, а також витрати на оплату послуг адвоката у відповідності до ст. 49 ГПК України покладаються судом на позивача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Повне рішення підписане 30.04.2015 р.

Суддя В.М. Бабкіна