РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2015Справа №910/18084/14

За позовом Дочірнього підприємства «Золотоніський комбікормовий завод»

До Приватного підприємства «Артбудінвест»

Про стягнення грошових коштів

Суддя Ващенко Т.М.

Представників сторін:

від позивача: Федоренко О.І. - пред. за довіреністю № 02-01/8635-Д/01-839 від 04.10.2014 р.

від відповідача: Цікало М.М. - пред. за довіреністю № 20/01/15 від 20.01.2015 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство «Золотоніський комбікормовий завод» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «Артбудінвест» про стягнення 165 185,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.11.2014 р. у справі № 910/18084/14 (суддя Котков О.В.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2014 р., в позові відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.02.2015 р. у даній справі вищезазначені рішення та постанову скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Розпорядженням № 04-23/200 від 04.03.2015 р. було призначено повторний автоматичний розподіл справи, відповідно до якого справу № 910/18084/14 передано для розгляду судді Ващенко Т.М.

Ухвалою суду від 06.03.2015 р. суддею Ващенко Т.М. прийнято справу № 910/18084/14 до свого провадження; призначено її до розгляду на 09.04.2015 р.; зобов'язано сторін надати суду певні документи.

23.03.2015 р. представник позивача подав через відділ діловодства господарського суду письмові пояснення по справі.

31.03.2015 р. представник позивача подав через відділ діловодства господарського суду заяву про збільшення розміру позовних вимог.

Суд відклав розгляд даної заяви до наступного судового засідання.

08.04.2015 р. представник відповідача через відділ діловодства Господарського суду міста Києва подав заяву про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, в судовому засіданні 09.04.2015 р. оголошено перерву до 21.04.2015 р. о 14:30 год.

20.04.2015 р. через відділ діловодства господарського суду від позивача надійшли письмові заперечення на заяву відповідача про застосування строку позовної давності, які суд залучив до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 21.04.2015 р. підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 21.04.2015 р. проти позову заперечив.

В судовому засіданні 21.04.2015 р. суд розгляну заяву позивача про збільшення позовних вимог від 31.03.2015 р., відповідно до якої заявник просить суд стягнути з відповідача 195 585,00 грн. заборгованості за Договором № 01/02/2011-ККЗ суборенди цілісного майнового комплексу від 01.02.2011 року за період з березня по квітень 2011 року, обґрунтовуючи його тим, що у справі № 910/18084/14 є незаявленою заборгованість ПП «Артбудінвест» перед ДП «Золотоніський комбікормовий завод» у сумі 30 400,00 грн., яка виникла з моменту виникнення договірних стосунків і до 30.04.2011 р., однак не була заявлена як борг за період з березня по квітень 2011 р.

Так, відповідно до оборотно-сальдових відомостей по рахунку № 3711 ДП «Золотоніський комбікормовий завод» за січень 2011 р. - грудень 2014 р. здійснена відповідачем оплата в сумі 30 400,00 грн. (платіжне доручення № 1517 від 09.11.2011 р.), була зарахована бухгалтерією позивача за компенсацію комунальних послуг за спірним договором суборенди за період з травня по серпень 2011 р.

Таким чином, платіжне доручення № 1517 від 09.11.2011 р. на суму 30 400,00 не було зараховане бухгалтерією позивача в якості погашення заборгованості по договору суборенди за період з березня по квітень 2011 року, а включно в погашення боргу за компенсацію комунальних послуг за спірним договором суборенди за період з травня по серпень 2011 р.

Крім того, позивач у даній заяві вказав на оплату відповідачем заборгованості в розмірі 271 865,00 грн., тоді як у матеріалах справи позивач стверджував про оплату в розмірі 266 815,00 грн.

Розглянувши вказану заяву суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (п. 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Під збільшенням чи зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну кількісних показників, в яких виражається позовна вимога.

Під зміною розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог додатково до викладених у позовній заяві - така дія кваліфікується як зміна предмета позову.

Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

У п. 3 інформаційного листа від 02.06.06. № 01-8/1228 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році» Вищий господарський суд України зазначив, що під збільшенням розміру позовних вимог (частина друга статті 22 ГПК) слід розуміти збільшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві.

Тобто, збільшення розміру позовних вимог не може бути пов'язано з пред'явленням додаткових позовних вимог, про які не йшлося в позовній заяві.

Дослідивши розрахунок заявлених збільшених позовних вимог, суд з'ясував, що загальна вартість суборендних та комунальних платежів за Договором № 01/02/2011-ККЗ суборенди цілісного майнового комплексу від 01.02.2011 року за період з березня по квітень 2011 року складала 432 000,00 грн., позивач зарахував в рахунок заборгованості сплату відповідача в розмірі 236 415,00 грн., у зв'язку з чим залишилась заборгованість за спірний період у розмірі 195 585,00 грн.

Господарський суд приймає заяву позивача про збільшення позовних вимог, у зв'язку з чим має місце нова ціна позову - 195 585,00 грн.

В судовому засіданні 21.04.2015 р. судом на підставі ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 28.04.2015 р. о 12:30 год.

Представник позивача в судовому засіданні 28.04.2015 р. підтримав збільшені ним позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 28.04.2015 р. проти позову заперечив, просив суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі № 910/18084/14.

У судовому засіданні 28.04.2015 р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 18 квітня 2011 року порушено провадження у справі про банкрутство, введено процедуру розпорядження майном боржника - Дочірнього підприємства «Золотоніський комбікормовий завод», ідентифікаційний код 35002242.

Постановою Господарського суду Черкаської області від 24 липня 2012 року у справі №01/5026/839/2011 Дочірнє підприємство «Золотоніський комбікормовий завод» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Юдицького О.В.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності борж ника або визнання його банкрутом», ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повно важення: приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; аналізує фінансове стано вище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута, вживає за ходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів та ін.

01.02.2011 року між Дочірнім підпри ємством «Золотоніський комбікормовий завод» (надалі - Орендар) та Приватним підприємством «Артбудінвест» (надалі - Суборендар) був укладений Договір № 01/02/2011-ККЗ суборенди цілісного майнового комплексу від 01.02.2011 року (надалі - Договір), а також складений Додаток № 1 від 01.02.2011 року до Договору суборенди цілісного майнового комплексу № 01/02/2011-ККЗ від 01 лютого 2011 року, відповідно до умов якого Орендар передає, а Суборендар бере в платне строкове користування виробничі будівлі, споруди, виробничо-технічне обладнання. Як цілісний майновий комплекс (надалі - об'єкт оренди).

Умови договору свідчать про те, що за своєю правовою природою вищевказаний договір є договором оренди (найму).

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Обладнання, виробничі будівлі, споруди та транспортні засоби цілісного майнового комплексу, що є об'ктом суборенди та передано за Договором № 01/02/2011-ККЗ суборенди цілісного майнового комплексу від 01.02.2011 року, знаходиться за адресою Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Обухова, 66-Б, де перебуває майновий комплекс комбікормо вого заводу.

Згідно з п.1.2 Договору, об'єкт оренди, що орендується, знаходиться у володінні та користуванні Орендаря у відповідності до договору оренди № б/н від 01.01.2008 року між Орендарем і Товариством з обмеженою відповідальністю «Черкаська птахофабрика» (надалі - Орендодавець).

Відповідно до п. 1.3. Договору, одночасно з правом оренди об'єкту оренди Суборендарю надається право користування земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, а також земельною ділянкою яка прилягає до об'єкту оренди у розмірі необхідному для досягнення мети оренди (прилегла територія).

Пунктом 1.4. визначено, що перелік обладнання, виробничих будівель, споруд об'єкту оренди які передаються в користування за цим Договором, їх стан (якість) на момент передання в оренду зазначаються в Додатку № 1, який є невід'ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 1.6. Договору, об'єкт оренди буде використовуватися Суборендарем для ведення своєї господарської діяльності, в т. ч. для вирощування курчат-бройлерів.

Порядок передачі майна в оренду визначний розділом 2 Договору.

Згідно з пунктами 3.1. та 3.2. Договору, термін оренди складає 2 роки 11 місяців з моменту прийняття об'єкт оренди за актом прийому-передачі; термін оренди може бути скорочений лише за згодою сторін.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що вартість орендної плати вказується Орендарем в рахунках та затверджується сторонами в актах приймання-здачі наданих послуг.

Відповідно до п. 4.2. Договору, нарахування орендної плати починається з моменту підписання акту прийому передачі об'єкту оренди і закінчується після повернення об'єкту оренди за актом передачі-приймання.

Крім сплати орендних платежів, Суборендар сплачує Орендарю вартість фактично спожитих комунальних послуг, яка складаються з послуг зв'язку, з водопостачання, електропостачання, спожитого газу, каналізаційних послуг, вивезення сміття. Розрахунок вартості комунальних послуг (послуг зв'язку, водопостачання, електропостачання, спожитого газу, каналізаційних послуг, вивезення сміття) здійснюється виходячи з цін на вказані послуги, що встановлюються підприємствами-постачальниками, та обсягів їх фактичного споживання, які визначаються приладами обліку, що встановлюються на об'єкті оренди. Будь-які додаткові надбавки з боку Орендаря на вартість комунальних послуг - не допускаються (п. 4.3. Договору).

Відповідно до п. 4.4. Договору, орендна плата та платежі, які передбачені п. п. 4.1., 4.3. цього Договору, сплачуються Суборендарем на поточний рахунок Орендаря до 20 числа місяця наступного за звітним, на підставі рахунку Орендаря. Оплата також може бути проведена шляхом зарахування зустрічних вимог, якщо такі виникнуть у процесі співпраці сторін або в інший спосіб передбачений чинним законодавством України.

Згідно з п. 5.1.1. Договору, Орендар зобов'язується передати Суборендарю об'єкт оренди Договору по акту прийому-передачі.

На вимогу Суборендаря проводити звіряння взаємних розрахунків по орендній платі та по іншим платежам за Договором, оформляти акт звірки взаємних розрахунків в погодженому сторонами порядку та засвідчувати його підписом уповноваженої особи та печаткою Орендаря (п. 5.1.2. Договору).

У відповідності до п. 5.2.3. Договору, Суборендар зобов'язується своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату та інші платежі, передбаченні Договором.

Згідно з п. 5.2.4. Договору, Суборендар зобов'язується звільнити об'єкт оренди і передати його в належному стані Орендарю за актом передачі-приймання у випадку припинення дії Договору.

Пунктом 5.2.5. Договору визначено, що Суборендар зобов'язаний на вимогу Орендаря проводити звіряння взаємних розрахунків по орендній платі та іншими платежами за Договором, оформляти акт звірки взаємних розрахунків в погодженому сторонами порядку та засвідчувати його підписом уповноваженої особи та печаткою Суборендаря.

Порядок повернення орендованого майна визначено сторонами в розділі 6 Договору.

У відповідності до п. 7.1. Договору, в разі прострочення здійснення оплати відповідно до п. 4.4. Договору Суборендар сплачує Орендарю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми не оплаченого платежу за кожен день прострочення.

Згідно з п. 7.2. Договору, за порушення Орендарем умов та строків, що передбачено п. 2.2., 2.3, 2.4. даного договору Орендар сплачує Суборендарю штраф у розмірі передбаченому чинним законодавством України.

Строк дії цього Договору починається з моменту його підписання сторонами і передачі об'єкту оренди у користування за актом прийому-передачі, і діє до 10 січня 2013 року (п. 8 Договору).

Оскільки акт прийому-передачі в платне строкове користування обладнання, виробничих будівель та споруд об'єкту оренди (додаток № 1 до Договору оренди цілісного майнового комплексу № 01/02/2011-ККЗ від 01.02.2011 року) підписано сторонами 01.02.2011 року, строк дії договору спливає 01.01.2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що ДП «Золотоніський комбікормовий завод» в повному обсязі виконало умови Договору № 01/02/2011-ККЗ суборенди цілісного майнового комплексу від 01.02.2011 року та передало в користування ПП «Артбудінвест» майно згідно з Додатком № 1 від 01.02.2011 року до даного Договору.

Факт надання послуг по оренді майна та комунальним послугам підтверджено актами надання послуг за березень-серпень 2011 року, які затверджені та підписані ДП «Золотоніський комбікормовий завод» та ПП «Артбудінвест» (копії додаються), однак оплата ПП «Артбудінвест» за спожиті послуги не проведена.

Договором № 01/02/2011-ККЗ суборенди цілісною майнового комплексу від 01.02.2011 року розмір орендної плати сторонами не визначено, однак встановлено, що вартість орендної плати вказується Орендарем в рахунках та затверджується сторонами в актах приймання-здачі наданих послуг.

На виконання умов п. 4.1. та п. 4.4. Договору суборенди, ДП «Золотоніський комбі кормовий завод» склав та направив ПП «Артбудінвест» разом з вимогою № 02-01/8319/01- 839-2011 від 01.08.2014 року рахунки на оплату орендної плати за суборенду цілісного майнового комплексу за березень-серпень 2011 року, згідно актів надання послуг № КК300156 від 31.03.2011 року, № ККЗ00158 від 29.04.2011 року, № КК300168 від 31.05.2011 року, № КК300173 від 30.06.2011 року, № КК300179 від 31.07.2011 року та № КК300186 від 31.08.2011 року (копії додаються), зокрема:

- рахунок № КК300156 від 31.07.2014 року за суборенду майнового комплексу за березень 2011 року на суму 62 400,00 грн.;

- рахунок № КК300158 від 31.07.2014 року за суборенду майнового комплексу за квітень 2011 року на суму 150 000,00 грн.;

- рахунок № КК300168 від 31.07.2014 року за суборенду майнового комплексу за травень 2011 року на суму 82 607,09 грн.;

- рахунок № КК300173 від 31.07.2014 року за суборенду майнового комплексу за червень 2011 року на суму 82 607,09 грн.;

- рахунок № КК300179 від 31.07.2014 року за суборенду майнового комплексу за липень 2011 року на суму 15 780,00 грн.;

- рахунок № КК300186 від 31.07.2014 року за суборенду майнового комплексу за серпень 2011 року на суму 5 034,24 грн..

Також, відповідно до умов п. 4.3. Договору № 01/02/2011-ККЗ суборенди цілісного майнового комплексу від 01.02.2011 року, ДП «Золотоніський комбікормовий завод» склало та направило ПП «Артбудінвест» разом з вимогою № 02-01/8319/01-839-2011 від 01.08.2014 року рахунки на оплату компенсації за фактично спожиті комунальні послуги (послуг зв'язку, з водопостачання, електропостачання, спожитого газу, каналізаційних послуг, вивезення сміття) за березень-липень 2011 року згідно актів надання послуг № КК300008 від 31.03.2011 року, № КК300175 від 22.04.2011 року, № КК300167 від 31.05.2011 року, № КК300174 від 30.06.2011 року, № КК300180 від 31.07.2011 року (копії додаються), а саме:

- рахунок № КК300008 від 31.07.2014 року на оплату вартості фактично спожитих комунальних послуг за березень 2011 року на суму 56 400,00 грн.;

- рахунок № КК300175 від 31.07.2014 року на оплату вартості фактично спожитих комунальних послуг за квітень 2011 року на суму 163 200,00 грн.;

- рахунок № КК300167 від 31.07.2014 року на оплату вартості фактично спожитих комунальних послуг за травень 2011 року на суму 45 294,00 грн.;

- рахунок № КК300174 від 31.07.2014 року на оплату вартості фактично спожитих комунальних послуг за червень 2011 року на суму 20 150,50 грн.;

- рахунок № КК300180 від 31.07.2014 року на оплату вартості фактично спожитих комунальних послуг за липень 2011 року на суму 41 586,68 грн..

Однак, не зважаючи на вищевказані обставини, ПП «Артбудінвест» не провело розра хунки з ДП «Золотоніський комбікормовий завод» по оплаті суми орендної плати за суборенду цілісного майнового комплексу за березень-серпень 2011 року та компенсації вартості фактично спожитих комунальних послуг (послуг зв'язку, з водопостачання, електропостачання, спожитого газу, каналізаційних послуг, вивезення сміття) за березень-липень 2011 року на підставі Договору № 01/02/2011-ККЗ суборенди цілісного майнового комплексу від 01.02.2011 року.

З моменту укладення Договору № 01/02/2011-ККЗ суборенди цілісного майнового комплексу від 01.02.2011 року, жодних розрахунків по внесенню орендної плати та компенсації за фактично спожиті комунальні послуги (послуг зв'язку, з водопостачання, електропостачання, спожитого газу, каналізаційних послуг, вивезення сміття) зі сторони Суборендаря - ПП «Артбудінвест» на рахунок Орендаря - ДП «Золотоніський комбікормовий завод» здійснено не було.

Дочірнім підприємством «Золотоніський комбікормовий завод» на адресу ПП «Арт будінвест» 25.06.2013 року була направлена вимога № 7239/01-839-2011 від 20.06.2013 року про передачу майна, яке перебувало в суборенді у відповідача. Однак відповідач не виконав дану вимогу ДП «Золотоніський комбікормовий завод», майно, що перебувало в суборенді, передано не було, про що складено акт від 01.07.2013 року (копія додається).

Крім того, як зазначалось вище, Дочірнім підприємством «Золотоніський комбікормовий завод» на адресу ПП «Артбудінвест» 06.08.2014 року була направлена вимога № 02-01/8319/01-839 від 01.08.2014 року про оплату орендної плати та спожитих комунальних послуг, разом з якою були направлені вищевказані рахунки на оплату орендної плати за суборенду майнового комплексу за березень-серпень 2011 року та рахунки на сплату компенсації за фактично спожиті комунальні послуги (послуг зв'язку, з водопостачання, електропостачання, спожитого газу, каналізаційних послуг, вивезення сміття) за Договором № 01/02/2011-ККЗ суборенди цілісного майнового комплексу від 01.02.2011 року.

Загальна сума боргу відповідача за користування майном відповідно до Договору № 01/02/2011-ККЗ суборенди цілісного майнового комплексу від 01.02.2011 року та відшкодування вартості спожитих комунальних послуг за період з 01.03.2011 року по 01.08.2011 року на підставі виставлених Орендодавцем рахунків становить 725 059,60 грн.

ПП «Артбудінвест» з моменту підписання актів надання послуг за Договором № 01/02/2011-ККЗ суборенди цілісного майнового комплексу від 01.02.2011 року фактично безоплатно користу валось цілісним майновим комплексом, що перебувало в оренді ДП «Золотоніський комбікормовий завод», оскільки розрахунки по оплаті суми орендної плати та компенсації за спожиті комунальні послуги з ДП «Золотоніський комбікормовий завод» відповідачем не проведені.

При цьому, ДП «Золотоніський комбікормовий завод» здійснювало орендні платежі за оренду майнового комплексу ТОВ «Черкаська птахофабрика» та несло витрати на оплату комунальних послуг (послуг зв'язку, з водопостачання, електропостачання, спожитого газу, каналізаційних послуг, вивезення сміття).

ДП «Золотоніський комбікормовий завод» 31.07.2014 року виставило ПП «Артбуд інвест» рахунки за суборенду майнового комплексу та компенсації за фактично спожиті комунальні послуги (послуг зв'язку, з водопостачання, електропостачання, спожитого газу, каналізаційних послуг, вивезення сміття), однак у встановлений Договором термін відповідач не провів розрахунків з Орендодавцем. Фактично, з порушенням строків, було сплачено відповідачем в погашення заборгованості 236 415,00 грн.

За таких обставин, Дочірнє підприємство «Золотоніський комбікормовий завод» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «Артбудінвест» про стягнення 195 585,00 грн.грн. заборгованості за Договором № 01/02/2011-ККЗ суборенди цілісного майнового комплексу від 01.02.2011 року за період з 01.03.2011 р. по 30.04.2011 р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1, 4 ст. 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до п. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Законодавець застосовує термін «негайно» для визначення строку для повернення речі. «Негайно» означає повернення речі одразу після припинення договору.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

З наданих позивачем доказів вбачається, що Дочірнє підприємство «Золотоніський комбікормовий завод» свої зобов'язання за Договором № 01/02/2011-ККЗ суборенди цілісного майнового комплексу від 01.02.2011 року виконало належним чином, тоді як відповідач - Приватне підприємство «Артбудінвест» свої зобов'язання щодо оплати суборенд них та комунальних платежів за даним Договором не виконав неналежним чином.

Відповідач у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях заперечував проти позову, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на пропуск позовної давності позивачем. Також зазначав, що фактично користувався орендованим майном тільки в березні 2011 року, а з квітня припинив користуватися майновим комплексом, оскільки вже з того часу почалася підготовка до його реалізації на прилюдних торгах за участю Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції у Черкаській області. Крім того,відповідач посилається на те, що в серпні 2011 року Договір № 01/02/2011-ККЗ суборенди цілісного майнового комплексу від 01.02.2011 року припинив свою дію, коли майно, що є об'єктом оренди було описане і арештовано органами ДВС, зокрема 15 серпня 2011 р. була проведена оцінка об'єкту оренди, який в подальшому відчужено на прилюдних торгах 18.11.2011 р. (копія висновку додається).

Господарський суд не приймає доводи відповідача з огляду на наступне.

У своїй заяві ПП «Артбудінвест» стверджує, що перебіг позовної давності по стягненню заявленого ДП «Золотоніський комбікормовий завод» боргу за березень 2011 року, закінчився 20.04.2014 року, а за квітень 2011 р. - 20.05.2014 р.

Однак, суд зауважує, що обов'язок сплати позивачу коштів за Договором суборенди цілісного майнового комплексу № 01/02/2011-ККЗ від 01.02.2011 року виник у відповідача з моменту отримання ПП «Артбудінвест» рахунків на оплату орендної плати та вартості спожитих комунальних послуг, виходячи з наступного:

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Факт виставлення Дочірнім підприємством «Золотоніський комбікормовий завод» рахунків за оплату орендної плати за вищевказаним договором суборенди відповідно до п.4.1. Договору, і є настанням тієї події, яка передбачена абз. 2 ч. ! ст.530 ЦК України і відповідно до якої, у ПП «Артбудінвест» виник цивільний обов'язок негайної сплати боргу за користу вання цілісним майновим комплексом за Договором суборенди цілісного майнового комплексу № 01/02/2011-ККЗ від 01.02.2011 року, а саме - з серпня 2014 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК України, сторони в договорі можуть відступити від поло жень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Частина 1 ст. 628 ЦК України містить норму, згідно з якою - зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідач визнавав свій боргу, який виник при виконанні Договору суборенди цілісного майнового комплексу № 01/02/2011-ККЗ від 01.02.2011 року, шляхом проведення часткової оплати суборенди та сплати компенсації за спожиті комунальні послуги, але припинив платежі у листопаді 2011 року.

ДП «Золотоніський комбікормовий завод» пов'язував припинення відповідачем опла ти заборгованості з відсутністю рахунків на оплату, виставлення яких передбачено п.4.4. Договору, у зв'язку з чим такі рахунки були виписані та виставлені відповідачу до завер шення строку позовної давності, в даному випадку до 23.09.2014 року та 30.09.2014 року.

У відзиві та своїй заяві про застосування позовної давності ПП «Артбудінвест» помилково вважає, що перерахування відповіда чем на користь позивача протягом квітня-листопада 2014 року грошових коштів у якості орендної плати за березень місяць 2011 року не перериває позовну давність.

За період з квітня 2011 року по вересень 2011 року ПП «Артбудінвест» були здійснені оплати на рахунок ДП «Золотоніський комбікормовий завод» на виконання Договору № 01/02/2011-ККЗ від 01.02.2011 року на загальну суму 236 415,00 грн. зі сплати заборгованості за оренду та відшкодування спожитих комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчи ненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Частиною 3 ст. 264 ЦК Україна передбачено, що після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Відповідно до абз. 2 п.п. 4.4.1. п. 4.4. ч. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів», до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред'явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Відповідач визнавав свій борг, що виник в результаті виконання Договору від 01.02.2011 року № 01/02/2011-ККЗ та 19.09.2011 року, 23.09.2011 року та 30.09.2011 року вчинив дію, що свідчить про визнання ПП «Артбудінвест» свого боргу за вказаним Договором, оскільки частково оплатив основний борг, що виник перед ДП «Золотоніський комбікормовий завод» за оренду майна та компенсацію комунальних послуг.

Перебіг позовної давності по пред'явленню до відповідача позову про стягнення орендної плати та вартості комунальних послуг за Договором № 01/02/2011-ККЗ від 01.02.2011 року перервався вчиненням ПП «Артбудінвест» дії по визнанню боргу, зокрема - перерахуванням 19.09.2011 року, 23.09.2011 року та 30.09.2011 року коштів за користу вання майновим комплексом та компенсації вартості комунальних послуг, що підтверджується відповідними банківськими виписками.

Відповідно до ч. 3 ст. 264 ЦК України, загальна позовна давність по стягненню з відповідача заборгованості за Договором № 01/02/2011-ККЗ від 01.02.2011 року суборенди майнового комплексу (борг по орендній платі) починається з 23 вересня 2011 року і завершується 23 вересня 2014 року, заборгованість по відшкодуванню вартості кому нальних послуг починається з 30 вересня 2011 року і завершується 30 вересня 2014 року.

Позовна заява ДП «Золотоніський комбікормовий завод» № 2-01/8388/01-839 від 23.08.2014 року до ПП «Артбудінвест» про стягнення заборгованості за оренду майна та спожиті комунальні послуги подана до Господарського суду міста Києва 28 серпня 2014 року, тобто в межах встановленого законом строку.

Також господарський суд вказує на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що Договір суборенди припинив свою дію, або ж втратив чинність.

Відповідачем цілісний майновий комплекс не повертався позивачу за актом приймання-передачі.

Докази звернення відповідача до позивача про припинення Договору також від сутні.

Крім того, з березня по серпень 2011 року відповідачем підписувались акти надання послуг та видаткові накладні по Договору суборенди, а також з квітня по листопад 2011 року відповідачем на рахунок позивача перераховувалися грошові кошти з призначенням платежу «за суборенду майнового комплексу згідно договору № 01/02/2011-ККЗ».

Прим цьому, оскільки в платіжних дорученнях відповідача не було вказано конкретне призначення платежу - орендна плата (п. 4.1. та п .4.2. Договору) або компен сація вартості спожитих комунальних послуг (п. 4.3. Договору), а також періоду, за який здійснювались відповідачем такі платежі, бухгалтерія ДП «Золотоніський комбікормо вий завод» здійснювала рознесення коштів по бухгалтерських рахунках відповідно до того, які поточні платежі необхідно було здійснити ДП «Золотоніський комбікормовий завод» в період надходження коштів від відповідача.

Враховуючи наведене, відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на спростування обставин, викладених позивачем у позовній заяві.

За таких обставин, оцінивши всі надані докази та пояснення в їх сукупності, враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення 195 585,00 грн. заборгованості з орендної плати за суборенду цілісного майнового комплексу та відшкодування вартості фактично спожитих комунальних послуг (послуг зв'язку, з водопостачання, електропостачання, спожитого газу, каналізаційних послуг, вивезення сміття) за березень-квітень 2011 року за Договором № 01/02/2011-ККЗ від 01.02.2011 року суборенди майнового комплексу, а відповідач в установленому законом порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив та не довів суду належними і допустимими доказами належного виконання ним своїх зобов'язань, а тому позов Дочірнього підприємства «Золотоніський комбікормовий завод» до Приватного підприємства «Артбудінвест» про стягнення 195 585,00 грн., визнається судом таким, що підлягає задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Артбудінвест» (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, будинок 86, ) на користь Дочірнього підприємства «Золотоніський комбікормовий завод» (19700, Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Обухова, 66, Б, ) 195 585 (сто дев'яносто п'ять тисяч п'ятсот вісімдесят п'ять) грн. 00 коп. заборгованості та 3 911 (три тисячі дев'ятсот одинадцять) грн. 70 коп. витрат на сплату судового збору.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення його повного тексту і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено 29.04.2015 р.

Суддя Т.М. Ващенко