КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2015 р. Справа№ 910/20339/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Тищенко О.В.

Іоннікової І.А.

за участю представників:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): не з'явився

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційних скарг: Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «Самміт» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідра Дистрибьюшн» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2014 року у справі № 910/20339/13 (суддя Морозов С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «Самміт»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідра Дистрибьюшин»

про стягнення 41 002,17 грн.

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідра Дистрибьюшн»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «Самміт»

про стягнення 41 320,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.07.2014 року у справі № 910/20339/13 у задоволені первісного позову відмовлено, зустрічний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «Самміт» звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2014 року у справі № 910/20339/13 та прийняти нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «Самміт» задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідра Дистрибьюшн» відмовити.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «Самміт» мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, а тому повинне бути скасоване в апеляційному порядку.

У свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Гідра Дистрибьюшн» звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2014 року у справі № 910/20339/13 частково, а також стягнути з ТОВ «Рекламна агенція «Самміт»:

- 12 960,00 грн., штрафу;

- 15 000,00 грн., витрат пов'язаних з оплатою послуг Адвокатського об'єднання «Адвокатська контора «Сюткін і партнери».

- 8 200, 00 грн., витрат пов'язаних із проведенням судової товарознавчої експертизи.

- 3 600, 00 грн. інших витрат пов'язаних із розглядом справи.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідра Дистрибьюшн» мотивована тим, що оскаржуване рішення в частині штрафних санкцій та витрат на правову допомогу прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

22.10.2014 від представника позивача надійшло клопотання про призначення по справі повторної судово-товарознавчої експертизи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2014 провадження у справі зупинено, по справі призначено судову експертизу.

25.02.2015 на адресу Київського апеляційного господарського суду повернулись матеріали справи № 910/20339/13 та висновок судової товарознавчої експертизи № 8195 від 17.02.2015.

Відповідно до змісту зазначеного висновку вбачається, що оскільки з моменту передачі Товариством з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «Самміт» товару Товариству з обмеженою відповідальністю «Гідра Дистрибьюшн» минуло 19 місяців і за цей період товар використовувався, експлуатувався, переміщався, розбирався, демонтувався, складався встановити час коли було отримано виявлені пошкодження неможливо.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.03.2015 провадження у справі було поновлено, розгляд справи було призначено на 18.03.2015.

18.03.2015 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідра Дистрибьюшн» надійшли письмові пояснення щодо експертного висновку.

18.03.2015 року розгляд апеляційної скарги було відкладено на 01.04.2015 року

01.04.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «Самміт» надало письмові пояснення щодо висновку експерта.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2015 розгляд справи відкладено на 22.04.2015.

Представники сторін у судове засідання 22.04.2015 не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та без участі представників сторін.

Дослідивши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

20 червня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «Самміт» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гідра Дистрибьюшн» (покупець) було укладено Договір поставки товару №20062013 (надалі - Договір).

Відповідно до 1.1. Договору сторони домовились про те, що в порядку та на умовах, визначених цим Договором, постачальник бере на себе зобов'язання виготовити, поставити, змонтувати та передати у власність покупця на умовах цього Договору товар в кількості, асортименті та в строки згідно зі специфікацією (Додаток до Договору), що є невід'ємною частиною цього Договору, а покупець зобов'язується прийняти та своєчасно оплатити такий товар.

Згідно з п. 2.1. Договору поставка та монтаж товару за даним Договором здійснюється постачальником за адресами вказаними у Додатках до даного Договору.

Поставка товару здійснюється автомобільним транспортом за рахунок постачальника, кожна партія товару повинна супроводжуватись відповідними товаросупровідними документами, які засвідчують якість товару. (п. 2.2. Договору).

Положеннями п. 2.3. Договору сторони погодили, що моментом переходу права власності від постачальника до покупця є момент передачі змонтованого товару від постачальника до покупця в пункті доставки та підписання покупцем видаткової накладної. Датою поставки вважається дата підписання покупцем видаткової накладної на товар.

Ціна Договору дорівнює загальній вартості поставленого товару за даним Договором. Ціна за одиницю товару визначається в специфікації, що є невід'ємною частиною цього Договору та складається з вартості виготовлення, поставки та монтажу товару. (п. 3.1., п. 3.2. Договору).

У відповідності до п. 4.1. та п. 4.2. Договору оплата вартості поставленого товару здійснюється покупцем в національній валюті України шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника. Покупець зобов'язаний здійснити оплату товару протягом 5 банківських днів після отримання змонтованого товару від постачальника на підставі рахунку-фактури, наданої постачальником.

Пунктом 5.1. Договору визначено, що товар постачальника повинен мати стандартну упаковку для транспортування, яка забезпечує повне збереження товару підчас транспортування.

Постачальник гарантує якість товару та його відповідність всім діючим в Україні стандартам, технічним умовам, нормам тощо, а також вимогам, що звичайно ставляться до продукції подібного роду протягом 12 місяців з дати поставки та монтажу відповідного товару (гарантійний строк) (п. 5.2. Договору).

За відповідність конструктиву товару, його зовнішнього вигляду, розміру, інформації розміщеної на товарі, використаних матеріалів та кольорів товару, виготовленого відповідно до оригінал-макетів та креслень, затверджених покупцем, несе відповідальність постачальник (п. 5.4. Договору).

Відповідно до п. 6.1. та п. 6.2. Договору приймання товару здійснюється за кількістю після його монтажу - згідно видаткової накладної. Покупець протягом 1 робочого дня від дати поставки та монтажу товару у місці, що вказане як адреса поставки товару, здійснює перевірку відповідності якості товару умовам Договору. В разі виявлення невідповідності якості товару вимогам, встановленим цим Договором, покупець протягом 2 робочих днів, з моменту виявлення неякісної продукції, повідомляє про це постачальника факсом.

Як зазначено у п. 6.3. Договору, у разі виявлення невідповідності щодо якості товару постачальник зобов'язується протягом 3 робочих днів, з моменту отримання від покупця повідомлення, направити свого представника для сумісного складання акту виявлення неякісного товару. В разі, якщо постачальник у вказаний термін не направить свого представника, покупець складає акт виявлення неякісного товару без представника постачальника в присутності незалежної сторони та такий акт є обов'язковим для постачальника.

Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31 грудня 2013р., а в розрахунок - до повного виконання сторонами зобов'язань за Договором. (п. 12.1. Договору).

Додатком №1 від 20.06.2013р. до Договору сторони погодили, що постачальник зобов'язується поставити та змонтувати товар, а саме, демонстраційний дисплей «Гідра Арт» (адреси монтажу по м. Києву: - К2 - Окружна, 1б; - К3 - Григоренко, 40; - К6 - Берковецька, 6в; - ТЦ «Домосфера» - Столичне шосе, 101) вартість 64 800,00 грн., в тому числі ПДВ 10 800,00 грн., в кількості 4 шт. Строк виготовлення товару 26.06.2013р.

Як зазначено позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) та не спростовано відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом), постачальником було виставлено покупцю для оплати рахунок на оплату №104 від 04.07.2013р. на загальну суму 64 800,00 грн.

Відповідно до видаткової накладної №107 від 05.07.2013р. ТОВ «РА «Самміт» було поставлено ТОВ «Гідра Дистрибьюшн» демонстраційні дисплеї «Гідра Арт» в кількості 4 шт. на загальну суму 64 800,00 грн.

Факт отримання товару відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) підтверджується наявністю підпису представника останнього, уповноваженого згідно довіреності №21 від 04.07.2013р., та відбитком печатки ТОВ «Гідра Дистрибьюшн» на зазначеній видатковій накладній.

Як встановлюється матеріалами справи, відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) було перераховано на користь ТОВ «СА «Самміт» частину оплати вартості отриманого за Договором товару, а саме суму в розмірі 25 000,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по рахунку ТОВ «СА «Самміт».

02.08.32013 Товариством з обмеженою відповідальністю «Гідра Дистрибьюшн» було проведено платіж на суму 15 000,00 грн., а 10.09.2013р. - платіж на суму 10 000,00 грн.

Первісний позов мотивовано тим, що в порушення умов Договору відповідач за первісним позовом не повністю розрахувався за поставлений товар, в результаті чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем за первісним позовом.

Натомість зустрічний позов мотивовано тим, що позивачем за зустрічним позовом (відповідачем за первісним позовом) після встановлення змонтованого товару було виявлено приховані недоліки, про що було повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю «РА «Самміт» шляхом направлення претензії щодо якості поставленого товару та неналежного виконання зобов'язань за Договором №19/09 від 19.09.2013р. (претензія направлена 20.09.2013р., згідно відмітки поштового відділення на описі вкладення у цінний лист).

В зазначеній претензії вказано, що станом на 19.09.2013р., кожен з поставлених дисплеїв має дефекти та істотні недоліки які практично роблять неможливим їх використання відповідно до мети їх придбання, з огляду на те, що зазначені демонстраційні дисплеї використовуються покупцем у господарській діяльності. Також, в претензії зазначено, що станом на 19.09.2013р. постачальник так і не передав покупцю документи, які засвідчують якість товару.

Зазначеною вимогою Товариство з обмеженою відповідальністю «Гідра Дистрибьюшн» просило Товариство з обмеженою відповідальністю «РА «Самміт» забезпечити безоплатне усунення дефектів та недоліків у поставлених демонстраційних дисплеях протягом трьох робочих днів з моменту отримання даної претензії і протягом трьох робочих днів з моменту отримання даної претензії надати оригінали (чи належним чином засвідчені копії) документів, які засвідчують якість поставлених демонстраційних дисплеїв.

Додатками до претензії прикладено фотофіксацію недоліків товару з зазначенням порушень.

Позивачем за зустрічним позовом (відповідачем за первісним позовом) надано до матеріалів справи експертний висновок №В-2625, яким зазначено, що демонстраційні дисплеї в кількості 4-х штук виготовлені у відповідності до Договору мають дефекти механічного характеру, а також технологічні конструкційні недоліки та не забезпечують своє функціональне призначення.

У зв'язку з виявленням позивачем за зустрічним позовом (відповідачем за первісним позовом) прихованих недоліків, що містяться в поставленому за Договором товарі, останній звернувся до суду з зустрічним позовом про стягнення з відповідача сплаченої за Договором суми коштів в розмірі 25 000,00 грн. та суми штрафу в розмір 12 960,00 грн.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Нормами ст. 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети (ст. 673 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 675 Цивільного кодексу України товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.

Згідно до ст. 268 Господарського кодексу України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. У разі відсутності в договорі умов щодо якості товарів остання визначається відповідно до мети договору або до звичайного рівня якості для предмета договору чи загальних критеріїв якості. Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

Задля встановлення наявності або відсутності прихованих недоліків в поставлених позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) згідно Договору демонстраційних дисплеях у кількості 4 шт., станом на день поставки, судом першої інстанції було призначено в справі товарознавчу експертизу, проведення якої доручено здійснювати Товариству з обмеженою відповідальністю «Київський експертно-дослідний центр».

Відповідно до висновку експерта №14062 від 08.06.2014 Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський експертно-дослідний центр» за результатами проведеного дослідження, вивчення матеріалів справи та додаткових документів, урахування вимог чинних нормативних документів, експерт Бугрова Н.К. дійшов наступних висновків:

- демонстраційні дисплеї в кількості 4 шт., поставлені за Договором, мали приховані недоліки (дефекти виробничого характеру) станом на 05.07.2013р.;

- якість поставлених демонстраційних дисплеїв через наявність виробничих дефектів (недоліків) не відповідає умовам Договору та Додатку №1 від 20.06.2013р. до Договору;

- демонстраційні дисплеї, поставлені за Договором, мають дефекти механічного характеру та технологічні конструкційні недоліки (виробничі дефекти);

- демонстраційні дисплеї, поставлені за Договором, не відповідають існуючим державним стандартам та вимогам, що зазвичай ставляться до побідних товарів, зокрема п. 5.1., п. 5.2.1., п. 5.2.2., п. 5.2.4., п. 10.2. ДСТУ4414:2005 «Меблі за індивідуальним замовленням. Загальні технічні умови», пунктам 5.2. та 5.4. Договору та Додатку №1 від 20.06.2013р. до Договору.

- виявлені дефекти (недоліки) є істотними і такими, що потребують достатнього часу і матеріальних затрат для їх усунення.

Повноваження експерта Бугрової Н.К. підтверджуються прикладеними до висновку експертизи документами, а саме: свідоцтвом №1002 від 07.10.2009р. (дійсне до 07.20.2014р.); кваліфікаційним посвідченням №509 від 20.11.1998р., відповідно до якого Бугрова Н.К. одержала кваліфікацію з питань оцінки нерухомості, майна, немайнових прав і бізнесу; реєстром атестованих судових експертів, затверджених Міністерством юстиції України, відповідно до якого за порядковим №530 Бугрова Н.К. за свідоцтвом №1002 отримала право на здійснення експертної діяльності за видом спеціальності - оцінка машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання; кваліфікаційним свідоцтвом оцінювача МФ №1979 від 02.10.2004р., відповідно до якого Бугрова Н.К. отримала спеціалізацію в межах напряму, зокрема, оцінка рухових речей.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2014 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «Самміт» про призначення повторної судово-товарознавчої експертизи, проведення експертизи доручено Товариству з обмеженою відповідальністю «Незалежний інститут судових експертиз».

25.02.2015 на адресу Київського апеляційного господарського суду повернулись матеріали справи № 910/20339/13 та висновок судової товарознавчої експертизи № 8195 від 17.02.2015.

Відповідно до змісту зазначеного висновку вбачається, що оскільки з моменту передачі Товариством з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «Самміт» товару Товариству з обмеженою відповідальністю «Гідра Дистрибьюшн» минуло 19 місяців і за цей період товар використовувався, експлуатувався, переміщався, розбирався, демонтувався, складався встановити час коли було отримано виявлені пошкодження неможливо.

Відповідно до ч. 5 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим. (ст. 43 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Продавець (виробник, виконавець) на вимогу споживача зобов'язаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції. Виробник (виконавець) зобов'язаний забезпечити використання продукції за призначенням протягом строку її служби, передбаченого нормативним документом або встановленого ним за домовленістю із споживачем, а в разі відсутності такого строку - протягом десяти років.

Згідно п. 5.2. Договору постачальник гарантує якість товару та його відповідність всім діючим в Україні стандартам, технічним умовам, нормам тощо, а також вимогам, що звичайно ставляться до продукції подібного роду протягом 12 місяців з дати поставки та монтажу відповідного товару (гарантійний строк).

Гарантійний строк - строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов'язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв'язку з введенням її в обіг. (п. 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Дослідивши матеріали справи та висновки судових експертиз, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що поставлені за Договором демонстраційні дисплеї «Гідра Арт» в кількості 4 шт. мали приховані недоліки (дефекти виробничого характеру) станом на 05.07.2013р., тобто на день здійснення поставки, які не могли бути виявлені покупцем під час прийняття товару за видатковою накладною №107 від 05.07.2013р. В той же час, покупцем приховані недоліки виявлено до спливу гарантійного терміну, передбаченого умовами Договору.

Недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). (п. 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. (п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до ст. 678 Цивільного кодексу України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства наявність прихованих виробничих дефектів товару віднесено до тих недоліків, обов'язок по усуненню яких покладено на постачальника.

Строки і порядок встановлення покупцем недоліків поставлених йому товарів, які не могли бути виявлені при звичайному їх прийманні, і пред'явлення постачальникові претензій у зв'язку з недоліками поставлених товарів визначаються законодавством відповідно до цього Кодексу. Постачальник (виробник) зобов'язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу. У разі усунення дефектів у виробі, на який встановлено гарантійний строк експлуатації, цей строк продовжується на час, протягом якого він не використовувався через дефект, а при заміні виробу гарантійний строк обчислюється заново від дня заміни. (ст. 269 Господарського кодексу України).

Якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред'явити вимогу у зв'язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку. (ч. 3 ст. 680 Цивільного кодексу України).

З моменту здійснення ТОВ «РА «Самміт» поставки товару за Договором до моменту виявлення ТОВ «Гідра Дистрибьюшн» недоліків цього товару гарантійний строк, передбачений п. 5.2. Договору, не скінчився.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Істотність недоліків товару, поставленого за Договором, підтверджена Висновком експерта №14062 від 08.06.2014р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський експертно-дослідний центр».

Отже, наявність істотності недоліків товару, виявлення яких було неможливе під час його приймання від постачальника, унеможливлює оплату цього товару у відповідності до умов Договору та норм чинного законодавства в разі якщо такі недоліки не усунені останнім або не відшкодовані витрати на усуненню недоліків такого товару.

Враховуючи, що належними та допустимими доказами доведено факт поставки неякісного товару, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги первісної позовної заяви не підлягають задоволенню у зв'язку з необґрунтованістю.

Як вбачається з матеріалів справи, недоліки товару, виявлені покупцем, постачальником в добровільному порядку усунуто не було усунуто.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 6.4.4. Договору у разі, якщо під час монтажу товару та/або під час приймання та перевірки товару та/або на протязі гарантійного строку, покупець виявить невідповідність такого товару умовам цього Договору щодо якості, кількості або асортименту, покупець, зокрема, має право при отриманні товару з істотними недоліками щодо якості або неналежного асортименту покупець має право відмовитись від Договору і вимагати повернення сплаченої суми коштів, які продавець зобов'язаний повернути протягом 3 робочих днів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги зустрічної позовної заяви щодо стягнення з відповідача за зустрічним позовом 25 000,00 грн. які позивачем за зустрічним позовом було сплачено на виконання умов Договору є обґрунтованими та правомірно задоволені судом першої інстанції.

Посилання Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «Самміт» на те, що експерт Бугрова Н.К. не має відповідної кваліфікації також спростовуються наданими до експертного висновку відповідними свідоцтвами та сертифікатами, про які зазначалось вище.

Позивачем за зустрічним позовом також заявлено вимогу про стягнення з ТОВ «Рекламна агенція «Самміт» суми штрафу в розмірі 12 960,00 грн.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Щодо нарахування ТОВ «РА «Самміт» суми штрафу позивач за зустрічним позовом посилається на Постанову Ради Міністрів РСРС «Про затвердження Положення про поставки продукції виробничо-технічного призначення, Положення про поставки товарів народного споживання та основних умов регулювання договірних відносин при здійсненні експортно-імпортних операцій» від 25 червня 1988р. №888.

Дія цього Положення поширюється на відносини між державними, кооперативними та іншими громадськими підприємствами по поставках товарів за ринковим і позаринкових призначенням, продукції виробничо-технічного призначення за ринковим призначенням (включаючи постачання імпортних товарів на внутрішньому ринку, якщо інше не передбачено законодавством), крім сільськогосподарської продукції, що реалізується за договорами контрактації. (п. 2. Положення про поставку товарів народного споживання», затвердженого Постановою Ради Міністрів РСРС №888 від 25 червня 1988р.).

Відповідно до п. 52 Положення про поставку товарів народного споживання, затвердженого Постановою Ради Міністрів РСРС №888 від 25 червня 1988р., якщо поставлені товари не відповідають за якістю стандартам, технічним умовам, іншій документації, зразкам (еталонам) або умовам договору, а також якщо поставлені некомплектні товари, виробник (постачальник) сплачує покупцю (отримувачу) штраф у розмірі 20 відсотків.

В силу приписів п. 18 Інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2004 році» №01-8/344 від 11.04.2005 р. з огляду на вимоги частини 1 статті 47 ГПК України щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та частини 1 статті 43 ГПК України стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд повинен перевірити обґрунтованість і правильність здійсненого нарахування сум штрафних санкцій, річних, збитків від інфляції, і в разі, якщо їх обчислення помилкове - зобов'язати позивача здійснити перерахунок відповідно до закону чи договору або зробити це самостійно.

Перевіривши наведений позивачем за зустрічним позовом в зустрічній позовній заяві розрахунок суми штрафу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що він є необґрунтованим, оскільки його нарахування здійснено на всю вартість товару, поставленого за Договором, в той час, як за зустрічними позовними вимогами борг ТОВ «РА «Самміт» становить 25 000,00 грн.

З наведеного вбачається, що позовна вимога про стягнення з відповідача за зустрічним позовом суми штрафу підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі 5 000,00 грн.

Позивачем за зустрічним позовом також заявлено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «Самміт» суми витрат на послуги адвоката в розмірі 15 000,00 грн.

Згідно ч. 3 ст. 48 ГПК України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру».

Так, відповідно до п. 6.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 16.01.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

За змістом частини третьої статті 48 та частини п'ятої статті 49 ГПК у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Таким чином, задля стягнення суми судових витрат оплаті правової допомоги в розмірі 15 000,00 грн. необхідною умовою є надання до матеріалів справи документального підтвердження таких витрат.

Окрім того, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування названих витрат, крім судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним. За таких обставин суд з урахуванням обставин конкретної справи, зокрема, ціни позову може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна надавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Позивачем додано до позовних матеріалів копію Договору про надання правової допомоги №18/10 від 18.10.2013р., акт передачі-приймання послуг №18/10/2 від 10.07.2014р. до Договору про надання правової допомоги №18/10 від 18.10.2013р., акт передачі-приймання послуг №18/10/1 від 18.10.2013р. до Договору про надання правової допомоги №18/10 від 18.10.2013р., копії платіжних доручень з призначенням платежу «оплата послуг по Договору про надання правової допомоги №18/10 від 18.10.2013р.» №489 від 25.10.2013р. на суму 1 200,00 грн. та №487 від 24.10.2013р. на суму 16 000,00 грн., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №215 від 19.05.2005р., копію посвідчення адвоката №КВ000010 від 29.08.2013р. Однак до матеріалів справи не додано належним чином засвідченої копії витягу з Єдиного реєстру адвокатів України (ст. 17 закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), як і не надано доказів, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката (п. 6.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21 лютого 2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що вимоги про стягнення з відповідача витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 15 000,00 грн. задоволенню не підлягають.

Також, позивачем за зустрічним позовом заявлено до стягнення з ТОВ «РА «Самміт» суми витрат пов'язаних із проведення експертизи в розмір 11 800,00 грн.

Відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У вирішенні питань щодо відшкодування витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду господарським судам необхідно враховувати викладене в пункті 23 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» (п. 6.1. Постанови Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

Пунктом 23 Постанови Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» №4 від 23.03.2012р. встановлено, що відповідно до частини третьої і четвертої статті 15 Закону витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України, зокрема, у господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством. Таким чином, під час розподілу судових витрат, зокрема витрат по сплаті вартості експертного дослідження, суд повинен враховувати той факт, що такі витрати розподіляються між сторонами лише тоді, коли відповідна експертиза була призначена судом.

ТОВ «Гідра Дистрибьюшн» до матеріалів справи надано копію платіжного доручення №113 від 12.03.2014р. на суму 8 200,00 грн. про оплату за проведення судової товарознавчої експертизи згідно рахунка №140214/1 від 14.02.2014р. та копію платіжного доручення №534 від 15.11.2013р. на суму 3 360,00 грн. про оплату за експертизу якості згідно рахунка №12470 від 14.11.2013р.

Як встановлюється матеріалами справи платіжним дорученням №113 від 12.03.2014р. на суму 8 200,00 грн. позивачем за первісним позовом оплачено судову експертизу призначену ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2014р.

Платіжним дорученням №534 від 15.11.2013р. на суму 3 360,00 грн. позивачем за первісним позовом оплачено проведення експертного дослідження Київською торгово-промисловою палатою згідно замовлення ТОВ «Гідра Дистрибьюшн».

Витрати, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, визначаються господарським судом. (ст. 48 Господарського процесуального кодексу України).

З наведеного вбачається, що витрати на оплату судової експертизи в сумі 8 200,00 грн. підлягають розподілу пропорційно до розміру задоволення позовних вимог, а витрати на проведення експертного дослідження Київською торгово-промисловою палатою в сумі 3 360,00 не підлягають стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідра Дистрибьюшн», оскільки не входять до складу судових витрат в розумінні ст. 44 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Заперечення скаржників, викладені у апеляційних скаргах, не приймається колегією суддів до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції по даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається, апеляційні скарги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «Самміт» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідра Дистрибьюшн» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2014 року по справі № 910/20339/13 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/20339/13 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді О.В. Тищенко

І.А. Іоннікова