РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2015Справа №910/4445/15-г

За позовом інституту газу Національної академії аграрних наук України

до фізичної особи-підприємця Сухенко Олександра Михайловича

про стягнення 60 524,77 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача: Іщенко В.С. (довіреність №97/1-720 від 16.12.2013);

від відповідача: Сухенко О.М.

встановив:

Інституту газу Національної академії аграрних наук України (далі за текстом - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з фізичної особи-підприємця Сухенко Олександра Михайловича (далі за текстом - відповідач) на свою користь 60 524,77 грн., з яких: 48 337,3 грн. - заборгованість за договором оренди №884-12 від 01.12.2012, 8 803,21 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання, 3 384,26 грн. - штраф за несвоєчасну оплату орендних платежів (понад 30 днів).

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором оренди №884-12 від 01.12.2012 щодо своєчасної і повної оплати орендних платежів.

03.04.2015 до суду від відповідача надійшло клопотання від 19.03.2015 про призначення останньому компенсації у вигляді штрафу у розмірі 70 000 грн. за завдання йому неправомірними діями позивача у вигляді опечатання приміщення моральної та матеріальної шкоди.

21.04.2015 до суду від відповідача надійшло клопотання про визнання недійним договору оренди №884-12 від 01.12.2012 у зв'язку з відсутністю у відповідача доступу до майна та неможливістю його використання.

21.04.2015 до суду відповідачем було подано клопотання про визнання недійним договору оренди №884-12 від 01.12.2012 у зв'язку з класифікацією об'єкта оренди як лабораторний корпус, прямим призначенням якого є фундаментальні та прикладні дослідження.

21.04.2015 до суду від відповідача надійшло клопотання про повернення сплачених ним коштів за оренду та комунальні послуги.

Зазначені клопотання не відповідають приписам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, а тому задоволенню не підлягають.

Розглянувши матеріали справи, надані докази, вислухавши присутніх під час судового розгляду справи представників учасників судового процесу, суд встановив такі фактичні обставини.

01.12.2012 між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна, що знаходиться у віданні НААН України та обліковується на балансі Інституту газу НАН України №884-12 (далі за текстом - договір оренди) (належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи), відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне майно нежитлові приміщення, загальною площею 38,4 кв.м, розміщене за адресою: 04112, м.Київ, вул.Івана Гонти, 1, на 1-му поверсі Лабораторного корпусу Інституту газу НАН України, що перебуває на балансі Інституту газу НАН України, вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку майна від 30.09.2012 і становить 211 783 грн. станом на 30.09.2012.

Строк дії договору з 01.12.2012 до 30.11.2015 (п.10.1 договору оренди).

Згідно з п.3.1 договору оренди орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою КМ України від 01.10.1995 №786 зі змінами, або за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за перший (базовий) місяць оренди - вересень 2012 року - 2 647,29 грн.

Крім орендної плати орендар сплачує орендодавцю по рахункам орендодавця: відшкодування комунальних платежів, відшкодування податку на землю, витрати на утримання будинку та прилеглої території, інші витрати за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п.3.3 договору оренди).

Пунктом 3.4 договору оренди передбачено, що орендна плата перераховується орендарем відповідно до вимог чинного законодавства за весь час фактичного користування приміщенням щомісячно не пізніше 25 числа поточного місяця.

Орендар згідно п. 5.4 договору оренди зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату.

На виконання умов договору оренди позивачем було передано відповідачу нежилі приміщення в користування.

Факт приймання-передачі об'єкту оренди підтверджується підписаним між сторонами актом передачі нежилих приміщень від 01.12.2012.

На думку позивача, відповідачем зобов'язання по внесенню орендної плати за користування об'єктом оренди відповідно до умов договору виконувались не належним чином, зокрема не була здійснена плата за оренду приміщень за період з квітня 2013 по лютий 2014 (рахунки-фактури №106 від 17.04.2013, №132 від 15.05.2013, №156 від 17.06.2013, №180 від 15.07.2013, №205 від 15.08.2013, №230 від 16.09.2013, №253 від 15.10.2013, №275 від 15.11.2013, №299 від 16.12.2013, №19 від 17.01.2014, №43 від 17.02.2014), у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість з орендної плати за цей період у розмірі 48 337,3 грн.

Вказану суму заборгованості позивачем заявлено до стягнення з відповідач. Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 8 803,21 грн., штраф у розмірі 3384 грн. 26 коп. за період з 25.04.2013 по 25.08.2014

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Дана норма кореспондується з вимогами ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, згідно з якою суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст.759 Цивільного Кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч.3 ст.18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відтак, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази оплати відповідачем зазначених рахунків-фактур, а також з урахуванням умов пункту 3.4 договору, суд вважає обґрунтованими твердження позивача про порушення відповідачем умов договору оренди щодо сплати орендної плати за період з квітня 2013 по лютий 2014, у зв'язку з чим заявлені вимоги про стягнення з відповідача 48 337,3 грн. заборгованості за договором оренди №884-12 від 01.12.2012 підлягають задоволенню у заявленому розмірі.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Разом з тим, пунктом 3.6 договору оренди, зокрема, передбачено, що орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується на користь балансоутримувача відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення включаючи день оплати.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Здійснивши перевірку заявленого до стягнення розміру пені та враховуючи доведеність матеріалами справи неналежного виконання відповідачем умови договору, суд вважає правомірною вимогу про стягнення з фізичної особи-підприємця Сухенко Олександра Михайловича пені у сумі 3519,11 грн., нарахованої за прострочення орендної оплати за період з квітня 2013 по лютий 2014.

В решті вимог про стягнення пені слід відмовити, оскільки під час розрахунку суми пені позивачем не враховані положення Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» щодо граничного розміру пені.

Відповідно до п.3.7 договору оренди у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 7% від суми заборгованості.

З огляду на те, що заборгованість по сплаті орендної плати становить більш ніж три місяці, суд, здійснивши перевірку розрахунку штрафу, дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог щодо стягнення 3 384,26 грн. штрафу за несвоєчасну оплату орендних платежів.

Крім того, згідно з п.1 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству.

Відповідно до ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1-3,5,6 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Обґрунтовуючи відсутність у відповідача доступу до майна та неможливість його використання внаслідок поведінки позивача, обумовлену тим, що позивачем орендоване приміщення було опечатане, відповідачем не надано до суду жодних доказів у підтвердження обставини, покладених в основу клопотання.

Більш того, в разі реального існування таких перепон, відповідач не позбавлений можливості звернутися із заявами та скаргами до правоохоронних органів або ж позовами про усунення перешкод у користуванні майном на підставі ст.391 ЦК України.

Натомість з матеріалів справи не вбачається та відповідачем не доведено вжиття ним наведених вище заходів з метою захисту своїх прав щодо розпорядження та користування своїм майном.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсним договору оренди №884-12 від 01.12.2012.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позов задоволено частково, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82,84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Сухенко Олександра Михайловича (ідентифікаційний код: , адреса: 03164, м. Київ, Святошинський район, вул. Брусилівська, буд. 23, кв. 2) на користь інституту газу Національної академії аграрних наук України (ідентифікаційний код: 05417035, адреса: 03113 м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 39) 48 337,3 грн. заборгованості за договором оренди №884-12 від 01.12.2012, пеню у розмірі 3519,11 грн., 3 384,26 грн. - штраф за несвоєчасну оплату орендних платежів, а також судовий збір у розмірі 1667,5 грн. Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

21.04.2015 в судовому засіданні у відповідності до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дата підписання повного тексту рішення 24.04.2015.

Суддя В.О.Демидов