ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року Справа № 18/257

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого - Ткаченко Н.Г.

Суддів - Катеринчук Л.Й.

Куровського С.В.

За участю представника : ВАТ "Бурова компанія "Букрос" - Кулія В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу ВАТ "Бурова компанія "Букрос"

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 29.01.2015 та ухвалу Господарського суду Полтавської області від 25.02.2014 по справі № 18/257 за заявою ДПІ у м. Полтаві до ВАТ "Бурова компанія "Букрос" про банкрутство, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 18.07.2006 порушене провадження по справі № 18/257 про банкрутство ВАТ "Бурова компанія "Букрос".

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 24.10.2008 по справі № 18/257 затверджено реєстр вимог кредиторів ВАТ "Бурова компанія "Букрос".

Від кредитора - ПАТ "Полтава - Банк" (первісний кредитор) 09.01.2014 до суду надійшла заява про заміну кредитора у справі про банкрутство ВАТ "Бурова компанія "Букрос" на кредитора - гр. ОСОБА_3, згідно договору про відступлення права вимоги до боржника на суму 2460361,57 грн ( а.с.79-81 т.48).

До Господарського суду Полтавської області 25.02.2014 надійшла заява гр. ОСОБА_3 про заміну кредитора у справі, а саме, первісного кредитора - ПАТ "Полтава -Банк" на нового кредитора - гр. ОСОБА_3 (а.с.67 т.51).

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 25.02.2014 по справі № 18/257 /суддя : Іванко Л.А./ здійснено заміну кредитора - ПАТ "Полтава - Банк " на кредитора ОСОБА_3 з грошовими вимогами до боржника в сумі 2 460 361,57 грн., зобов'язано розпорядника майна боржника внести зміни до реєстру вимог кредиторів ВАТ "Бурова компанія "Букрос".

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 29.01.2015 по справі № 18/257 /судді : Гетьман Р.А., Пуль О.А., Шевель О.В./ ухвалу Господарського суду Полтавської області від 25.02.2014 залишено без змін.

В касаційній скарзі боржник - ВАТ "Бурова компанія "Букрос" просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 29.01.2015 та ухвалу Господарського суду Полтавської області від 25.02.2014, посилаючись на те, що вони постановлені з порушенням норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення по справі про відмову у задоволенні заяв ПАТ "Полтава - Банк" та ОСОБА_3 про заміну кредитора у справі.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представника ВАТ "Бурова компанія "Букрос", який підтримав касаційну скаргу у повному обсязі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Провадження по справі про банкрутство ВАТ "Бурова компанія "Букрос" здійснюється за Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції чинній до 19.01.2013 року.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитор - юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство. До конкурсних кредиторів відносяться також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Як вбачається із матеріалів справи, кредиторські вимоги ПАТ "Полтава-Банк" в сумі 2420361,57 грн. визнані ухвалою попереднього засідання Господарського суду Полтавської області від 22.10.-24.10.2008 та включені до першої черги реєстру вимог кредиторів ВАТ "Бурова компанія "Букрос".

Вказані грошові вимоги ґрунтуються на заборгованості ВАТ "Бурова компанія "Букрос" за кредитними договорами №1443 від 28.01.2003 та №1999 від 30.09.2004.

Як вбачається із матеріалів справи, 06.09.2013 між ПАТ "Полтава-Банк" (первісний кредитор) та ОСОБА_3 (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги за кредитним договором, відповідно до умов якого, первісний кредитор передає новому кредиторові, а новий кредитор набуває в порядку та в строки, встановлені цим договором, всі права вимоги та інші права, що належать первісному кредитору в момент укладення цього договору або можуть виникнути в майбутньому на підставі кредитного договору №1999 від 30.09.2004 та договором №1443 від 28.01.2003 з урахуванням всіх змін та доповнень до нього, включаючи всі винесені на користь первісного кредитора судові рішення, постанови та ухвали з питання повернення боргу за основним кредитним договором, укладеним між первісним кредитором та ВАТ "Бурова компанія "Букрос" (п.1.1 договору).

У зв'язку із укладенням даного договору про відступлення права вимоги, ПАТ "Полтава -Банк" та ОСОБА_3 подали до суду заяви про здійснення заміни кредитора у справі про банкрутство ВАТ "Бурова компанія "Букрос".

Господарський суд першої інстанцій, з яким погодився Харківський апеляційний господарський суд, дійшов до висновку про те, що підстав для відмови у здійсненні заміни кредитора - ПАТ "Полтава - Банк" на ОСОБА_3, відповідно до вимог ст.512, 514 ЦК України та ст.25 ГПК України, по справі про банкрутство ВАТ "Бурова компанія "Букрос", не має.

Але з такими висновками суду першої та апеляційної інстанції повністю погодитись не можна.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції та апеляційна постанова зазначеним вище вимогам не відповідають.

Відповідно до п.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. 2. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. 3. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Заміна кредитора у зобов'язанні не впливає на права та обов'язки боржника і не потребує його згоди, якщо така згода не передбачена договором або законом.

При відступленні права вимоги кредитор може відступити лише ті права та у тих обсягах, які має на час передачі вимоги та які визначені між ним та іншою особою, яка ці права приймає у окремому договорі, при цьому первинний договір продовжує діяти з участю тих самих осіб, які його уклали, оскільки обов'язки за первинним договором до іншої особи не переходять.

Статтею 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Разом з тим, господарським судом першої інстанції не було перевірено належним чином обставини справи щодо здійснення уступки права вимоги до ВАТ "Бурова компанія "Букрос" за вищевказаним договором від 06.09.2013, а саме, не було перевірено, чи передбачалась згода боржника на заміну кредитора у зобов'язанні, право вимоги за яким було передано від первісного кредитора (ПАТ "Полтава Банк") до ОСОБА_3, не було належним чином перевірено який саме обсяг зобов'язань ВАТ "Бурова компанія "Букрос" було передано від первісного кредитора до ОСОБА_3, зокрема, всі зобов'язання, які передбачені умовами кредитних договорів №1443 від 28.01.2003 та №1999 від 30.09.2004 чи лише сума грошових вимог, яка визнана в ухвалою попереднього засідання від 22.10.-24.10.2008.

Крім того, господарським судом Полтавської області не було належним чином перевірено обставини справи щодо виконання ОСОБА_3 умов договору уступки права вимоги від 06.09.2013, зокрема, докази здійснення повного розрахунку за вказаним договором.

Відповідно до ст.99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Статтею 101 ГПК України передбачено, що межі перегляду справи в апеляційній інстанції. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, в порушення вимог ст.ст.99-101 ГПК України, Харківський апеляційний господарський суд належним чином не дослідив обставини справи.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що постанову Харківського апеляційного господарського суду від 29.01.2015 та ухвалу Господарського суду Полтавської області від 25.02.2014 по справі про банкрутство ВАТ "Бурова компанія "Букрос" не можна визнати як такі, що відповідають фактичним обставинам справи і вимогам закону і вони підлягають скасуванню, а справа в частині розгляду заяви про заміну первісного кредитора - ПАТ "Полтава Банк" на кредитора - ОСОБА_3 направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суду слід врахувати вище викладене, більш повно та всебічно дослідити дійсні обставини справи, дати належну оцінку зібраним по справі доказам, доводам та запереченням сторін і в залежності від встановленого та вимог закону, постановити законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.1115, 1117-11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ВАТ "Бурова компанія "Букрос" задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 29.01.2015 та ухвалу Господарського суду Полтавської області від 25.02.2014 по справі № 18/257 скасувати.

Справу № 18/257 направити на новий розгляд до Господарського суду Полтавської області.

Головуючий - Ткаченко Н.Г.

Судді - Катеринчук Л.Й.

Куровський С.В.