ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

24 квітня 2015 року Справа № 903/744/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М. - головуючого,
Коваленка В.М. (доповідач у справі),
Короткевича О.Є.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" м. Київ
на постанову та ухвалувід 12.03.2015 Рівненського апеляційного господарського суду від 13.02.2015 господарського суду Волинської області
у справі№ 903/744/14 господарського суду Волинської області
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська нафтогазова компанія", м. Луцьк
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Аветра", м. Луцьк
пробанкрутство
ліквідаторарбітражний керуючий Григор'єв Валерій Васильович

В С Т А Н О В И В :

Подана Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (далі - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль") касаційна скарга від 25.03.2015 №140-0-0-00/8/798 не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" оскаржує в касаційному порядку ухвалу господарського суду Волинської області від 13.02.2015, а також постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 12.03.2015, що була винесена за результатами здійснення перегляду в апеляційному порядку зазначеної ухвали суду першої інстанції про відмову у задоволенні скарги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на дії (бездіяльність) ліквідатора ТОВ "Аветра" - Григор'єва В.В.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 11113 ГПК України ухвали місцевого та апеляційного господарського суду можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених частиною першою статті 106 цього Кодексу.

В свою чергу нормами п. 10 ч. 1 ст. 106 вказаного Кодексу передбачено, що окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвала місцевого суду від 13.02.2015 винесена відповідно до норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011 № 4212- VІ, що набрала законної сили з 19.01.2013.

Згідно норм ч. 3 ст. 8 цього закону у касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

В інших випадках (при оскарженні інших судових рішень, прийнятих у справі про банкрутство, але не передбачених нормами ч. 3 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом") касаційне оскарження таких судових рішень в касаційному порядку та здійснення відповідного касаційного провадження не допускається.

Аналогічний висновок наведений в п.7 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212- VІ)".

Таким чином, оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції, що прийнята за результатами перегляду ухвали місцевого суду про відмову у задоволенні скарги на дії (бездіяльність) ліквідатора не підлягає оскарженню до суду касаційної інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України суд відмовляє у прийнятті позовної заяви (у даному випадку - касаційної скарги), якщо вона не підлягає розгляду в господарських судах України.

З огляду на зазначене, у прийнятті касаційної скарги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на ухвалу господарського суду Волинської області від 13.02.2015 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 12.03.2015 слід відмовити.

Дійшовши викладеного висновку та виходячи з положень ст.ст. 4, 7 Закону України "Про судовий збір", судовий збір за подання касаційної скарги підлягає поверненню заявнику касаційної скарги.

Керуючись ст. 129 Конституції України, нормами ч. 3 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 4, 7 Закону України "Про судовий збір" та п. 1 ч. 1 ст. 62, ст.ст. 86, 106, 107, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Публічному акціонерному товариству "Райффайзен Банк Аваль" в прийнятті касаційної скарги на ухвалу господарського суду Волинської області від 13.02.2015 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 12.03.2015 у справі № 903/744/14.

2. Повернути Публічному акціонерному товариству "Райффайзен Банк Аваль" з Державного бюджету України судовий збір в сумі 609 грн. (шістсот дев'ять гривень) 00 коп., сплачений за платіжним дорученням № 396794 від 25.03.2015.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді В.М. Коваленко

О.Є. Короткевич