ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року Справа № 915/459/15

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Васильєвої Л.І. при секретарі судового засідання Цуриці І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом: Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" /54003, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 159/

До відповідача: Луганський державний університет внутрішніх справ ім. Е.О.Дідоренка /54030, м. Миколаїв, вул. Лагерное поле, 5/

про: стягнення 10199,92 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Панфілова О.В., дов. № 04/1052 від 30.12.2014р.

від відповідача: не з'явився

ПАТ по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором № ТП-Б-2011156-МГ від 28.03.2014р. в сумі 10199,92 грн., з яких 9251,27 грн. основна заборгованість, 423,94 грн. пеня, 478,08 грн. - інфляційні, 46,63- 3% річних.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 25.03.2015р. було прийнято позовну заяву та порушено провадження у справі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив наступне.

Між сторонами у справі було укладено договір № ТП-Б-2011156-МГ від 28.03.2014р. на постачання природного газу за регульованим тарифом.

На підставі вищевказаного договору позивач в березні, листопаді і грудні 2014 року поставив відповідачу природний газ на суму 12881,98 грн.

Відповідач оплату за спожитий природний газ здійснив частково в сумі 3866,04 грн.

Таким чином, станом на день подачі позову до суду заборгованість відповідача за отриманий за договором природний газ склала 9015,94 грн.

Враховуючи вищевикладене, із посиланням на приписи ст.ст. 526, 625 Цивільного кодексу України та умови договору позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 10199,92 грн., з яких 9251,27 грн. основна заборгованість, 423,94 грн. пеня, 478,08 грн. - інфляційні, 46,63- 3% річних.

Від відповідача надійшла письмова заява № 740 від 16.04.2015р., в якій він позовні вимоги визнав в повному обсязі, розгляд справи просить провести за відсутності представника у судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд -

встановив:

28 березня 2014 року між сторонами у справі було укладено договір № ТП-Б- 2011156-МГ на постачання природного газу за регульованим тарифом, відповідно до умов якого, постачальник постачає природний газ споживачу в обсягах і порядку передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що передача газу за цим договором здійснюється на межах балансової належності об'єктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування. Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживного обладнання визначається сторонами в Додатку № 1 до договору.

У відповідності до п. 2.6 договору, послуги з постачання газу підтверджуються підписаним сторонами актом приймання - передачі газу та актом виконаних робіт, що оформлюється за даними вузлів обліку, визначених у Додатку № 1 до договору.

Згідно п 2.7 договору, постачальник до 3 - го числа, наступного за звітним місяцем направляє споживачу два примірники акта приймання - передачі газу та акти виконаних робіт за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою постачальника.

Відповідно до абз.1 п. 3.3 договору, кількість реалізованого газу споживачу визначається на межі балансової належності об'єктів споживача за допомогою вузлів обліку, визначених у Додатку № 1 до договору.

Пунктом 4.6 договору визначено, що оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем поточними платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу протягом місяця постачання газу періоду оплати відповідно до додатку 2 до договору. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим. У разі переплати за фактично спожитий газ сума переплати зараховується постачальником в рахунок оплати поставленого газу в наступному розрахунковому періоді. У разі збільшення підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду споживач здійснює оплату додатково заявлених обсягів газу в п'ятиденний строк після збільшення цього обсягу в установленому договором порядку.

Згідно п. 4.7 договору, оплата вартості послуг з постачання газу за Договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок постачальника.

Так, на виконання вимог договору позивач у березні, листопаді і грудні 2014 року поставив а відповідач прийняв природний газ в загальному обсязі 1,964 тис. куб.м. на загальну суму 12881,98 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами прийому-передачі природного газу (а. 11-14).

Відповідач вимоги договору в частині розрахунку за отриманий газ на умовах, встановлених договором, виконав частково, сплативши позивачеві 323866,04 грн. Таким чином, борг відповідача за отриманий за договором природний газ становить 9015,94грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 9015,94 грн. за поставлений природний газ за договором № ТП-Б-2011156-МГ є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до п. 6.2.2 договору, у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

За невиконання належним чином грошових зобов'язань згідно з вимогами діючого законодавства України у встановлений строк, за розрахунком позивача боржнику цілком обґрунтовано нараховано до стягнення 423,94 грн. пені, 478,08 грн. інфляційних, 46,63 - 3% річних.

Частина 1 ст. 15 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

Відповідач не спростував вимоги позивача, не надав суду відповідні докази, які свідчать про відсутність заборгованості перед кредитором за договірними зобов'язаннями. У письмовій заяві наявність заборгованості визнав.

В спірних правовідносинах відповідачем дійсно порушені норми та приписи діючого законодавства, в зв'язку з чим позивач цілком правомірно звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Враховуючи викладене, позовні вимоги, заявлені позивачем відповідно до вимог чинного законодавства, матеріалами справи підтверджені, та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Луганського державного університета внутрішніх справ ім. Е.О.Дідоренка /54030, м. Миколаїв, вул. Лагерное поле, 5, / на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" /54003, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 159, / 9251,27 грн. основної заборгованості, 423,94 грн. пені, 478,08 грн. - інфляційних, 46,63- 3% річних, 1827,00 грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.93 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.I. Васильєва

Повний текст рішення складено та підписано 23.04.2015р.