КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2015 р. Справа№ 53/14б-03/2/11

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Остапенка О.М.

Шипка В.В.

за участі представників:

ДП "Антонов" - Конопля А.М., довір. №35/7117 від 23.09.2014р.;

ПАТ "Агробудмеханізація" - Кулик Ю.В., довір. №194 від 27.04.2015р. та Любарець А.Ю., довір. №0037 від 29.12.2014р.;

ПАТ "Райффайзен банк Аваль" - Полевик О.Л., довір №1166/13 від 01.07.2013р.;

прокуратури Київської області - Біньковська А.В., посв. №009568 від 15.10.2012р.;

та ліквідатора боржника - Демчука О.М., посв. арбітр. кер. №322 від 22.02.2012р.;

розглянувши апеляційні скарги державного підприємства "Антонов",

арбітражного керуючого Кізленка В.А.

на постанову господарського суду Київської області від 11.02.2015 року

у справі №53/14б-03/2/11 (головуючий суддя - Мальована Л.Я., судді:

Скутельник П.Ф., Лилак Т.Д.)

за заявою закритого акціонерного товариства "Агробудмеханізація"

до спільного українсько-російського підприємства з іноземними

інвестиціями у формі ЗАТ "Укрсибтрансавіа"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.03.2003р. порушено провадження у справі про банкрутство спільного українсько-російського підприємства з іноземними інвестиціями у формі закритого акціонерного товариства (далі - ЗАТ) "Укрсибтрансавіа", в межах провадження у справі введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядника майна, ухвалою суду від 30.10.2013р. припинено процедуру розпорядженням майном, введено процедуру санації боржника. Постановою господарського суду Київської області від 11.02.2015 року у справі №53/14б-03/2/11 спільне українсько-російське підприємство з іноземними інвестиціями у формі ЗАТ "Агробудмеханізація "Укрсибтрансавіа" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Демчука О.М., вирішено інші питання, пов'язані з подальшим розглядом справи.

Державне підприємство (далі - ДП) "Антонов" звернулось до Київського апеляційного господарського суду, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову господарського суду Київської області від 11.02.2015р. у справі №53/14б-03/2/11. Арбітражний керуючий Кізленко В.А. звернувся до Київського апеляційного господарського суду, подавши апеляційну скаргу, в якій також просить скасувати постанову господарського суду Київської області від 11.02.2015р. у справі №53/14б-03/2/11, продовжити строк процедури санації боржника на 6 місяців та призначити керуючим санацією боржника арбітражного керуючого Кізленка В.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.03.2015р. апеляційну скаргу ДП "Антонов" прийнято до провадження, призначено до розгляду на 07.04.2015р., ухвалою від 30.03.2015р. прийнято до провадження апеляційну скаргу арбітражного керуючого Кізленка В.А., розгляд скарг ДП "Антонов" та арбітражного керуючого Кізленка В.А. на постанову господарського суду Київської області від 11.02.2015р. у справі №53/14б-03/2/11 об'єднано в одне провадження, призначено скарги до розгляду на 07.04.2015р. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2015р. розгляд апеляційних скарг було відкладено на 28.04.2015р.

20.03.2015р. через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від ДП "Антонов" надійшли додаткові письмові пояснення до апеляційної скарги, в яких доповнено доводи, наведені в обґрунтування мотивів оскарження рішення суду першої інстанції, 07.04.2015р. від спільного українсько-російського підприємства з іноземними інвестиціями у формі ЗАТ "Агробудмеханізація "Укрсибтрансавіа" надійшов відзив на апеляційні скарги ДП "Антонов" та арбітражного керуючого Кізленка В.А., в якому викладено доводи на користь необґрунтованості поданих апеляційних скарг.

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд постанови, ДП "Антонов" вказано на порушення норм матеріального та процесуального права при переході до ліквідаційної процедури, на те, що боржник є підприємством, частка державної власності в статутному фонді якого становить 50%, у зв'язку з чим процедура санації є пріоритетною, в якій вирішується основне завдання - фінансове оздоровлення господарюючого суб'єкта із задоволенням вимог кредиторів, зазначено про те, що в матеріалах справи відсутній аналіз фінансово-господарської діяльності боржника, судом першої інстанції і не з'ясовано активу та пасиву боржника, не доведено неоплатності боржника, наведено інші доводи і міркування в підтвердження викладених обставин.

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд постанови, арбітражним керуючим Кізленком В.А. вказано на порушення норм матеріального та процесуального права, відсутність підстав переходу до ліквідаційної процедури, на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки відповідності запропонованої кандидатури арбітражного керуючого Кізленка В.А. п'ятому рівню кваліфікації, зазначено про те, що при обранні кандидатури арбітражного керуючого суд першої інстанції застосував вибіркові критерії, не з'ясувавши чи є в призначеного судом арбітражного керуючого відповідні організаційні і технічні можливості здійснення повноважень, наголошено на тому, що і він має значний досвід роботи, фахову освіту і т.ін., наведено інші доводи і міркування в підтвердження викладених обставин.

У відзиві спільного українсько-російського підприємства з іноземними інвестиціями у формі ЗАТ "Укрсибтрансавіа" на апеляційні скарги ДП "Антонов", арбітражного керуючого Кізленка В.А. викладено доводи щодо необґрунтованості скарг, зазначено про те, що скарги є безпідставними і надуманими, що судом першої інстанції досконально встановлено обсяг організаційних, технічних можливостей арбітражний керуючих, фах, освіту, досвід роботи і т.ін., обґрунтовано призначено кандидатуру арбітражного керуючого з числа запропонованих Фондом державного майна України, який здійснює управління 50% частки державної власності товариства - арбітражного керуючого Демчука О.М., наведено інші доводи і міркування в підтвердження викладених обставин.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення представників учасників провадження в засіданнях суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, оскаржена постанова підлягає залишенню без змін, зважаючи на наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи господарський суд провів попереднє засідання та затвердив реєстр вимог кредиторів боржника в сумі 10224158,27 грн., про що виніс ухвалу від 15.08.2003р., ухвалою господарського суду Київської області від 30.10.2013р. припинено процедуру розпорядженням майном боржника та введено процедуру санації, керуючим санацією призначено Головачева І.М. Ухвалою господарського суду Київської області від 04.06.2014р. продовжено строк підготовки плану санації до 31.08.2014р., зобов'язано керуючого санацією надати план санації боржника на затвердження та зі спливом визначеного строку ухвалою від 27.01.2015р. розгляд справи було призначено на 11.02.2015р., коли і прийнято оскаржену постанову, при цьому керуючий санацією, інші учасники провадження у справі попереджалисья про перехід до ліквідаційної процедури в разі неподання плану санації боржника.

Станом на день розгляду справи в суді першої інстанції (11.02.2015р.) керуючий санацією план санації боржника на затвердження не надав, подав клопотання про надання додаткового терміну для доопрацювання плану та продовження процедури санації на 6 місяців до 10.08.2015р., згідно з рішенням комітету кредиторів від 10.02.2015р., протокол засідання якого долучено до матеріалів справи, відповідно якого, зокрема, комітетом вирішено звернутись до господарського суду з клопотанням про надання додаткового терміну для доопрацювання плану санації боржника та продовження процедури санації на 6 місяців до 10.08.2015р.

Згідно ч. 2 ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Частиною 1 п. 1-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) визначено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону протягом десяти днів після винесення ухвали за результатами попереднього засідання господарського суду розпорядник майна повідомляє кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів та уповноважену особу акціонерів або учасників товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю про місце і час проведення зборів кредиторів та організовує їх проведення. Приписами ч. 5, 8 ст. 16 Закону встановлено, що вибори членів комітету кредиторів, схвалення плану санації боржника та інші питання, передбачені цим Законом, належить до компетенції зборів кредиторів, в свою чергу до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури тощо.

Статтею 18 Закону встановлено, що протягом трьох місяців з дня винесення ухвали про санацію боржника керуючий санацією зобов'язаний подати комітету кредиторів для схвалення план санації боржника, крім випадків, передбачених цим Законом. План санації повинен містити заходи щодо відновлення платоспроможності боржника, умови участі інвесторів, за їх наявності, у повному або частковому задоволенні вимог кредиторів, зокрема шляхом переведення боргу (частини боргу) на інвестора, строк та черговість виплати боржником або інвестором боргу кредиторам та умови відповідальності інвестора за невиконання взятих згідно з планом санації зобов'язань. План санації повинен передбачати строк відновлення платоспроможності боржника. Платоспроможність вважається відновленою за відсутності ознак банкрутства, визначених цим Законом.

План санації розглядається зборами кредиторів, які скликаються керуючим санацією в чотиримісячний строк з дня винесення господарським судом ухвали про санацію, якщо інше не передбачено цим Законом. Керуючий санацією письмово повідомляє всіх кредиторів, включаючи кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника, про дату і місце проведення зборів кредиторів і за два тижні до проведення зборів надає їм можливість попередньо ознайомитися з планом санації. План санації вважається схваленим, якщо на зборах кредиторів таке рішення підтримане більш як половиною голосів конкурсних кредиторів та за умови, що всі кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника, письмово погодили план санації.

Збори кредиторів можуть прийняти одне з таких рішень: схвалити план санації та подати його на затвердження господарському суду; відхилити план санації і звернутися до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; відхилити план санації, звернутися до господарського суду з клопотанням про звільнення керуючого санацією від виконання ним обов'язків та про призначення нового керуючого санацією. Зазначене рішення повинно містити дату скликання чергових зборів кредиторів для розгляду нового плану санації, які повинні відбутися не пізніше ніж у місячний строк з дня прийняття рішення про відхилення плану санації.

Якщо протягом шести місяців з дня винесення ухвали про санацію до господарського суду не подано плану санації боржника, господарський суд приймає рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури відповідно до цього Закону. У разі схвалення зборами кредиторів плану санації, який передбачає триваліший строк санації боржника, ніж початково встановлений, господарський суд продовжує строк санації, якщо є підстави вважати, що продовження строку санації і виконання плану санації забезпечить відновлення платоспроможності боржника.

Як вбачається з зазначеного вище протоколу засідання комітету кредиторів боржника від 10.02.2015р., на якому було вирішено звернутись до господарського суду з клопотанням про надання додаткового терміну для доопрацювання плану санації боржника та продовження процедури санації на 6 місяців до 10.08.2015р., керуючим санацією Головачевим І.М. були вжиті наступні заходи.

З метою повернення майнових активів боржника, які знаходяться в користуванні ДП "Антонов", керуючим санацією направлено листа з вимогою передачі вищезазначеного майна боржнику. Із отриманої відповіді вбачається, що ДП "Антонов" відмовив передати майно, посилаючись на діючий Наказ Мінпромполітики. Було направлено листа до Міністерства промислової політики України про скасування відповідного наказу, залишеного також без задоволення. Керуючим санацією підготований лист до ДП "Антонов" з пропозицією укласти договір оренди майна боржника до вирішення питання про скасування вищезазначеного Наказу. Відповідь отримана негативна з посиланням на все той же діючий Наказ. В зв'язку з тим, що нарахована заробітна плата головним бухгалтером Фіщуком підлягає сумніву, що було виявлено арбітражним керуючим при отриманні документів фінансової звітності підприємства з органів статистики, керуючим санацією прийняті заходи щодо скасування заочного рішення Ірпінського райсуду, на підставі якого були визнанні його поточні кредиторські вимоги.

Керуючим санацією проводились заходи щодо пошуку та залучення зовнішнього інвестора, результатом яких були проведені переговори та виїзд на об'єкт для ознайомлення з потенційним інвестором. Основною умовою залучення потенційного інвестора було запропоновано першочерговий викуп кредиторської заборгованості шляхом укладання договорів уступки права вимоги. В зв'язку з нестабільною ситуацією в Державі (воєнні дії в Донбасі, економічна та фінансова криза) - остаточної відповіді про участь у справі від інвесторів на теперішній час не отримано.

Відповідно норм чинного законодавства господарський суд неодноразово продовжував процедуру санації, надавав додатковий термін доопрацювання плану санації. Слід наголосити, провадження у справі триває більше десяти років, при цьому процедуру санації боржника введено ухвалою господарського суду Київської області від 30.10.2013р., востаннє ухвалою від 04.06.2014р. строк підготовки плану санації продовжувався до 31.08.2014р. Положенням ч. 1 ст. 4 Закону визначено, що відповідно до цього Закону щодо боржника застосовуються такі судові процедури банкрутства: розпорядження майном боржника; мирова угода; санація (відновлення платоспроможності) боржника; ліквідація банкрута. Згідно ч. 1 ст. 22 Закону у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру. Частиною 6 ст. 18 Закону встановлено, що якщо протягом шести місяців з дня винесення ухвали про санацію до господарського суду не подано плану санації боржника, господарський суд приймає рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури відповідно до цього Закону. Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявний план санації, який вирішено доопрацьовувати, не дає достатніх підстав вважати, що продовження строку санації і виконання плану санації забезпечить відновлення платоспроможності боржника, і з огляду на сплив вказаних вище встановлених Законом строків, вбачаючи доцільним перейти до ліквідаційної процедури.

Згідно абз. 2-3 п. 1-1, п. 5 Розділу 10 "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом; положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно абз. 3, 4 п. 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 27.12.2012р. №01-06/1941/2012, водночас положення Закону про банкрутство, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами також під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності Законом про банкрутство, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржником банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

В адресу суду першої інстанції надходило клопотання (01.11.2013р.) від Фонду Державного Майна України про припинення повноважень керуючого санацією боржника - Головачева І.М. та призначення керуючим санацією Демчука О.М., мотивоване тим, що процедура санації триває з 30.10.2013р., в порушення вимог ст. 18 Закону керуючий санацією Головачев І.М. не подав на затвердження до господарського суду схвалений та погоджений в установленому порядку план санації боржника, що призводить до неможливості відновлення платоспроможності боржника та погашення кредиторської заборгованості. Також від арбітражного керуючого Задорожнього Ю.В. надходила заява про участь у справі про банкрутство та заява від арбітражного керуючого Кізленко В.А. про участь у справі (11.02.2015р.). Розглянувши подані заяви, судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в їх задоволенні та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Демчука О.М., з урахуванням пропозиції Фонду Державного Майна України, колегія суддів суду апеляційної інстанції розділяє такі висновки місцевого господарського суду, вбачаючи необхідним зазначити про наступне.

Як зазначалось вище, ухвалою господарського суду Київської області від 27.01.2015р. було зобов'язано керуючого санацією - Головачева І.М. подати до суду на затвердження план санації боржника. Із наявних матеріалів справи вбачається, що з моменту призначення керуючим санацією Головачева І.М. не забезпечено ведення бухгалтерського обліку, а також інвентаризацію майна боржника, хоча зазначені питання неодноразово обговорювались на засіданнях комітету кредиторів боржника, не подано на затвердження схвалений та погоджений план санації боржника, що призводить до неможливості відновлення платоспроможності боржника та погашення кредиторської заборгованості, з урахуванням всіх інших, в т.ч. викладених вище обставин, обгрунтовано можна дійти висновку про несумлінне ставлення керуючого санацією Головачева І.М. до своїх обов'язків.

Відповідно ст. 114 Закону усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від виконання ним своїх обов'язків здійснюється господарським судом за клопотанням комітету кредиторів, органу, уповноваженого управляти державним майном (для державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків) або за власною ініціативою у разі: невиконання або неналежного виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), про що господарський суд виносить ухвалу.

Щодо кандидатур судом першої інтонації встановлено, що як вбачається з матеріалів справи, подана суду заява арбітражного керуючого Кізленка В.А. не підтверджена належними доказами, в ній не зазначено про наявність і фактичне місцезнаходження офісного приміщення, не подані інші підтверджуючі документи, у т.ч. не подано доказів в підтвердження виконання ним повноважень арбітражного керуючого у справах про банкрутство; до заяви арбітражного керуючого Задорожнього Ю.В. не додано доказів забезпечення комп'ютерною технікою, офісним приміщенням та транспортом, з тим і невеликий досвід, незначна кількість справ не дає підстав висновку щодо доцільності його призначення ліквідатором.

При цьому, Демчук О.М. працює з 1998р. арбітражним керуючим, отримав свідоцтво №322 від 22.02.2013р. видане Міністерством юстиції України, здобув значний досвід роботи арбітражного керуючого та вищу юридичну освіту, стаж роботи за спеціальністю більше 15 років, виконував функції розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора на підприємствах з державною часткою понад 25 відсотків, не є зацікавленою особою щодо сторони у справі, має п'ятий рівень кваліфікації арбітражного керуючого, тобто подана до суду заява відповідає вимогам Закону, крім того, вказана кандидатура розглядалась за клопотанням Фонду Державного Майна України.

Відхиляючи доводи арбітражного керуючого Кізленка В.А. в частині ненадання судом першої інстанції належної правової оцінки відповідності запропонованої ним кандидатури аналогічному п'ятому рівню кваліфікації, здобуттям аналогічного досвіду роботи арбітражного керуючого та вищої юридичної освіти, стажу роботи за спеціальністю більше 10 років тощо, доцільним вбачається відзначити, що, на відміну від арбітражного керуючого Демчука О.М., першим не надано доказів виконання функцій розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора на підприємствах з державною часткою понад 25 відсотків, доказів погодження кандидатури з Фондом Державного Майна України, який, в силу ст. 114 Закону та тієї обставини, що боржник є підприємством, частка державної власності у статутному фонді якого становить 50%, на рівні із зборами кредиторів боржника у даному випадку є одним з числа осіб, уповноважених звертатись до суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого.

Таким чином, всебічно, повно і об'єктивно розглянувши в судовому процесі всі обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, за наслідками розгляду апеляційних скарг та перевіряння законності та обґрунтованості рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, повторно розглянувши справу, колегія суддів суду апеляційної інстанції не вбачає доводи апеляційних скарг обґрунтованими і такими, що знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, вважаючи оскаржене рішення суду таким, що повною мірою відповідає вимогам законності та обґрунтованості, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, оскаржена постанова підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги державного підприємства "Антонов", арбітражного керуючого Кізленка В.А. залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Київської області від 11.02.2015р. у справі №53/14б-03/2/11 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили

Повний текст постанови складено 29.04.2015р.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді О.М. Остапенко

В.В. Шипко