номер провадження справи 24/42/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2015 Справа № 908/1113/15-г

за позовом: приватне акціонерне товариство "Криворізький міськмолокозавод № 1" (вул. Окружна, буд. 9, м. Кривий Ріг, 50025)

до відповідача: приватне підприємство "ВАСК-М" (вул. Електрозаводська, буд. 3, м. Запоріжжя, 69065)

про стягнення 148 577,29 грн.

суддя Азізбекян Т.А.

У засіданні приймали участь представники:

від позивача: Похилько Д.В., довіреність від 10.03.2015р. № 430

від відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

20.02.2015р. до господарського суду Запорізької області звернулося приватне акціонерне товариство "Криворізький міськмолокозавод № 1" з позовною заявою до приватного підприємства "ВАСК-М" про стягнення з відповідача 148 577,29 грн. основного боргу за договором поставки від 04.09.2014р. № 838/14-М/пр.

Ухвалою від 20.02.2015р. судом порушено провадження у справі № 908/1113/15-г, присвоєно провадженню номер 24/42/15, справу призначено до розгляду на 23.03.2015р. У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та об'єктивного розгляду і вирішення справи.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

У засіданні суду 23.03.2015р. оголошено вступна та резолютивна частини рішення.

Позивач вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та зазначив, що 04.09.2014р. між сторонами укладено договір поставки № 838/14-М/пр, на виконання умов якого, позивач поставляв відповідачу товар. В порушення умов договору відповідач зобов'язання по оплаті товару у повному обсязі не виконав, внаслідок чого сума основного боргу становить 148 577,29 грн. Просить суд, на підставі ст. ст. 526, 629, 692, 695, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 216, 218, 229 Господарського кодексу України, позов задовольнити.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, представник відповідача в судове засідання за викликом не з'явився, правом надати відзив на позов не скористався.

Згідно п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України. За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвала суду по даній справі, яка направлялася на адресу відповідача, не повернуто органом зв'язку, тому з урахуванням обставин справи вважається належним виконанням господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу щодо вчинення судом певних процесуальних дій.

Згідно з п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду, проте відповідач не скористався своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України, участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, суд дійшов висновку про можливість розгляду позовної заяви по суті в судовому засіданні 23.03.2015р. за відсутності представника відповідача.

Згідно до ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.06.2014р. між приватним акціонерним товариством "Криворізький міськмолокозавод № 1" (Постачальник) та приватним підприємством "ВАСК-М" (Покупець) укладений договір поставки продукції № 838/14-М/пр з додатками та додатковими угодами до нього, за умовами якого (п. 1.1.) Постачальник зобов'язується протягом дії даного договору передавати/поставляти Покупцю у власність молочну продукцію, а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити дану продукцію на умовах даного договору.

Відповідно до п. 1.2. договору, найменування, одиниця виміру, кількість та асортимент продукції вказується в накладній, яка складається згідно заявки Покупця.

Ціна продукції встановлюється Постачальником, відображується в накладній та вважається узгодженою між Постачальником та Покупцем при наявності печаток та підписів уповноважених осіб (п. 1.3.).

Згідно п. 5.3. договору, сума договору визначається як сума всіх партій продукції, поставлених на протязі строку дії даного договору.

Пунктом 6.1. договору (в редакції додаткової угоди № 2) передбачено, що розрахунки за продукцію здійснюються з відстрочкою платежу 4 календарних дні.

Покупець зобов'язаний оплатити вартість товару в порядку і в строки, встановлені даним договором (п. 7.2.).

Відповідно до п. 11.1., даний договір діє з моменту його підписання сторонами до 31.12.2014р. за умовою виконання сторонами усіх свої зобов'язань, а в часиттині взаєморозрахунків - до повного їх закінчення.

Якщо за 30 днів до закінчення дії даного договору ні одна із сторін не направить письмового повідомлення про припинення договірних відношень, даний договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік. (п. 11.2.)

Доказів припинення дії договору суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватись від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Господарський кодекс України, п. п. 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивач поставляв, а відповідач приймав обумовлений сторонами товар, про що свідчать видаткові накладні, які підписані уповноваженими представниками сторін.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, не зважаючи на встановлений у договорі строк для проведення розрахунків відповідач зобов'язання по оплаті отриманого товару в повному обсязі не виконав.

Встановлено, що товар відповідачем частково був оплачений, а частково повернутий, внаслідок чого сума основного боргу відповідача перед позивачем становить 148 577,29 грн., факт наявності якої підтверджується матеріалами справи.

Відповідач оплату за отриманий товар не довів, правом надати відзив на позов не скористався, тому вимоги позивача про стягнення основного боргу в сумі 148 577,29 грн. суд визнає документально підтвердженими, нормативно обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у справі в сумі 1 827,00 грн. відноситься на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 45, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства "ВАСК-М" (вул. Електрозаводська, буд. 3, м. Запоріжжя, 69065, р/р 3002 в РУ ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 313399, ) на користь приватного акціонерного товариства "Криворізький міськмолокозавод № 1" (вул. Окружна, буд. 9, м. Кривий Ріг, 50025, ) - 148 577 (сто сорок вісім тисяч п'ятсот сімдесят сім) грн. 29 коп. основного боргу та 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору .

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.А. Азізбекян

Повне рішення складено 14.04.2015р.