номер провадження справи 27/22/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2015 Справа № 905/1337/14

За позовом: Прокурора міста Димитров (85323 Донецька область, м. Димитров, вул. Артема, 73) в інтересах:

Димитровської міської ради (85322 Донецька область, м. Димитров, вул Артема, 9)

Державної екологічної інспекції України в Донецькій області (83050 м. Донецьк, пр. Миру, 2 Б)

до відповідача: Державного підприємства "Красноармійськвугілля" (85323 Донецька область, м. Димитров, вул. Ватутіна, 1) в особі Відокремленого підрозділу "Шахта ім. Димитрова" (85322 Донецька область, м. Димитров, вул. Совєтська, 2)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спру на стороні відповідача: Гродівська селищна рада, сел. Гродівка, Красноармійський район, Донецька область

про стягнення 2 762 070 грн. 62 коп.

Суддя Дроздова С.С.

Представники сторін:

Від прокуратури: Попович А.О., посвідчення № 013454 від 03.12.2012р.

від позивачів: не з'явилися

від відповідача: Лакіза Н.М., дов. № 5 від 05.01.2015р., Тітікова Р.І., дов. № 20 від 16.02.2015р.

Від третьої особи: не з'явився

Прокурор міста Димитров звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою в інтересах Димитровської міської ради та Державної екологічної інспекції України в Донецькій області до Державного підприємства "Красноармійськвугілля" про стягнення збитків, заподіяних державі в розмірі 2 762 070 грн. 62 коп.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 04.03.2014року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі № 905/1337/14 суддею Гриник М.М.

Відповідно до розпорядження Вищого господарського суду України від 08.09.2014р. № 28-р "Про зміну територіальної підсудності господарських справ", у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя господарськими судами Донецької і Луганської областей, Донецьким апеляційним господарським судом у районі проведення антитерористичної операції, на підставі подання Державної судової адміністрації України від 26.08.2014р. № 8-4166/14 та від 29.08.2014р. № 8-4211/14, керуючись статтею 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням анти терористичної операції", статтею 34 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" визначено, що розгляд господарських справи, підсудних господарським судам, розташованим в районі проведення антитерористичної операції, здійснюється зокрема: господарських справ, підсудних господарському суду Донецької області - господарським судом Запорізької області.

Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції": "У разі неможливості передачі матеріалів справи відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності вчинення необхідних процесуальних дій здійснюється за документами і матеріалами, поданими учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для ухвалення відповідного судового рішення (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014р. № 01-06/1290/14).

02.02.2015р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява з доданими до неї документами від прокуратури міста Димитрова

Відповідно до довідки про автоматичний розподіл справ між суддями від 02.02.2015р., справу № 905/1337/14 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 03.02.2015р. справу № 905/1337/14 прийнято до розгляду суддею Дроздовою С.С., присвоєно справі номер провадження 27/22/15 та призначено судове засідання на 03.03.2015р.

Ухвалою суду від 03.03.2015р. до участі у справі на підставі ст. 27 ГПК України, залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Гродівську селищну раду. На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 26.03.2015р.

Ухвалою суду від 26.03.2015р. продовжено строк розгляду справи № 905/1337/14 на п'ятнадцять днів, відповідно до ст. 69 ГПК України. Розгляд справи відкладено на 15.04.2015р.

15.04.2015р. продовжено строк розгляду справи № 905/1337/14.

Головуючим суддею оголошено яка справа розглядається, склад суду, та роз'яснено представникам сторін, які прибули в судове засідання, їх права, у тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

Представник позивача - Димитровської міської ради у судове засідання не з'явився, надіслав на електронну адресу суду письмову заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій простить суд стягнути з відповідача 2 574 164 грн. 63 коп. збитків.

Прокурор у судовому засіданні 15.04.2015р. підтримав заяву позивача щодо зменшення позовних вимог та просить суд стягнути з відповідача 2 574 164 грн. 63 коп. збитків.

Заява позивача про зменшення розміру позовних вимог прийнята судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, оскільки позивач у справі вправі до прийняття рішення по справі збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Крім того, позивач - Димитровська міська рада просить суд розглянути справу без участі свого уповноваженого представника.

Клопотання позивача прийнято судом, відповідно до ст. 22 ГПК України.

Представник позивача - Державної екологічної інспекції України в Донецькій області у судове засідання 15.04.2015р. не з'явився. В матеріалах справи містяться письмові пояснення Державної екологічної інспекції України в Донецькій області, надані у судовому засіданні 26.03.2015р.

Представник відповідача у судовому засіданні 15.04.2015р. проти позову заперечив, на підставах, викладених у письмовому відзиві (міститься в матеріалах справи), документальних доказів в обґрунтування заперечень суду не надав, підтвердив в судовому засіданні, що акт № 55 додержання вимог природоохоронного законодавства на ВП «Шахта «Димитрова» ДП «Красноармійськвугілля» від 29.05.-15.06.2012р. та припис від 21.06.2012 року Відділу екологічного контролю природних ресурсів Торецького регіону не оскаржував у встановленому законом порядку, тобто на момент розгляду справи в господарському суді Запорізької області і акт і припис є чинними.

Представник третьої особи у судове засідання 15.04.2015р. не з'явився, надіслав на адресу суду письмові пояснення, в яких повідомляє, що на території земель Гродівської селищної ради знаходиться промислова площадка ствола № 10, теплотраса на ствол №10 та авто дорога на ствол № 10 відокремленого підрозділу «Шахта ім. Димитрова», що підтверджується викопіюванням із Схеми землеустрою і техніко-економічних обгрунтувань використання та охорони земель від 30.05.2008 року у масштабі 1:10000.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, вислухавши представників сторін, суд вважає вимоги прокуратури міста Димитрова та позивача такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

Згідно з ч. 1 ст. 13, ч. 1, 2 ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 4-1 ГПК України господарські суди вирішують спори у порядку позовного провадження.

Позов - це вимога позивача про захист порушеного або оспорюваного суб'єктивного права чи охоронюваного законом інтересу, яка здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Згідно з господарським процесуальним законодавством предмет позову це матеріально - правова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен винести рішення. Матеріально-правова вимога позивача повинна опиратися на певні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а саме на підставу позову.

Згідно з ст. 20 ГК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Господарським судом встановлено, що прокуратурою міста Димитрова вивчено матеріали перевірки, що проводились Державною екологічною інспекцією України в Донецькій області на ВП «Шахта ім. Димитрова» ДП«Красноармійськвугілля».

Представництво прокуратурою України інтересів держави в суді є одним із видів представництва в суді. За правовою природою представництва в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов'язки. Представництво прокурором інтересів держави в суді відрізняються від інших видів представництва рядом специфічних ознак: складом представників та колом суб'єктів, інтереси яких вони представляють, обсягом повноважень, формами їх реалізації. Отже, за змістом п.2 ст.121 Конституції України під представництвом інтересів держави в господарському суді треба розуміти правовідносини в яких прокурор, реалізуючи повноваження щодо захисту інтересів держави, вчиняє в суді процесуальні дії. Ці дії включають звернення прокурора до суду з позовною заявою, участь у справах, порушених за його заявою, у разі коли це передбачено законом або визнано за необхідне судом, або за ініціативою прокурора, якщо цього вимагає захист інтересів держави.

Прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Під час перевірки встановлено, що в період часу з 29.05.2012р. по 15.06.2012р. інспекторами Державної екологічної інспекції України в Донецькій області у присутності посадових осіб ВП «Шахта ім. Димитрова» ДП «Красноармійськвугілля» відповідно до ст. 20 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та в порядку Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України на ВП «Шахта ім. Димитрова» ДП «Красноармійськвугілля».

Під час вказаного планового заходу контролю встановлено, що період часу з 05.05.2011р. по 13.03.2012р. ВП «Шахта ім. Димитрова» ДП «Красноармійськвугідля» у порушення ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» здійснено наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря чим завдано шкоду державі у розмірі 2 762 070 грн. 62 коп.

13.03.2012 року у ВП «Шахта ім. Димитрова» ДП «Красноармійськвугілля» закінчився строк дії дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № -6 який був виданий 13.03.2007р.

Вказаним дозволом на викид передбачено виконання заходів по скороченню викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Однак у порушення ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» ВП «Шахта ім. Димитрова» ДП «Красноармійськвугілля» відповідних заходів щодо скорочення викидів забруднюючих речовин а атмосферне повітря І стаціонарними джерелами № 1 та № 26, а саме: встановлення другої ступіні очищення-скрубери типу МВ на вугільних котельнях вжито не було.

Таким чином, в період часу з 05.05.2011р. по 13.03.2012р. ВП «Шахта ім. Димитрова» ДП «Красноармійськвугілля» здійснювались наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферна повітря.

Згідно даних підприємства за період часу з 05.05.2011р. по 13.03.2012р. час роботи джерела викиду № 1 в режимі наднормативного викиду становить 5232 годин, джерела викиду № 26 - 2820 годин. Вказаний факт підтверджується довідкою ВП «Шахта ім. Димитрова» ДП «Красноармійськвугілля».

За результатами перевірки складено відповідний акт перевірки виконання вимог природоохоронного законодавства України та директору ВП «Шахта ім. Димитрова» ДП «Красноармійськвугілля» внесено припис від 21.06.2012р. про усунення порушень, виявлених в ході перевірки.

Відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища № 639 від 10.12.2008р. Державною екологічною інспекцією України в Донецькій області розрахований розмір збитків завданих державі ВП «Шахта ім. Димитрова» ДП «Красноармійськвугілля» внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за період часу з 05.05.2011р. по 13.03.2012р. Відповідно до розрахунку розмір зазначених збитків складає 2 762 070 грн. 62 коп.

Під час розгляду справи прокуратурою м. Димитрова були витребувані з ВП «Шахта ім. Димитрова» ДП «Красноармійськвугілля» наступні документи: технічний паспорт на промислову площадку ствола № 10 Відокремленого підрозділу «Шахта Димитрова» Державного Підприємства «Красноармійськвугілля», технічний паспорт на будівлю паракотельної Відокремленого підрозділу «Шахта Димитрова» Державного Підприємства «Красноармшськвугшм», довідку про використання земель станом на 01.01.2015р. по Відокремленому підрозділу «Шахта Димитрова» Державного Підприємства «Красноармшеьквугілля», довідку про наявність інвентаризації земель станом на 01.01.2015р. по Відокремленому підрозділу «Шахта Димитрова» Державного Підприємства «Красноармійськвугілля», копію рішення виконавчого комітету Гродівської селищної ради Красноармійського району Донецької області «Про присвоєння адреси об'єктам нерухомості ВП «шахта Димитрова» № 71 від 20.12.2011р.

В ході вивчення вказаних документів було встановлено, що джерело № 26 (промислова площадка стволу № 10), зазначене в акті перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавств № 55 від 29.05. - 15.06.2012 р., знаходиться на території Гродівської селищної ради Красноармійського району Донецької області (с. Московське, вул. Октябрська, Красноармійського району Донецької області), тоді як джерело викидів № 1 - котельня головного промислового майданчика знаходиться в м. Димитрові по вул. Совєтській.

Відповідно до розрахунку розмірів збитків, завданих державі за наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, зумовлених невиконанням в установлені в дозволі на викид забруднюючих речовин терміни запланованих заходів щодо скорочення викидів забруднюючих речовин по стаціонарним джерелам № 1 (котельня промислового майданчика) та № 26 (котельня ВПС 10) ВП «Шахта «Димитрова» ДП «Красноармійськвугілля» за період з 05.05.2011р. по 13.03.2012р., зазначено, що збитки по джерелу викидів № 1 становлять 2 574 164 грн. 63 коп., а збитки по джерелу № 26 становлять 187 905 грн. 99 коп.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в народному господарстві в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси на території України підлягають державній охороні.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог:

а) раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій;

б) здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища;

в) здійснення заходів щодо відтворення відновлюваних природних ресурсів;

г) застосування біологічних, хімічних та інших методів поліпшення якості природних ресурсів, які забезпечують охорону навколишнього природного середовища і безпеку здоров'я населення;

д) збереження територій та об'єктів природно-заповідного фонду, а також інших територій, що підлягають особливій охороні;

є) здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб.

При використанні природних ресурсів має забезпечуватися виконання й інших вимог, встановлених вказаним Законом та іншим законодавством України.

У статті 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» зазначено, що підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, окрім іншого, зобов'язані здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік; забезпечувати розроблення методик виконання вимірювань, що враховують специфічні умови викиду забруднюючих речовин; своєчасно і в повному обсязі сплачувати збори за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів відповідно до закону.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, який видається територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів за погодженням із територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони здоров'я.

Статтями 33 та 34 зазначеного Закону встановлено, що особи, винні у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону, - несуть відповідальність згідно з законом. Шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених Законом.

Відповідно до статті 2 цього ж Закону України відносини в галузі охорони атмосферного повітря регулюються цим Законом, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища" та іншими нормативно-правовими актами.

Закон України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" визначає правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності" і встановлює порядок діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та державних адміністраторів.

Відповідно до ст. 1 цього Закону дозвільна система у сфері господарської діяльності - сукупність урегульованих законодавством відносин, які виникають між дозвільними органами, державними адміністраторами та суб'єктами господарювання у зв'язку з видачею документів дозвільного характеру, переоформленням, видачею дублікатів, анулюванням документів дозвільного характеру; документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ, який дозвільний орган зобов'язаний видати суб'єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб'єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Таким чином, керівництвом відповідача допущено грубе порушення вимог природоохоронного законодавства, а саме: ст.ст. 12, 38, 40 «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»

Статтями 33, 34 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» передбачена відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони атмосферного повітря та обов'язок відшкодування шкоди внаслідок такого порушення.

Статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно з ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" для забезпечення охорони атмосферного повітря впроваджуються організаційно-економічні заходи, " що передбачають, зокрема: відшкодування збитків, заподіяних внаслідок порушення законодавства про охорону атмосферного повітря.

Стаття 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності зараховуються на розрахункові рахунки місцевих фондів охорони навколишнього природного середовища за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у: допущенні наднормативних, аварійних і залпових викидів і скидів забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Розрахунок розміру заподіяних збитків здійснено згідно з Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008р. № 639, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008р. № 639, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 січня 2009р. за № 48/16064.

Відповідно до п. 2.1 Методики наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря вважаються, зокрема: викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, включаючи окремі забруднюючі речовини, викиди яких підлягають регулюванню відповідно до законодавства (п.п.2.1.2). Викиди, що здійснюються з перевищенням технологічних нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин із устаткування, затверджених відповідно до законодавства п.2.1.3).

Згідно з п.п. 2.2 даної Методики факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами при проведені перевірки суб'єктів господарювання інструментально-лабораторними методами контролю та розрахунковими методами. За результатами перевірки суб'єкта господарювання складається акт перевірки в установленому законодавством порядку (п. 2.8 Методики).

Згідно з пунктом 2.7.2 Методики розрахункові методи визначення наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та об'ємної витрати газопилового потоку застосовуються у випадках: викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря внаслідок невиконання в установлені в дозволі на викиди забруднюючих речовин терміни запланованих заходів щодо скорочення викидів забруднюючих речовин.

Формула, за якою здійснюється розрахунок маси наднормативних викидів у разі невиконання в установлені в дозволі на викиди забруднюючих речовин терміни запланованих заходів щодо скорочення викидів, наведена в п.3.8 Методики.

Розмір заявленої до стягнення суми збитків становить 2 574 164 грн. 63 коп. Розрахунок здійснено за період часу з 05.05.2011р. по 13.03.2012р.

Згідно з п. 3.11 Методики час роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається з моменту виявлення порушення до моменту його усунення. У розумінні норм Методики при відсутності дозволу на викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря, розмір визначається саме за всі викиди забруднюючих речовин, тобто за нормативні викиди об'єкту, що перевіряється.

Суд бере до уваги, що факт закінчення дії дозволу на викиди забруднюючих речовин саме 13.03.2012р. був відомий відповідачу, тобто, виявлений ним самостійно до проведення перевірки.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в ст. 1166 Цивільного кодексу України, а саме: майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Зобов'язання з відшкодування шкоди є деліктними (позадоговірними). Форми і розміри позадоговірної відповідальності визначаються лише законом. Підставою цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, що включає складові елементи - шкоду, протиправність поведінки заподіювача шкоди, причинний зв'язок та вину особи, яка заподіяла шкоду.

Враховуючи викладене, в даному випадку обов'язок доведення відсутності в своїх діях вини у заподіянні шкоди покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 1 Цивільного кодексу України регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов'язання, які виникають з угод або в наслідок заподіяння шкоди, що передбачено ст. 11 Цивільного кодексу України.

Згідно з приписами ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків(шкоди).

Статтею 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

При цьому, відповідно до частини 2 цієї статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

З аналізу наведеної норми закону слідує, що вимога про відшкодування шкоди може пред'являтися виключно у разі, якщо шкода є результатом порушення права і виключно до особи, яка це право порушила.

Приписами статті 1188 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як свідчать матеріали справи, відповідач за період з 05.05.2011р. по 13.03.2012р. здійснював наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Порушення, які мають значення для вирішення даного спору, встановлені в акті № 55 додержання вимог природоохоронного законодавства на ВП «Шахта «Димитрова» ДП «Красноармійськвугілля», складений 29 травня - 15 червня 2012 року.

Акт підписаний присутніми при перевірці начальником дільниці ТКП Сніжко С.В., провідним інженером з охорони природи шахти Руденко Р.І. З актом ознайомлений директор шахти Гнилов І.Г.

Також, відповідачубуло виписано Припис Державної екологічної інспекції України в Донецькій області від 21.06.2012 року, який підляга. Обов'язковому виконанню у встановлені терміни.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що факт порушення відповідачем природоохоронного законодавства, що полягає у здійсненні наднормативних викидів забруднюючих речовин у атмосферне повітря, є доведеним.

Відповідач не надав суду доказів, які б відповідно до ст. 34 ГПК України належним чином підтвердили виконання ним у встановлений термін конкретних заходів, передбачених дозволом на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Відсутність вини у спричиненні шкоди відповідачем не доведено. Заперечення відповідача спростовуються вищенаведеним та не впливають на вирішення спору.

Отже, місцем заподіяння екологічної шкоди у м. Димитрові є місце розташування джерела викидів № 1, а саме м. Димитров вул. Совєтська.

Оскільки позов було заявлено в інтересах Димитровської міської ради, то розмір шкоди, який необхідно відшкодовувати Державним підприємством "Красноармійськвугілля" в особі Відокремленого підрозділу "Шахта ім. Димитрова" є розмір шкоди, заподіяний саме джерелом викидів № 1, що складає 2 574 164 грн. 63 коп.

Суд вважає, що факт порушення природоохоронного законодавства є доведеним, позовні вимоги про стягнення з відповідача 2 574 164 грн. 63 коп. збитків, спричиненої державі внаслідок забруднення атмосферного повітря обґрунтовані, розрахунок здійснений вірно, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).

Відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні 15.04.2015р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір до суду доведений з його вини.

Керуючись ст.ст. 22, 27,29, 33, 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Прокурора міста Димитров в інтересах Димитровської міської ради, Державної екологічної інспекції України в Донецькій області до Державного підприємства "Красноармійськвугілля" задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Красноармійськвугілля" (85323 Донецька область, м. Димитров, вул. Ватутіна, 1, ) в особі Відокремленого підрозділу "Шахта ім. Димитрова" (85322 Донецька область, м. Димитров, вул. Совєтська, 2) на користь Димитровської міської ради (85322 Донецька область, м. Димитров, вул Артема, 9, ) 2 574 164 (два мільйони п'ятсот сімдесят чотири тисячі сто шістдесят чотири) грн. 63 коп. збитків, спричиненої державі внаслідок забруднення атмосферного повітря, перерахувавши на рахунок спеціального фонду місцевого бюджету Димитровської міської ради за наступними реквізитами: код платежу 24062100 п/р 0034 відкритий в УДКСУ у м. Димитрові Донецькій області, МФО 834016, 6. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Державного підприємства "Красноармійськвугілля" (85323 Донецька область, м. Димитров, вул. Ватутіна, 1, ) в особі Відокремленого підрозділу "Шахта ім. Димитрова" (85322 Донецька область, м. Димитров, вул. Совєтська, 2) на користь Державного бюджету України (одержувач: УДКСУ у м. Запоріжжя (Орджонікідзевський район), 22030001; банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій області; МФО 813015; ; № рахунку 3007, код класифікації доходів бюджету 22030001 "Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050) 51 483 (п'ятдесят одна тисяча чотириста вісімдесят три) грн. 28 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя С.С. Дроздова

Рішення оформлено та підписано 21.04.2015р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.