ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21 квітня 2015 р. Справа № 918/201/15

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого - судді Торчинюка В.Г., розглянувши матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Кредобанк"

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення заборгованості в сумі 7 705 грн. 47 коп.

В засіданні приймали участь:

від позивача: Шевчук Г.Є. за довіреністю від 22 травня 2014 року № 7297;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Кредобанк" звернувся до господарського суду Рівненської області з позовною заявою до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, в якій просив суд стягнути заборгованість в сумі 9 887 грн. 74 коп., з яких 8 977 грн. 00 коп. основна сума боргу, 910 грн. 74 коп. сума пені.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 10 березня 2015 року порушено провадження у справі № 918/201/15, розгляд якої було призначено на 24 березня 2015 року.

Ухвалою суду від 24 березня 2015 року розгляд справи відкладено на 7 квітня 2015 року.

2 квітня 2015 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду уповноважений представник позивача подав клопотання в додатках до якого надав суду частину документів, які витребовувалися ухвалою суду від 24 березня 2015 року.

2 квітня 2015 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду уповноважений представник позивача подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просив суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на свою користь 7 705 грн. 47 коп., з яких: 6 224 грн. 07 коп. неповернутої суми овердрафту, 1 479 грн. 96 коп. пені по простроченій основній сумі кредиту, 1 грн. 42 коп. пені по прострочених відсотках та 0 грн. 02 коп. пені по простроченій комісії за адміністрування кредиту.

Відповідно до частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

З урахуванням зазначеного вище, заяву про зменшення розміру позовних вимог прийнято судом до розгляду.

Ухвалою суду від 7 квітня 2015 року розгляд справи відкладено на 21 квітня 2015 року.

21 квітня 2015 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду уповноважений представник позивача подав клопотання в додатках до якого надав суду частину документів, які витребовувалися ухвалою суду від 7 квітня 2015 року.

Представник позивача у судовому засіданні 21 квітня 2015 року підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідач явку свого повноважного представника у призначене судове засідання 21 квітня 2015 року не забезпечив, витребуваних судом документів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи із зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив.

Відповідно до статті 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

За змістом цієї норми, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвали суду про порушення справи від 10 березня та відкладення розгляду справи від 24 березня 2015 року і від 7 квітня 2015 року були надіслані фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 за адресою, вказаною у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 33028, АДРЕСА_1. Проте вказані поштові відправлення були повернуті підприємством поштового зв'язку з посиланням на закінчення терміну їх зберігання.

Отже, за змістом вищезазначеної норми відповідач завчасно та належним чином був повідомлений про місце, дату та час судового засідання. Крім того, останньому надавалося достатньо часу для подання відзиву на позовну заяву, письмових пояснень та додаткових документів.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (далі - Постанова).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

9 серпня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Кредобанк" (надалі - банк) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (надалі - підприємець, позичальник) був укладений договір про надання овердрафту № 54-13, за умовами якого останній зобов'язався надати позичальнику овердрафт, тобто надати у його власність грошові кошти у національній валюті, а відповідач, у свою чергу, - повернути даний овердрафт і сплатити проценти та комісії за користування ним (надалі - договір, а.с. 10 - 12).

Вказаний договір підписаний уповноваженим представником Банку та Підприємцем, а також скріплений печатками сторін.

Пунктом 2.1 договору визначено, що банк надає позичальнику овердрафт, а останній приймає його на наступних умовах: максимальний ліміт заборгованості по овердрафту (максимальна сума, в межах якої позичальник може здійснювати платежі протягом одного операційного дня зі свого поточного рахунку понад фактичний залишок коштів на ньому) у розмірі 20 000 грн. 00 коп. встановлюється на поточний рахунок відповідача № НОМЕР_2.

Згідно пункту 2.2 договору річна процентна ставка становить 25 % річних.

Пунктом 2.3.3 договору передбачено, що за управління кредитом сплачується комісія у розмірі 0,05 %, яка нараховується від суми платежів, здійснених за рахунок овердрафта протягом одного операційного дня і сплачується при поступленні коштів на поточний рахунок позичальника, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який вона нарахована.

Датою остаточного повернення овердрафту є 8 серпня 2014 року (пункт 2.4 договору).

Згідно з пунктами 2.8 та 2.9 договору підставою надання банком овердрафту є подання позичальником у банк розрахункових документів на суму, що перевищує залишок коштів на його поточному рахунку. Датою надання овердрафту вважається дата виникнення на поточному рахунку позичальника дебетового сальдо (проведення платежів понад залишок коштів на поточному рахунку).

Відповідно до пункту 4.1 договору позичальник зобов'язаний повернути банку овердрафт у повному обсязі в порядку та терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов спірного договору банк перерахував на поточний рахунок підприємця № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 14 121 грн. 64 коп. Даний факт підтверджується меморіальним ордером від 11 серпня 2014 року № 24363621, копія якого наявна у матеріалах даної справи (а.с. 13).

Слід зазначити, що вищезазначені грошові кошти були використані відповідачем, що підтверджується банківськими виписками про рух коштів позичальника, копії яких містяться в матеріалах даної справи .

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за спірним договором також свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення банком умов даної угоди.

Судом встановлено, що підприємець взяте на себе зобов'язання за вищевказаним договором по поверненню суми кредиту не виконав, хоча, як передбачає пункт 2.4 договору, дата остаточного повернення овердрафту 8 серпня 2014 року.

Відтак, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог за підприємцем рахується заборгованість перед банком в сумі 6 224 грн. 07 коп.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань.

Аналогічні положення містяться і у статтях 525, 526 ЦК України.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач всупереч зазначеним нормам у встановлені умовами кредитного договору строки своїх зобов'язань з погашення кредиту, комісії за адміністрування кредитом та нарахованих процентів не виконав.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок суми заборгованості за неповернутим кредитом, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, яка складає 6 224 грн. 07 коп., суд дійшов висновку, що він відповідає умовам спірного договору, вимогам законодавства України та підтверджується матеріалами справи.

Оскільки в матеріалах даної справи відсутні докази, які б свідчили про погашення відповідачем вищезазначеної суми заборгованості за договором про надання овердрафту від 9 серпня 2013 року № 54-13, суд дійшов висновку про те, що вимоги банку про стягнення з відповідача 6 224 грн. 07 коп. основного боргу правомірні, а тому позов у цій частині підлягає задоволенню в повному обсязі.

Також банк у своїй позовній заяві, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, згідно наданого останнім розрахунку (а.с. 66) просив суд стягнути з відповідача 1 479 грн. 96 коп. пені по простроченій основній сумі кредиту за період з 11 серпня 2014 року по 18 березня 2015 року, 1 грн. 42 коп. пені по прострочених відсотках за період з 11 серпня 2014 року по 18 березня 2015 року, а також за простроченою комісією за адміністрування кредитом, яка складає 0 грн. 02 коп.

За змістом пунктів 2.6 та 6.1 договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань (повернення овердрафту, оплати процентів, комісій) Банк має право стягнути з позичальника пеню у розмірі 0,03 % за кожен день прострочки від простроченої/несплаченої суми, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочки, за весь час прострочки.

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (такаж позиція міститься в статті 611 ЦК України).

Статтями 546, 549 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися в тому числі неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Судом встановлено, що нарахований відповідачем розмір штрафних санкції є арифметично не вірним та не відповідає нормам зазначеного вище законодавства.

При нарахуванні пені по простроченій основній сумі кредиту (розрахунок а.с. 66) позивач зазначає період нарахування з 12 серпня 2014 року по 18 березня 2015 року, загальний строк нарахування 7 місяців і 6 днів, в той час, як частиною 6 статті 232 ГК України чітко визначено, що максимальний строк нарахування 6 місяців.

Пунктом 6.6 договору сторони передбачили, що строк позовної давності для стягнення неустойки (штрафу, пені) за цим договором прирівнюється до строку позовної давності, встановленої законом до основної вимоги за цим договором.

Суд зазначає, що частини 6 статті 232 ГК України передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане, законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду.

Водночас пунктом 6.6 договору сторони передбачили збільшення, саме строк позовної давності для стягнення неустойки (штрафу, пені).

З урахування зазначеного вище, відповідно до розрахунку суду до стягнення підлягає пеня по простроченій основній сумі боргу за період з 12 серпня 2014 року по 12 лютого 2015 року в сумі 1 179 грн. 00 коп., пеня по прострочених відсотках за період з 11 серпня 2014 року по 27 серпня 2014 року в сумі 1 грн. 40 коп. та пеня по простроченій комісії за адміністрування кредиту в сумі 00 грн. 02 коп., відтак позов в частині стягнення штрафних санкцій підлягає частковому задоволенню.

За таких обставин даний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

З урахуванням статті 49 ГПК України, на відповідача покладається судові витрати в сумі 1 755 грн. 84 коп.

Керуючись статтями 33, 49, 82 - 84 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" (79026, місто Львів, вулиця Сахарова, 78, ідентифікаційний код: 09807862) 6 224 (шість тисяч двісті двадцять чотири) грн. 07 коп. неповернутої суми овердрафту, 1 179 (одна тисяча сто сімдесят дев'ять) грн. 87 коп. пені по простроченій основній сумі боргу, 1 (одна гривня) грн. 40 коп. пені по прострочених відсотках, 0 (нуль) грн. 02 коп. пені по простроченій комісії за адміністрування кредиту та 1 755 (одна тисяча сімсот п'ятдесят п'ять) грн. 84 коп. судового збору .

3. В частині стягнення пені по простроченій основній сумі боргу за період з 13 лютого 2015 року по 18 березня 2015 року в сумі 300 грн. 09 коп. та пені по прострочених відсотках в сумі 0 грн. 02 коп. відмовити.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено "24" квітня 2015 року.

Суддя Торчинюк В.Г.