ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2015 р. Справа № 922/4215/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Пушай В.І., суддя Білецька А.М.

при секретарі Крупа О.О.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.№2147 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 20.11.14 у справі № 922/4215/14

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківське монтажно-виробниче підприємство "Електропівденмонтаж", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання", м.Луганськ

про стягнення коштів 97038,79 грн.

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2014 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківське монтажно-виробниче підприємство "Електропівденмонтаж", м.Харків, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання", м. Луганськ, про стягнення заборгованості в розмірі 97038,79 грн. (з яких: 55181,45 грн. - основна заборгованість, 9235,16 грн. - інфляційні, 5169,84 грн. - 3% річних, 27452,34 грн. - пеня з урахуванням збільшення розміру позову), яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором підряду від 29.07.2010р. та просив покласти на відповідача судові витрати.

Рішенням господарського суду Харківської області від 20.04.2014 р. у справі №922/4215/14 (суддя Аюпова Р.М.) позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківське монтажно-виробниче підприємство "Електропівденмонтаж" основну заборгованість в сумі 55181,45 грн., інфляційні втрати в сумі 9235,16 грн., 3% річних у сумі 5169,84 грн., пеню в сумі 4845,49 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1488,64 грн., з посиланням на невиконання умов договору. В решті позову - відмовлено.

Відповідач з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права та неповне з'ясування обставин справи при його прийнятті, просить скасувати рішення господарського суду повністю та прийняти нове рішення у справі, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

У апеляційній скарзі зазначив, що заборгованість складає 19695,23 грн., для стягнення пені пропущена позовна давність в один рік, в зв'язку з проведенням антитерористичної операції настали форс - мажорні обставини, які унеможливлюють виконання господарських обов'язків перед контрагентам та продовження господарської діяльності.

Розпорядженням секретаря третьої судової палати від 17.04.15 року, у зв'язку з відпусткою судді Плужника О.В., для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Пушай В.І., суддя Білецька А.М.

Представники сторін в судове засідання не з'явилися, не з'явлення представників не перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, повторно розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення встановила, що 29.07.2010р. між ТОВ "Харківське монтажно-виробниче підприємство "Електропівденмонтаж" (позивач, підрядник) та ТОВ "Луганське енергетичне обладнання" (відповідач, замовник) був укладений договір підряду № У-611-10 на виконання робіт з розробки робочих проектів з реконструкції ПЛ-0,4 кВ загальною довжиною 9,095 км., за яким замовник доручає, а підрядник приймає на себе виконання проектно-вишукувальних робіт з розробки робочих проектів з реконструкції ПЛ-0,4 кВ, загальною площею 9,095 км., загальна вартість робіт складає - 76389,47 грн., у тому числі ПДВ 12731,58 грн.(п. п. 1.1.,2.1 договору)

У п. 3.1. договору зазначено, що строки виконання робіт на окремих об'єктах визначаються графіком виконання робіт, згідно з додатком №2 до договору. Датою закінчення виконання робіт вважається дата підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що після завершення робіт з розробки робочого проекту підрядник передає протягом 5 днів замовнику по накладній укомплектований робочий проект у чотирьох екземплярах, і акт приймання-передачі виконаних робіт в двох екземплярах.

У п. п. 5.1., 5.2 договору сторони передбачили можливість здійснення замовником авансового платежу в розмірі 30% від договірної ціни робіт; кінцевий розрахунок за виконані роботи проводиться замовником протягом 15 банківський днів після підписання сторонами актів приймання-передачі виконаних робіт за всіма об'єктами шляхом перерахування коштів на поточний рахунок підрядника за мінусом суми авансового платежу.

Пунктом 6.3 договору встановлено, що у випадку порушення передбаченого п. 5.2. договору строку кінцевого розрахунку за виконані роботи, замовник сплачує підряднику за кожен день прострочення пеню у розмірі 0,02 % від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

У п. 7.1. договору зазначено, що він набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2010р., а в частині грошових розрахунків до повного виконання сторонами зобов'язань за договором.

Відповідно до ст. 887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Згідно з ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

На виконання умов договору позивач виконав роботи з розробки робочих проектів з реконструкції ПЛ-0,4 кВ, загальною площею 9,095 км за договором від 29.07.2010р.,що підтверджується актами виконаних робіт №№ 1-9, підписаними уповноваженими представниками сторін та скріпленими печатками установ, загальна вартість виконаних робіт за даними актами становить у грудні 2010р. - 35386,24грн., у жовтні 2011р. - 41003,21 грн. , а всього 76389,45 грн. , у т.ч. ПДВ 12731,58 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 889 ЦК України замовник зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт, сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Як свідчать матеріали справи останній акт був підписаний 31.10.2011р., тобто з 21.11. 2011р. відповідач повинен був здійснити оплату виконаних робіт.

Суд першої інстанції безпідставно вважав, що відповідач частково розрахувався за виконані роботи в сумі 21208,00 грн., сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 55181,45 грн. та звернувся з вимогою від 11.06.2014р. про сплату заборгованості.

При цьому суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в листі (вимоги) № 474 від 11.06.2014р., направленому позивачем на адресу відповідача, є вимога про сплату суми заборгованості за договором від 29.07.2010р. в розмірі 19695,21 грн. та позивачем визнається сплата відповідачем суми 56694, 24 грн.

Отже, відповідач сплатив вартість виконаних робіт в сумі 56694,24грн., що, крім зазначеного листа, також підтверджується платіжними дорученнями від 21.10.2010р. №7198, від 13.12.2010р. № 8893,від 24.03.2011р. № 2179, від 25.08.2011р. № 10759,від 27.03.2012р. №2159, а заборгованість складає суму 19695, 21 грн.

Колегія суддів вважає, що відповідач прострочив виконання зобов'язання по оплаті виконаних робіт з розробки робочих проектів з реконструкції ПЛ-0,4 кВ, загальною площею 9,095 км за договором підряду від 29.07.2010р. № 9-611-10 і стягненню підлягає сума заборгованості в розмірі 19695, 21 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У п. 6.3 договору зазначено, що в випадку порушення передбаченого п. 5.2 Договору строку кінцевого розрахунку за виконані роботи замовник сплачує підряднику за кожен день прострочення пеню в розмірі 0,02 % від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Частиною 6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Як свідчать матеріали справи умовами договору сторони не передбачили можливість нарахування пені за період більший ніж шість місяців від дня виникнення зобов'язання.

В зв'язку з чим колегія судів вважає, що стягненню підлягала пеня нарахована на суму заборгованості 28132,37 грн. в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, за період з 21.11.2011р. по 27.03.2012р. у сумі 1512.45 грн., та на суму заборгованості 19695,22 грн. в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, за період з 28.03.2012р. по 21.05.2012р. у сумі 435,87 грн.

Отже, стягненню з відповідача підлягала сума пені в розмірі 1948,32 грн., в інший частині стягнення пені в сумі 25504,02 грн. необхідно відмовити , оскільки пеня нарахована необґрунтовано.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на пропуск позовної давності для стягнення пені за період з 21.11.2011р. по 21.05.2012р, яка складає один рік.

Відповідно до ч. З,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» листом від 19.02.2015р. № 7-14-70 повідомило, що відділення поштового зв'язку призупинили приймання та пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів Донецької та Луганської областей (за переліком , в тому числі у м. Луганськ)

Як свідчать матеріали справи позовна заява, ухвали про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи відповідачу не направлялись, тобто відповідач не мав можливості надати заяву про застосування позовної давності.

В зв'язку з тим, що в апеляційній скарзі відповідач зробив заяву про пропуск позовної давності, колегія суддів, з урахуванням зазначених обставин вважає можливим застосувати позовну давність, с пропуском якої є підстави для відмови у задоволенні позову в частині стягнення пені в сумі 1948,32 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд першої інстанції необґрунтовано стягнувши суму заборгованості також безпідставно стягнув з відповідача інфляційні втрати в сумі 9235,16 грн. та 3% річних в сумі 5169,84 грн.

Колегія суддів вважає, що виходячи з суми заборгованості, яка складала станом на 27.03.2012р. - 28132,37 грн., а станом на 28.03.2012р. - 19695,22 грн., позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат та річних підлягають частковому задоволенню, а саме: інфляційних втрат у сумі 3348,49 грн. , а 3% річних у сумі 1672,2 грн.

Посилання відповідача на наявність форс - мажорних обставин, неможливість виконання господарських зобов'язань не може бути прийнята до уваги, так як заборгованість виникла, ще у листопаді 2011р. та відповідач мав можливість для її погашення.

Отже, стягненню з відповідача підлягає заборгованість у сумі 19695, 22 грн., інфляційні втрати у сумі 3348,49 грн. та 3% річних у сумі 1672,2 грн., в інший частині рішення підлягає скасуванню, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Таким чином, висновки викладені в рішенні господарського суду, частково не відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи, а мотиви відповідача можуть бути підставою для його часткового скасування, керуючись ст.ст. 526, 610, 611, 625, 887, 889 Цивільного кодексу України, ст. ст.193,232 Господарського кодексу України, ст.ст.101- 105 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 20.11.14 у справі № 922/4215/14 в частині стягнення основної заборгованості у сумі 35486,24 грн., інфляційних втрат в сумі 5886, 67 грн., 3% річних в сумі 3497, 64 грн., пені в сумі 4845,49 грн., судового збору в сумі 955,71 грн. скасувати та в позові в цій частині відмовити.

В інший частині залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківське монтажно-виробниче підприємство "Електропівденмонтаж" (61035, м.Харків, вул.Каштанова, 33, р/р 8053 в ПАТ "ПУМБ" м. Харків, МФО 334851, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" (юридична адреса: 91021, м. Луганськ, вул. Гайового, 35А, фактична адреса: 91058, м, Луганськ, вул. Котельникова, 1, р/р в ЛОД АТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 304007, ) - 266 грн. 46 коп. судового збору по апеляційній скарзі.

Наказ доручити надати господарському суду Харківської області.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції: Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 24.04.15

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Пушай В.І.

Суддя Білецька А.М.