ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.04.15 Справа № 904/766/15

За позовом приватного підприємства "КРОС-С", м. Дніпропетровськ

до приватного підприємства "КРОС'С", м. Дніпропетровськ

про визнання інформації недостовірною та такою, що порочить ділову репутацію

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Капля К.І.

Представники:

від позивача: Надтока О.В., керівник, паспорт серія АН 734085 виданий 24.09.2008, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 22.01.2015

від відповідача: Старожук Д.І,, довіреність б/н від 20.01.2015, Статіва І.В., довіреність б/н від 12.01.2015

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "КРОС-С" (далі - Позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до приватного підприємства "КРОС'С" (далі - Відповідач) про спростування недостовірної інформації.

Позовні вимоги обґрунтовані направленням Відповідачем на електронну адресу контрагента Позивача - Відкритого акціонерного товариства "Косогорський металургійний завод" листа в якому, на думку Позивача, міститься недостовірна інформація щодо останнього, що негативно впливає на його ділову репутацію в очах контрагента.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2015 порушено провадження у справі, позовна заява прийнята до розгляду.

24.02.2015 Позивач подав до господарського суду заяву про зміну предмету позову, в якій просить суд визнати недостовірною та такою, що порочить ділову репутацію ПП "КРОС-С" інформацію, поширену ПП "КРОС'С" в листі за вих.№24/09/ЗС від 24.09.2013, адресованому Публічному акціонерному товариству "Косогорський металургійний завод".

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2015 по справі №904/766/15 заява Позивача про зміну предмету позову прийнята судом до розгляду, відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України.

10.03.2015 від Відповідача до господарського суду Дніпропетровської області надійшли заперечення на позовну заяву про спростування недостовірної інформації, згідно яких Відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

За клопотанням Позивача від 12.03.2015, ухвалою господарського суду від 12.03.2015, відповідно до вимог статті 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк вирішення спору на 15 днів - до 20.04.2015.

06.04.2015 Позивач подав до господарського суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просив суд визнати недостовірною та такою, що порочить ділову репутацію ПП "КРОС-С" інформацію, поширену ПП "КРОС'С" в листі за вих. №24/09/3С від 24.09.2013, адресованому Публічному акціонерному товариству "Косогорський металургійний завод", а саме:

- "Предприятие-двойник ЧП "КРОС-С" (код ЕГРПОУ 36839310) не так давно было создано и возглавлено супругами Надтокой Денисом Владимировичем и Надтокой Еленой Владимировной»;

- "За грубое нарушение законодательства Украины о труде Надтока Д.В. - бывший директор ЧП "Крос'с" (код ЕГРПОУ 32902545), привлечен к уголовной ответственности";

- "в производстве органов досудебного следствия зарегистрированы в отношении него уголовные производства о завладении денежными средствами путем обмана и злоупотребления доверием сотрудником ЧП "Крос'с" (код ЕГРПОУ 32902545), кражи финансово-хозяйственных документов ЧП "Крос'с" (код ЕГРПОУ 32902545) и его контрагентов, присвоении Надтокой Д.В. имущества ЧП "Крос'с" (код ЕГРПОУ 32902545)".

16.04.2015 Позивачем подано до господарського суду Дніпропетровської області додаткові пояснення в обґрунтування заявлених позовних вимог.

Позивач в судове засідання з'явився, уточнені позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив суд в позові відмовити.

Фіксація судового процесу відбувалась технічними засобами на носій CD-R №1011106LD35179.

В порядку ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників Позивача, Відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.09.2013 Приватне підприємство "КРОС'С", за допомогою електронного засобу зв'язку e-mail, надіслало на електронну адресу Відкритого акціонерного товариства "Косогорський металургійний завод" лист з вих. №24/09/3С від 24.09.2013, у тому числі копії 5 витягів з кримінального провадження (а.с. 8, 15).

У вказаному листі вих. №24/09/3С від 24.09.2013 Приватне підприємство "КРОС'С" повідомило Відкрите акціонерне товариство "Косогорський металургійний завод" про певні обставини, а саме, що підприємство Позивача є підприємством-двійником Відповідача; що підприємство Позивача створено досить нещодавно та очолюється двома особами - подружжям Надтока Д.В та Надтока О.В.; що за грубе порушення законодавства України колишній працівник ПП "Крос'с" притягнутий до кримінальної відповідальності; що в реєстрі кримінальних проваджень зареєстровано 5 кримінальних проваджень щодо директора Приватного підприємства "КРОС-С" Надтоки Д.В.

На думку Позивача, викладена в листі Відповідача вих. №24/09/3С від 24.09.2013 інформація, а саме:

- "Предприятие-двойник ЧП "КРОС-С" (код ЕГРПОУ 36839310) не так давно было создано и возглавлено супругами Надтокой Денисом Владимировичем и Надтокой Еленой Владимировной";

- "За грубое нарушение законодательства Украины о труде Надтока Д.В. - бывший директор ЧП «Крос'с» (код ЕГРПОУ 32902545), привлечен к уголовной ответственности";

- "в производстве органов досудебного следствия зарегистрированы в отношении него уголовные производства о завладении денежными средствами путем обмана и злоупотребления доверием сотрудником ЧП «Крос'с» (код ЕГРПОУ 32902545), кражи финансово-хозяйственных документов ЧП "Крос'с" (код ЕГРПОУ 32902545) и его контрагентов, присвоении Надтокой Д.В. имущества ЧП "Крос'с" (код ЕГРПОУ 32902545) ",

є недостовірною та ганьбить честь, гідність та ділову репутацію Позивача перед його контрагентом Відкритим акціонерним товариством "Косогорський металургійний завод".

Розглянувши заявлені позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, вивчивши наявні докази та заслухавши пояснення представників сторін господарський суд вважає позовні вимоги Позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно статті 1 Закону України "Про інформацію", інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді; документ - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.

Відповідно до частини першої статті 200 Цивільного кодексу України, інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Статтею 5 Закону України "Про інформацію" унормовано, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 91 Цивільного кодексу України, юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством (ч. 1 ст. 201 Цивільного кодексу України).

Відповідно до абзацу 2 пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

За визначенням, наведеним у статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ділова репутація - це сукупність підтвердженої інформації про особу, що дає можливість зробити висновок про професійні та управлінські здібності такої особи, її порядність та відповідність її діяльності вимогам закону.

За приписами частини другої статті 34 Господарського кодексу України, дискредитацією суб'єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов'язаних з особою чи діяльністю суб'єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб'єкта господарювання.

Згідно частин 1, 2 статті 7 Закону України "Про інформацію", право на інформацію охороняється законом. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Статтею 34 Конституції України унормовано, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст. 3 Конституції України).

Частинами 4, 6 статті 277 Цивільного кодексу України передбачено, що спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

Статтею 94 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

Частиною четвертою статті 32 Конституції України передбачено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Статтею 1 Закону України "Про інформацію" передбачено, що захист інформації - сукупність правових, адміністративних, організаційних, технічних та інших заходів, що забезпечують збереження, цілісність інформації та належний порядок доступу до неї.

Пунктом 8 Інформаційного листа №01-8/184 від 28.03.2007 "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про інформацію" передбачено, що за змістом приписів статті 91 ЦК право на спростування недостовірної інформації, передбачене статтею 277 ЦК, належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, що шкодить діловій репутації господарюючого суб'єкта (підприємця). Право юридичних осіб, державних органів і органів місцевого самоврядування на спростування недостовірної інформації передбачено приписами статті 37 Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" та статті 33 Закону України "Про інформаційні агентства".

Відповідно до пункту 1 Оглядового листа Вищого господарського суду України №01-8/676 від 12.11.2008 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням господарськими судами законодавства про інформацію (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом України)", право на спростування недостовірної інформації належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, а тому спори зазначеної категорії підвідомчі господарським судам на загальних підставах.

Таким чином, юридична особа, так само як і фізична особа, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації відповідно до ч. 1 ст. 277 Цивільного кодексу України та право на недоторканість ділової репутації відповідно до ч. 1 ст. 299 Цивільного кодексу України.

Згідно з пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв'язку з цим суди повинні брати до уваги, що відповідно до статті 275 ЦК захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277 ЦК), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278 ЦК) тощо.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" передбачено, що відповідно до статей 94, 277 ЦК фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

При цьому суди повинні враховувати такі відмінності: а) при спростуванні поширена інформація визнається недостовірною, а при реалізації права на відповідь - особа має право на висвітлення власної точки зору щодо поширеної інформації та обставин порушення особистого немайнового права без визнання її недостовірною; б) спростовує недостовірну інформацію особа, яка її поширила, а відповідь дає особа, стосовно якої поширено інформацію.

За приписами частини другої статті 200 Цивільного кодексу України, суб'єкт відносин у сфері інформації може вимагати усунення порушень його права та відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої такими правопорушеннями.

Відповідно до частини сьомої статті 277 Цивільного кодексу України, спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Пунктом 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" передбачено, що спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію.

Згідно абз. 1 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Відповідно до абз. 5, 6, 7 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила.

Згідно пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Згідно з абз. 3 п. 8 Інформаційного листа №01-8/184 від 28.03.2007 "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про інформацію", згідно з частиною третьою статті 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Поряд з цим відповідно до частини п'ятої статті 35 ГПК факти, які відповідно до закону вважаються встановленими, не доводяться при розгляді справи. Таке припущення може бути спростовано в загальному порядку. Отже, тягар доказування достовірності негативної інформації про позивача покладається на відповідача, а на позивача покладено лише обов'язок доказування факту поширення такої інформації відповідачем. Цей висновок узгоджується з приписом абзацу першого частини другої статті 302 ЦК.

Як вказувалось вище, згідно з пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв'язку з цим суди повинні брати до уваги, що відповідно до статті 275 ЦК захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277 ЦК), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278 ЦК) тощо.

За приписами пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", задовольняючи позов, суд повинен у резолютивній частині рішення зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що Приватне підприємство "КРОС-С" не може бути підприємством-двійником Приватного підприємства "Крос'с", оскільки воно має іншу назву, що не суперечить діючому законодавству.

Частиною першою статті 489 Цивільного кодексу України передбачено, що правова охорона надається комерційному найменуванню, якщо воно дає можливість вирізнити одну особу з-поміж інших та не вводить в оману споживачів щодо справжньої її діяльності.

Згідно частини сьомої статті 8 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", вимоги щодо написання найменування юридичної особи або її відокремленого підрозділу встановлюються Міністерством юстиції України.

Відповідно до пункту 1.5 Наказу Міністерства Юстиції України №368/5 від 05.03.2012 "Про затвердження Вимог щодо написання найменування юридичної особи або її відокремленого підрозділу", найменування юридичної особи не може бути тотожним найменуванню іншої юридичної особи.

Отже, з огляду на приписи діючого законодавства, в сфері господарський і цивільних відносин України відсутня можливість створення та реєстрації підприємства з тотожним найменуванням, отже з цього приводу вказані доводи Відповідача в спірному листі є хибним.

Крім того, з відповіді Антимонопольного комітету України №84/29/05-14 від 14.01.2014 (а.с. 65-67) на заяву Приватного підприємства "Крос'с" щодо змішування діяльності Позивача з діяльністю Відповідача внаслідок ідентичності, зокрема, назви, вбачається наступне.

За результатами перевірки, здійсненої Антимонопольним комітетом України, вбачається, що в діяльності Приватного підприємства "КРОС-С" не виявлено порушень у вигляді недобросовісної конкуренції, а також діяльність останнього не містить ознак порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції.

Стосовно висловів Відповідача в спірному листі, щодо нещодавнього створення Приватного підприємства "КРОС-С" та очолення його подружжям Надтокою Д.В. та Надтокою О.В., то ці посилання спростовуються наступним.

З установчих документів Позивача, зокрема статуту та свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи №056989, а також витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №19947015 від 22.01.2015, вбачається, що Приватне підприємство "КРОС-С" зареєстровано 14.12.2009 (більш як 5 років тому) та, єдиним його засновником, а також керівником останнього є Надтока Олена Володимирівна. Доказів щодо відношення до управління чи організації Приватного підприємства "КРОС-С" Надтоки Дениса Володимировича Відповідачем суду не надано.

Відповідачем в своєму листі вказано, що колишнього директора Приватного підприємства "Крос'с" Надтоки Д.В. за грубе правопорушення притягнуто до кримінальної відповідальності.

Натомість, матеріали справи містять докази того, що на час написання та направлення Відповідачем свого листа №23/09/3С від 24.09.2013 Надтока Денис Володимирович не був притягнутий до кримінальної відповідальності, оскільки вирок у відношенні останнього був винесений 18.02.2014, а отже вказані обставини не можуть свідчити про достовірність вищезазначеної інформації.

Стосовно змісту спірного листа, щодо перебування в органах досудового слідства кримінальних проваджень, необхідно зазначити, що згідно постанов від 28.06.2013, 18.03.2013, 30.07.2013, 30.04.2013 про закриття кримінальних проваджень №0003782 від 01.06.2013, №0003606 від 25.05.2013, №0000638 від 29.01.2013, №0004757 від 06.07.2013, №0002610 від 18.04.2013, вбачається, що всі кримінальні провадження щодо колишнього директора Приватного підприємства "Крос'с" Надтоки Д.В. були закриті до написання та направлення спірного листа №23/09/3С від 24.09.2013 на електронну адресу контрагента, тобто зазначена інформація також є такою, що не відповідає дійсності.

Крім того, суд не приймає доводи Відповідача, викладені у його запереченнях на позовну заяву, що станом на момент направлення спірного листа у нього не було інформації про результати розгляду вищезазначених кримінальних проваджень з огляду на наступне.

Статтею 62 Конституції України та частиною другою статті 2 Кримінального кодексу України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Отже, з огляду на положення Конституції України та Кримінального кодексу України, за відсутності у Відповідача інформації щодо розгляду кримінальних проваджень, відкритих відносно колишнього директора Приватного підприємства "Крос'с" Надтоки Д.В., він не міг робити будь-які висновки щодо наявності вини останнього, а тому ці посилання також є хибними.

Відповідно до ст. ст. 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З урахуванням наведених обставин, враховуючи положення діючого законодавства, Відповідачем, в порядку статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, не доведено достовірності обставин, що викладена в листі №23/09/3С від 24.09.2013 відносно Позивача, як і не доведено, що поширена інформація не являється оціночним судженням та є достовірною, отже, за наведеного, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог (уточнених), в частині визнання недостовірною та такою, що порочить ділову репутацію ПП "КРОС-С" інформацію, поширену ПП "Крос'с" в листі за вих. №24/09/3С від 24.09.2013, адресованому Публічному акціонерному товариству "Косогорський металургійний завод", а саме:

- "Предприятие-двойник ЧП "КРОС-С" (код ЕГРПОУ 36839310) не так давно было создано и возглавлено супругами Надтокой Денисом Владимировичем и Надтокой Еленой Владимировной";

- "За грубое нарушение законодательства Украины о труде Надтока Д.В. - бывший директор ЧП «Крос'с» (код ЕГРПОУ 32902545), привлечен к уголовной ответственности";

- "в производстве органов досудебного следствия зарегистрированы в отношении него уголовные производства о завладении денежными средствами путем обмана и злоупотребления доверием сотрудником ЧП «Крос'с» (код ЕГРПОУ 32902545), кражи финансово-хозяйственных документов ЧП "Крос'с" (код ЕГРПОУ 32902545) и его контрагентов, присвоении Надтокой Д.В. имущества ЧП "Крос'с" (код ЕГРПОУ 32902545)

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недостовірною та такою, що порочить ділову репутацію Приватного підприємства "КРОС-С" (49040, м. Дніпропетровськ, пров. Джинчарадзе, буд. 1, кв. 166, ) інформацію, поширену Приватним підприємством "КРОС'С" (49040, м. Дніпропетровськ, ж/м Тополя-1, буд. 8, кв. 110, ) в листі за вих. №24/09/3С від 24.09.2013, адресованому Публічному акціонерному товариству "Косогорський металургійний завод", а саме:

- "Предприятие-двойник ЧП "КРОС-С" (код ЕГРПОУ 36839310) не так давно было создано и возглавлено супругами Надтокой Денисом Владимировичем и Надтокой Еленой Владимировной»;

- "За грубое нарушение законодательства Украины о труде Надтока Д.В. - бывший директор ЧП "Крос'с" (код ЕГРПОУ 32902545), привлечен к уголовной ответственности";

- "в производстве органов досудебного следствия зарегистрированы в отношении него уголовные производства о завладении денежными средствами путем обмана и злоупотребления доверием сотрудником ЧП "Крос'с" (код ЕГРПОУ 32902545), кражи финансово-хозяйственных документов ЧП "Крос'с" (код ЕГРПОУ 32902545) и его контрагентов, присвоении Надтокой Д.В. имущества ЧП "Крос'с" (код ЕГРПОУ 32902545)".

Стягнути з Приватного підприємства "КРОС'С" (49040, м. Дніпропетровськ, ж/м Тополя-1, буд. 8, кв. 110, ) на користь Приватного підприємства "КРОС-С" (49040, м.Дніпропетровськ, пров. Джинчарадзе, буд. 1, кв. 166, ) 1 218 грн. 00 коп. - судового збору.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 24.04.2015.

Суддя А.Є. Соловйова