ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.04.15р. Справа № 904/1592/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СТО БАЛКАНКАР", м. Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м. Кривий Ріг

про стягнення заборгованості за договором поставки

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: Степанов О.С., дов. від 17.07.13р.

від відповідача: Слюта В.В., дов. від 15.12.14р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СТО БАЛКАНКАР" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" про стягнення основного боргу в розмірі 55 522,23грн., пені у розмірі 1 879,69грн., відсотків річних за прострочку виконання грошового зобов"язання у розмірі 723,54грн., інфляційних у розмірі 879,60грн.

Позовні вимоги обгрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №1131-08-01 від 08.07.2014р., укладеного між сторонами, в частині повної та своєчасної оплати поставленого обладнання.

Відповідач проти позову заперечує, зазначає, що ціна обладнання повинна бути перерахована пропорційно зміні курсу USD станом на 23.12.2014р. (день, який передує останньому дню оплати). Відповідач вважає, що за заявлений позивачем період пеня складає 1 511,99грн., а відсотки - 722,96грн.

У судовому засіданні оголошувались перерви згідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

23.04.2015 року по даній справі оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

08.07.2014р. між Публічним акціонерним товариством "ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СТО БАЛКАНКАР" (постачальник) був укладений договір поставки №1131-08-01, за умовами якого постачальник зобов"язався передати, а покупець - прийняти та оплатити обладнання на умовах договору.

Згідно п.2.1. договору кількість, номенклатура обладнання вказується у специфікаціях до договору, що є його невід"ємною частиною.

За п.3.1. договору поставка обладнання здійснюється видами транспорту, вказаними у специфікаціях.

Відповідно до п.3.2. договору постачальник зобов"язується поставити обладнання на умовах поставки, вказаних у специфікаціях у відповідності до "Інкотермс" в редакції 2000р. Строки поставки обладнання вказуються у специфікаціях (п.3.3. договору).

Поставка обладнання здійснюється за цінами, які визначені у відповідності до умов поставки, вказані у специфікаціях, та включають у себе усі податки, збори та інші обов"язкові платежі, а також вартість тари, пакування, маркування та інші витрати постачальника (п.4.1. договору).

Пунктом 6.7. договору, з урахуванням протоколу розбіжностей від 08.07.2014р., передбачено, що в момент приймання обладнання покупець передає постачальнику: довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей та робить відмітку на видатковій накладній про отримання продукції. Датою поставки (фактичної передачі) обладнання вважається дата, вказана у видатковій накладній.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє по 31.12.2014р. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання взятих на себе зобов"язань (п.10.3. договору, з урахуванням протоколу розбіжностей від 08.07.2014р., п.10.4. договору).

Специфікацією №1 від 21.07.2014р. до договору (далі - Специфікація №1) було визначено обладнання, яке позивач мав передати відповідачу, а саме: 2 штабелери гідравлічні Xilin SDJ 1500/160, загальною вартістю 20 580,00грн., на умовах поставки СРТ - склад покупця.

Згідно п.8 Специфікації №1 датою поставки вважається дата отримання обладнання покупцем, вказана у видатковій накладній.

Відповідно до ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов"язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов"язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов"язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Позивач поставив відповідачу обладнання на суму 20 580,00грн., що підтверджується накладною №1811 від 10.10.2014р. та довіреністю на отримання обладнання (а.с.18-19).

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов"язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно п.5.1. договору оплата покупцем обладнання здійснюється у національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний у договорі. Оплата за поставлене обладнання буде здійснюватись протягом строку, вказаного у специфікації, який обчислюється з моменту поставки обладнання (п.5.2. договору).

Відповідно до п.5 Специфікації №1 строк оплати поставленого обладнання: 100% оплата протягом 75 календарних днів з моменту поставки обладнання.

За ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Враховуючи умови договору, відповідач повинен був здійснити оплату за поставлене обладнання 24.12.2014р.

Крім того, згідно п.9 Специфікації №1 ціна розрахована, виходячи з курсу продажу на МБВР 1 USD=11,75грн. У випадку зміни курсу продажу USD на МБВР більш ніж на +/-3% на день, що передував оплаті, ціна буде перерахована пропорційно зміні курсу USD. Джерелом інформації курсів є сайт: http://index.minfin.com.ua/exch/?10.

Враховуючи, що на день, який передує дню оплати, курс USD на МБВР змінився більше ніж на 3% порівняно з курсом 11,75грн. за 1 USD, ціна обладнання повинна бути перерахована пропорційно зміні курсу USD станом на 23.12.2014р. (1 USD =16,20грн.).

Отже сума основного боргу складає 28 374,14грн. (1751,49*16,20).

Визначення позивачем суми основного боргу з урахуванням курсу USD на МБВР на день, що передує дню підписання позовної заяви, є безпідставним.

24.01.2015р. позивач надіслав відповідачу досудове попередження №304/юр від 20.01.2015р. про сплату заборгованості, яке останній отримав 03.02.2015р. (а.с.20-22), однак відповіді не надав, вимогу не задовольнив.

Станом на момент розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем за договором поставки №1131-08-01 від 08.07.2014р. згідно накладної №1811 від 10.10.2014р. складає 28 374,14грн., що підтверджується матеріалами справи, та підлягає до стягнення.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до приписів статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Одним із видів неустойки є пеня, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

За ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно п.7.2. договору, з урахуванням протоколу розбіжностей від 08.07.2014р., покупець у випадку порушення строків оплати вартості обладнання та/або інших платежів, встановлених договором, сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості простроченого зобов"язання за кожний день прострочки виконання і 15% річних.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 1 879,69грн. за період з 25.12.2014р. по 24.02.2015р., 15% річних у розмірі 723,54грн. за період з 25.12.2014р. по 24.02.2015р. та інфляційні за січень 2015р. у розмірі 879,60грн.

Господарський суд, перерахувавши пеню за період з 25.12.2014р. по 24.02.2015р., встановив, що вона складає 1 511,99грн. та підлягає до стягнення, в іншій частині позовних вимог щодо стягнення пені суд вважає за необхідне відмовити.

Що стосується 15% річних, то вони за період з 25.12.2014р. по 24.02.2015р. складають 722,96грн. та підлягають до стягнення, в іншій частині позовних вимог щодо стягнення відсотків річних суд вважає за необхідне відмовити.

Інфляційні розраховані позивачем правильно та підлягають до стягнення.

У зв'язку із частковим задоволенням позову судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до абз. 4 п.4.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" правило статті 49 ГПК України щодо розподілу сум судового збору у справах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, пропорційно розміру задоволених позовних вимог застосовується також і у випадках, коли судовий збір сплачено за мінімальною (визначеною Законом) ставкою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (50066, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СТО БАЛКАНКАР" (49019, м. Дніпропетровськ, вул. Краснозаводська, 36а, ) основний борг у розмірі 28 374,14грн. (двадцять вісім тисяч триста сімдесят чотири грн. 14коп.), пеню у розмірі 1 511,99грн. (одна тисяча п"ятсот одинадцять грн. 99коп.), відсотки річних за прострочку виконання грошового зобов"язання у розмірі 722,96грн. (сімсот двадцять дві грн. 96коп.), інфляційні у розмірі 879,60грн. (вісімсот сімдесят дев"ять грн. 60коп.) та 975,00грн. (дев"ятсот сімдесят п"ять) судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 28.04.2015р.

Суддя В.І. Петрова