номер провадження справи 20/49/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2015 Справа № 908/1175/15-г

За позовом Управління комунальної власності Бердянської міської ради (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, пл. І-ї Бердянської ради, 2)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "КомЕнерго-Бердянськ" (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Дюміна, буд. 103-А)

про стягнення суми 16471,74 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача - Саввон С.О. (дов. № 2949 від 04.12.2014 р.);

Від відповідача - Бзаров Р.В. (дов. б/н від 01.11.2014 р.)

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача суми 16471,74 грн. заборгованості по пені.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.02.2015 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1175/15-г, справі присвоєно номер провадження 20/49/15, справу призначено до розгляду на 25.03.2015 р. На підставі ст. 77 ГПК України в судовому засіданні оголошувалась перерва до 07.04.2015 р. На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладався на 22.04.2015 р.

Справу розглянуто 22.04.2015 р., оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, які мотивовано тим, що в зв'язку з невиконанням відповідачем належним чином зобов'язань зі своєчасного внесення орендної плати за договором № 1209 від 12.12.2007 р. мається заборгованість з пені, яка станом на 15.02.2015 р. становить 16471,74 грн. Порушення строків внесення орендної плати допущено за період з 01.01.2012 р. по 31.10.2013 р. Просить стягнути з відповідача суму 16471,74 грн. заборгованості по пені. Позов обґрунтовано ст.ст. 526, 530, 651 ЦК України, п. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 2269-ХІІ від 10.04.1992 р.

Від відповідача 07.04.2015 р. надійшла письмова заява вих. № 274 від 07.04.2015 р. про застосування строків позовної давності. В заяві зазначено, що відповідно до позовної заяви та доданих розрахунків заборгованість по пені утворилася з 01.01.2012 р. по 31.10.2012 р. на підставі договору оренди № 1209 від 12.12.2007 р. Позивач звернувся із позовною заявою 26.02.2015 р., пропустивши річний строк позовної давності, встановлений ст. 258 ЦК України. Просить застосувати строк позовної давності до вимог позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по пені 16471,74 грн., відмовивши у позові в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, оригінали яких оглядалися в судовому засіданні, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

12.12.2007 р. між Управлінням комунальної власності Бердянської міської ради (орендодавець за договором, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго-Бердянськ» (орендар за договором, відповідач у справі) був укладений договір № 1209 оренди комунального майна. Відповідно до умов договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування майно комунальної власності (згідно з додатком № 1), яке знаходиться на балансі КП Бердянської міської ради «Житлосервіс-6», «Житлосервіс-3», «Житлосервіс-9», «Житлосервіс-5» (надалі - майно). Майно передається в оренду з метою використання для здійснення діяльності з управління та утримання житлового фонду (п. 1.1).

Згідно з п. 2.1 договору вступ орендаря у користування майном настає одночасно з підписанням сторонами договору та акта здачі-приймання вказаного майна.

Відповідно до п. 10.1 договір діє з 01.12.2007 р. по 01.11.2010 р. строком на 2 роки 11 місяців.

Як слідує з матеріалів справи, позивач передав відповідачу в оренду майно, що підтверджується підписаними сторонами актами здачі-приймання майна.

Сторонами укладалися додаткові угоди до договору від 12.12.2007 р. № 1209, якими змінювалася площа орендуємого майна, розмір орендної плати. Додатковою угодою від 12.10.2010 р. сторони продовжили строк оренди майна комунальної власності до 01.11.2012 р. Додатковою угодою від 02.01.2013 р. сторони подовжили договір оренди комунального майна строком до 01.10.2015 р.

Відповідно до пункту 5.2 договору орендар зобов'язався своєчасно і у повному обсязі вносити орендодавцеві орендну плату.

30.09.2014 р. позивач направив відповідачу претензію від 29.09.2014 р. № 2191 про перерахування на зазначені банківські реквізити пені, яка станом на 15.09.2014 р. становить 16471,64 грн.

Відповідач надав відповідь на претензію від 16.10.2014 р. № 914, в якій зазначив, що претензійні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки рішенням господарського суду Запорізької області від 24.12.2012 р. у справі № 5009/4411/12 з відповідача стягнуто, зокрема, суму 9091,39 грн. пені. На кінець грудня 2013 р. утворилася переплата у розмірі 9099,31 грн.

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, за якою було порушено провадження у даній справі.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази та вислухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 ЦК України підставами виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку), зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених законом. Аналогічний припис містять п.п. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За своєю правовою природою договір № 1209 від 12.12.2007 р. є договором оренди комунального майна, до якого застосовуються положення Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (далі - Закон).

Відповідно до ст. 19 зазначеного Закону орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

У розділі 3 договору № 1209 сторони врегулювали розмір та порядок внесення орендної плати.

Позивач заявив вимогу про стягнення пені в зв'язку з несвоєчасним внесенням відповідачем орендної плати. В розрахунку пені, який надійшов до суду 15.04.2015 р., позивач зазначив, що пеня нарахована за невиконання зобов'язань відповідача зі сплати орендної плати в період з січня 2012 р. по грудень 2012 р., з січня 2013 р. по жовтень 2013 р. включно. Всього нараховано пені 25563,13 грн., сплачено пені 9091,39 грн., таким чином пеня за невиконання зобов'язань за договором № 1209 складає 16471,74 грн.

Відповідно до ст.ст. 610-611 ЦК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), є його порушенням, у разі якого настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 2 ст. 343 ГК України встановлено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до вимог Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" № 543/96-ВР від 22.11.1996 р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У пункті 3.3 договору сторони встановили, що у випадку неперерахування орендної плати або перерахування її після останнього банківського дня поточного місяця, або не в повному обсязі орендодавцем нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення (включаючи день оплати).

Розглядаючи спір про стягнення пені, суду необхідно встановити факт порушення відповідачем зобов'язання зі сплати орендної плати. Зокрема, встановити, яку місячну суму орендної плати необхідно було сплатити відповідачу за спірний період, яку суму було ним сплачено на дату проведення розрахунків, тобто було належне чи неналежне виконання грошового зобов'язання відповідачем.

Відповідно до п. 3.1.1 договору № 1209 орендна плата перераховується щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця з урахуванням індексу інфляції з початку строку оренди щодо суми орендної плати, визначеної за перший місяць після укладення договору оренди, яка становить 16978,71 грн. х І інф. Додатковою угодою від 01.03.2012 р. визначений розрахунок орендної плати на березень 2012 р. окремо по кожному об'єкту нерухомості та обладнанню, які передано в оренду; пункт 3.1.1 викладений в іншій редакції та встановлено, що місячна оренда плата станом на березень 2012 р. складає 18585,80 грн. х І інф. У подальшому сторонами вносилися зміни до договору в частині розміру та визначення орендної плати: додатковою угодою від 01.01.2013 р. (орендна плата станом на 01.01.2013 р. - 18829,20 грн. х І інф.), додатковою угодою від 01.02.2013 р. (орендна плата станом на 01.02.2013 р. - 13079,88 грн. х І інф.), додатковою угодою від 30.10.2013 р. (орендна плата станом на липень 2013 р. - 6655,23 грн. х І інф., умови цієї угоди застосовуються з 18.07.2013 р.), додатковою угодою від 07.11.2013 р. (орендна плата станом на вересень 2013 р. - 6582,11 грн. х І інф.).

Рішенням господарського суду Запорізької області від 24.12.2012 р. у справі № 5009/4411/12 стягнуто з ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Бердянськ» на користь Управління комунальної власності Бердянської міської ради суму 203917,84 грн. заборгованості по орендній платі за період з 01.01.2012 р. по 18.10.2012 р. та пеню в сумі 9091,39 грн.; виконання рішення розстрочено в частині стягнення 213009,23 грн. заборгованості строком на 12 місяців. Даним рішенням суду встановлено факт прострочення відповідачем виконання грошових зобов'язань за договором № 1209 від 12.12.2007 р.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 35 ГПК України, суд вважає встановленим факт порушення відповідачем грошового зобов'язання зі сплати орендної плати за період з 01.01.2012 р. по 18.10.2012 р.

Таким чином, суду необхідно встановити порушення відповідачем зобов'язання з оплати орендної плати, починаючи з 19.10.2012 р. по жовтень 2013 р.

Позивачем до матеріалів справи долучено копії банківських виписок, з яких вбачається перерахування відповідачем сум, стягнутих за рішенням господарського суду Запорізької області від 24.12.2012 р. у справі № 5009/4411/12 та за окремі місяці спірного періоду. Зокрема, відповідачем 19.08.2013 р. сплачено суму 13158,22 грн. з призначенням платежу: «за оренду комунального майна за серпень 2013 р. зг додаткової угоди від 01.02.2013 р. до договору № 1209». Умовами договору (п. 3.1.1) визначено, що орендна плата сплачується не пізніше 20 числа поточного місяця. Тобто, сума 13158,22 грн. сплачена відповідачем у серпні 2013 р. своєчасно. З рахунку № 2127 від 07.08.2013 р., виставленого позивачем, слідує, що розмір орендної плати за серпень 2013 р. склав суму 13092,91 грн. Таким чином, переплата відповідача - 65,31 грн. (13158,22 грн. (оплата) - 13092,91 грн. (орендна плата за серпень 2013 р.)). Куди позивачем зараховано суму 65,31 грн. переплати, з розрахунку не вбачається. В розрахунку пені, наданого позивачем, зазначено, що пеня нараховується позивачем за серпень 2013 р. за формулою: 13092,91 грн. х 0.000356 х 48 дн. (з 01.09.2013 р. по 18.10.2013 р.) = 223,73 грн., 7983,82 грн. х 0.000356 х 34 дн. (з 19.10.2013 р. по 21.11.2013 р.) = 96,64 грн.; у зв'язку із перерахунком орендної плати нарахована пеня у серпні 2013 р.: - 6444,34 грн. х 0.000356 х 82 дн. (з 01.09.2013 р. по 21.11.2013 р.) = - 188,12 грн. Із даного розрахунку неможливо встановити, на яку місячну суму орендної плати за серпень 2013 р. нараховується пеня, чи враховано суму оплати 13158,22 грн., здійснену відповідачем.

У пункті 1.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» роз'яснено, що з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з'ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов'язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок.

Ухвалами суду від 26.02.2015 р., 07.04.2015 р. суд зобов'язав позивача надати обґрунтований розрахунок заявленої до стягнення суми пені, складений помісячно, з зазначенням періодів нарахування (у розрахунку необхідно зазначити реквізити рахунків та усіх оплат; обгрунтований розрахунок орендної плати, на яку нараховану пеню). 15.04.2015 р. позивачем із супровідним листом надано розрахунок пені, який є повністю ідентичним розрахунку, який долучено до позовної заяви, та в якому не відображено ані реквізитів рахунків, які виставлялися, ані сум оплат, здійснених відповідачем. Розрахунку орендної плати, на яку позивач нараховує пеню, позивач суду не надав. Суми нарахованої пені, визначені у розрахунку, отриманому судом 15.04.2015 р., не співпадають із сумами пені, вказаними у довідці про нараховану орендну плату та пені, яка долучена до позовної заяви. Разом з тим, як вбачається з розрахунку пені, позивач здійснював перерахунки орендної плати, однак, не відображено в зв'язку з чим здійснювалися такі перерахунки (внаслідок бухгалтерської помилки при нарахуванні, внаслідок переплат відповідача, зміни орендної плати тощо), не доказано, що означає вказане у розрахунку «знімання» пені, що має в цілому суттєве значення для встановлення факту порушення зобов'язання та точної дати порушення для початку строку нарахування пені. При цьому суд бере до уваги, що рішенням суду у справі № 5009/4411/12 пеня за період з 01.02.2012 р. по 30.09.2012 р. вже була стягнута. Суми пені за цей же період зазначені у розрахунку пені, заявленої до стягнення у справі № 908/1175/15-г і вони відрізняються від сум, що були вказані у довідці про нараховану пеню, яка оцінювалась судом у справі № 5009/4411/12 .

На підставі викладеного вище, у задоволенні позову відмовляється повністю за недоведеністю позовних вимог. У зв'язку з цим, заяві відповідача про застосування строку позовної давності суд не дає оцінку, оскільки позовна давність застосовується лише при доведеності позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 22, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Повне рішення складено 27 квітня 2014 р.

Суддя Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, може бути оскаржено до апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через місцевий суд, який розглянув справу. У разі неподання скарги, рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання у повному обсязі.