ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2015 р. Справа № 914/4524/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Марка Р.І.

суддів Желік М.Б.

Костів Т.С.

при секретарі судового засідання Греділь М.І.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Галичина" вих.№12/03-02 від 12.03.2015 року (вх. № 01-05/1269/15 від 19.03.2015р.)

на рішення господарського суду Львівської області від 24.02.2015р.

у справі № 914/4524/14, суддя Запотічняк О.Д.

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка", м.Київ

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Галичина", м.Радехів

про відшкодування шкоди в сумі 25000,00 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Львівської області від 24.02.2015р. у справі № 914/4524/14 (суддя Запотічняк О.Д.) повністю задоволено позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до Приватного акціонерного товариства "Галичина" про стягнення 25000,00 грн. шкоди в порядку регресу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням місцевого господарського суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 24.02.2015р. у даній справі та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності правовідносин на момент скоєння ДТП між ПАТ "Галичина" та фізичною особою-підприємцем Мисик Василем Івановичем, який визнаний судом винним у скоєнні ДТП, а також скаржник ствердив, що дана особа не виконувала жодного замовлення ПАТ "Галичина" щодо перевезення чи експедирування вантажу, а їхала у власних справах.

В підтвердження своєї позиції скаржник покликається на вимоги норми ст.1172 ЦК України, у відповідності до якої замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо від діяв за завданням замовника, тобто умовою покладення на замовника відповідальності за дії виконавця є дії виконавця саме за завданням замовника.

Ухвалою суду від 20.03.2015р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 06.04.2015р.

В порядку ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено до 27.04.2015р. з підстав викладених в ухвалі суду від 06.04.2015р.

Позивач явку уповноваженого представника в судові засідання не забезпечив, надав відзив на апеляційну скаргу №13957/2 від 20.04.2015р., в якому заперечив проти доводів апеляційної скарги, та зазначив, що рішення суду першої інстанції є підставним і обґрунтованим, відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін. Окрім того, позивач заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі його представника, за наявними у справі матеріалами.

Скаржник явку повноважного представника в судові засідання не забезпечив, хоча про час і місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що явка представників сторін в судове засідання судом не визнавалася обов'язковою, сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, а відтак, не позбавлені конституційного права на захист охоронюваних законом інтересів, клопотань про відкладення розгляду справ до суду не поступало, а у справі міститься достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду вирішила за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 99 ГПК України у судовому засіданні 27.04.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови Львівського апеляційного господарського суду.

Суд, проаналізувавши доводи, викладені в апеляційній скарзі, врахувавши думку відповідача викладену у відзиві на апеляційну скаргу, дослідивши наявні докази по справі та надавши їм належну оцінку, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 23.01.2013 року між ПрАТ "СК "Уніка" та ПрАТ "Галичина" був укладений Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/1955301, предметом якого є страхування транспортного засобу "МАЗ-543205", державний № 08444 ВМ.

Згідно довідки ВДАІ Луцького РВ від 17.01.2014р. №128, 10.01. 2014 року о 19 год. 50 хв. на дорозі М-19 Доминове (на Брест) - Ковель - Чернівці - Тереблече (на Бухарест) відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "МАЗ 54329", державний № 08444ВМ, який належить ВАТ "Ковельмолоко", під керуванням Мисик Василя Івановича та транспортного засобу "ФОРД" державний № АС9723ВС, який належить Шворак Григорію Степановичу, під керуванням Крупіна Миколи Володимировича, в результаті якої було завдано матеріальної шкоди власнику транспортного засобу "ФОРД". Дорожньо-транспортна пригода відбулась в наслідок порушення водієм Мисиком В.І. вимог ПДР України.

Постановою Радехівського районного суду Львівської області від 13.02.2014р., винним у скоєнні даного ДТП визнано водія автомобіля "МАЗ 54329", державний № 08444ВМ - Мисика Василя Івановича.

Відповідно до звіту від 14.01.2014р. №2014/2228 про оцінку транспортного засобу "Форд" державний № АС9723ВС, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу станом на 14.01.2014р. склала 35080,77 грн.

23.01.2014р. Шворак Г.С. звернувся до ПрАТ "СК "УНІКА" із заявою про відшкодування матеріального збитку отриманого у зв'язку з ДТП та виплату страхового відшкодування і надав при цьому усі необхідні документи.

Відповідно до ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

18.03 2014 року було складено страховий акт № 00134365/101 згідно якого прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 25000,00 грн.

На підставі страхового акту позивачем було виплачено власнику автомобіля марки "Форд" державний № АС9723ВС страхове відшкодування в сумі 25000,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення від 24.03.2014р. №010129.

Відповідно до п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Оскільки, згідно постанови Радехівського районного суду Львівської області від 13.02.2014р., дорожньо-транспортна пригода трапилась внаслідок неналежного технічного стану забезпеченого автомобіля, у позивача відповідно до ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", виникло право вимоги в порядку регресу до відповідача щодо стягнення виплаченого страхового відшкодування.

В матеріалах справи наявний договір про надання послуг від 02.01.2014р. №5/14/10 укладений між ПрАТ "Галичина", як замовником та фізичною особою-підприємцем Мисиком Василем Івановичем, як виконавцем, у відповідності до якого виконавець взяв на себе зобов'язання надавати замовнику послуги з перевезення та експедирування вантажу на транспортному засобі замовника, тобто на момент вчинення ДТП 10.01.2014р., водій автомобіля "МАЗ 54329", державний № 08444ВМ та подорожній лист вантажного автомобіля від 10.01.2014р., виданий ПрАТ "Галичина" водію Мисик В.І. на доставку молочної продукції, з зазначеними у ньому завданнями для водія.

Відповідно до ч.2 ст. 1172 ЦК України передбачено, що замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що на момент вчинення ДТП 10.01.2014р., водій автомобіля "МАЗ 54329", державний № 08444ВМ - Мисик Василь Іванович діяв саме за завданням відповідача, а відтак в силу положень ч.2 ст. 1172 ЦК України саме відповідач повинен відшкодувати позивачу суму виплаченого останнім страхового відшкодування.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Відповідно до ст. 33 вказаного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Скаржник не надав доказів на спростування висновків місцевого господарського суду, викладених у рішенні господарського суду Львівської області від 24.02.2015р. у даній справі.

З огляду на все викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Львівської області від 24.02.2015р. у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Судовий збір за перегляд рішення господарського суду Львівської області від 24.02.2015р. у даній справі в апеляційному порядку покласти на скаржника в порядку, передбаченому ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги ПрАТ "Галичина № 12/03-02 від 12.03.2015р. на рішення господарського суду Львівської області у справі 914/4524/14 області від 24.02.2015р.

2. Рішення господарського суду Львівської області у справі 914/4524/14 області від 24.02.2015р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови виготовлений 27.04.2015 р.

Головуючий-суддя Марко Р.І.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Костів Т.С.