РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2015Справа №910/875/14

За позовомДочірнього підприємства «Тетра Пак Україна»
доПублічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»
простягнення 257 399,50 грн.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Прокоп'єв І.К. - представник за довіреністю б/н від 27.03.2015;

від відповідача: Андрієвська О.В. - представник за довіреністю № 316 від 31.03.2015;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство «Тетра Пак Україна» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про стягнення 257399,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем були перераховані відповідачу згідно договору на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі №06616/5-07 від 15.05.2006 кошти у розмірі 257 399,50 грн. у зв'язку з виявленими порушеннями Правил користування централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008. Проте, на думку позивача, дане порушення відбулось не з вини позивача та розрахунки обсягу безоблікового, самовільного водокористування у період з 14.03.2013 по 28.03.2013 не відповідають дійсності, а тому позивач просить на підставі договору №06616/5-07 від 15.05.2006 та ст. 1212 Цивільного кодексу України стягнути з відповідачу сплачені ним грошові кошти у розмірі 257399,50 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2014 порушено провадження у справі №910/875/14 та справу призначено до розгляду на 10.02.2014.

10.02.2014 до відділу діловодства Господарського суду м. Києва від представника позивача надійшли клопотання про призначення криміналістичної (трасологічної) експертизи та клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

10.02.2014 до відділу діловодства Господарського суду м. Києва від представника відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

У відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, для дослідження та оцінки доказів по справі у судовому засіданні 10.02.2014 оголошено перерву до 24.02.2013.

24.02.2014 до відділу діловодства Господарського суду м. Києва від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що позивач є відповідальним за передані йому засоби обліку, відтак є відповідальним за пошкодження пломби, а нарахування обсягу безоблікового, самовільного водокористування та їх вартість здійснювались у відповідності до чинного законодавства України. Разом із відзивом відповідач подав до суду заперечення проти клопотання позивача про призначення експертизи.

24.02.2014 до відділу діловодства Господарського суду м. Києва від представника позивача надійшло клопотання про призначення експертизи з метою встановлення тієї обставини, що з моменту останньої перевірки запірна арматура знаходилася у закритому положенні.

Розпорядженням Голови Господарського суду міста Києва від 24.02.2014 справу №910/875/14 передано на розгляд судді Головіній К.І., у зв'язку з перебуванням судді Отрош І.М. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.02.2014 (суддя Головіна К.І.) справу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 21.03.2014.

Розпорядженням Заступника Голови Господарського суду міста Києва від 17.03.2014 справу №910/875/14 передано на розгляд судді Отрош І.М.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.03.2014 (суддя Отрош І.М.) справу прийнято до провадження.

У відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, для дослідження та оцінки доказів по справі у судовому засіданні 21.03.2014 оголошено перерву до 04.04.2013.

07.04.2014 позивач подав до канцелярії суду пояснення щодо призначення судової експертизи, в яких вказував, що встановлення тієї обставини, що запірна арматура не відкривалась спростує розрахунок плати за безоблікове водокористування вдповідача, так як відповідачем значно завищено обсяги води, які позивач міг використати у період, коли була відсутня пломба.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.04.2014 у справі №910/875/14 призначено судову криміналістичну (трасологічну) експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.04.2014 у справі №910/875/14 призначено судову криміналістичну (трасологічну) експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.04.2014 зупинено провадження у справі №910/875/14 до проведення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз судової експертизи (або до дачі висновку чи повідомлення про неможливість проведення експертизи), що призначена ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2014 у справі №910/875/14, та повернення матеріалів справи до суду.

08.10.2014 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи №910/875/14 та повідомлення судового експерта № 5047/14-33 від 29.09.2014 про неможливість надання висновку трасологічної експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.10.2014 поновлено провадження у справі №910/875/14; розгляд справи призначено на 31.10.2014.

31.10.2014 представником позивача надано додаткові пояснення щодо оплати проведення призначеної судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2014 призначено у справі №910/875/14 судову криміналістичну (трасологічну) експертизу, проведення якої доручено здійснювати Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2014 зупинено провадження у справі №910/875/14 до проведення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз судової експертизи (або до дачі висновку чи повідомлення про неможливість проведення експертизи), що призначена ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2014 у справі №910/875/14, та повернення матеріалів справи до суду.

26.03.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи №910/875/14 та висновок експерта за результатами проведення трасологічної експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2015 поновлено провадження у справі №910/875/14 та розгляд призначено на 17.04.2015.

09.04.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли пояснення з урахуванням висновку проведеної експертизи.

16.04.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення, в яких він зазначає, що фактично не міг використати той обсяг води, який відповідач йому нарахував, а сплатив спірні кошти лише тому, що відповідач погрожував йому відключенням водопостачання, що унеможливило б здійснення позивачем господарської діяльності. Крім того, з наведених пояснень вбачається, що позивачем уточнено свої позовні вимоги, а саме: позивач просить стягнути з відповідача кошти у розмірі 257399,50 грн. на підставі договору №06616/5-07 від 15.05.2006, а не на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2015 продовжено строк розгляду справи №910/875/14 на п'ятнадцять днів та оголошено перерву в судовому засіданні до 24.04.2015.

24.04.2015 через відділ канцелярії до суду надійшло клопотання позивача про приєднання до матеріалів справи листа Приватного підприємства «Модуль» (надалі - «ПП «Модуль»), в якому останнє підтверджує, що дійсно займалося в приміщенні Підприємства ліквідацією затоплення.

У судовому засіданні 24.04.2015 представник позивача надав усні пояснення по суті спору; позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 24.04.2015 надав усні пояснення по суті спору; проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 24.04.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

15.05.2006 між Відкритим акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал», після зміни найменування - Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», (постачальник) та Дочірнім підприємством «Тетра Пак Україна» (абонент) укладено договір на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі №06616/5-07 (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов'язується надавати абоненту послуги з постачання питної води та на підставі пред'явленого абонентом дозволу на скид стічних вод у систему каналізацій м. Києва прийняти від нього стічні води у систему каналізації м. Києва відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Києва, а абонент зобов'язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому постачальником послуг на умовах цього Договору, дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод, що встановлені Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України №65 від 01.07.1994, Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №37 від 19.02.2002, а також дотримуватись норм, визначених іншими нормативно правовими актами, що регулюють правовідносини, які виникають за цим Договором.

У підпункті 2.1.1 Договору сторони погодили, що облік поставленої води та кількість прийнятих стоків здійснюється за показниками лічильника, зареєстрованого у постачальника, окрім випадків, передбачених Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України.

Підпунктом 2.1.3 Договору передбачено, що якщо лічильник не працює не з вини абонента, кількість поставленої води визначається, виходячи із середньодобової витрати абонента, яка визначається за показаннями працюючого лічильника в останні два розрахункові місяці. У випадку, коли лічильник працював менше двох місяців, кількість води визначається за її середньодобовою витратою не менше 10-ти днів. Облік води за таким порядком здійснюється до встановлення працюючого (повіреного) лічильника, перерахунки за відповідний період не проводяться.

У разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг, зазначених у розрахунковому документі, абонент зобов'язаний у десятиденний термін з дня направлення постачальником розрахункового документу до банківської установи абонента, письмово повідомити про це постачальника та у цей же термін направити представника з обгрунтовуючими документами для проведення звіряння та підписання акту. В іншому випадку відмова абонента оплатити розрахунковий документ постачальника вважатиметься безпідставною (п.п. 2.2.4 Договору).

Відповідно до п. 3.3 Договору абонент зобов'язується забезпечувати на всіх об'єктах водоспоживання та водопостачання облік шляхом встановлення лічильників у відповідності із технічними умовами, погодженими постачальником. В разі пошкодження лічильника, у термін не пізніше 10 робочих днів, письмово повідомляти про це постачальника, вжити необхідних заходів щодо його ремонту або заміни на робочий. Раціонально використовувати водні ресурси, не допускати витоків питної води з водопровідних мереж, що утримуються ним (п.п.3.3.2 Договору); визначити із своєї сторони відповідальну особу для здійснення всіх функцій абонента, обумовлених цим Договором (п.п. 3.3.7 Договору); забезпечувати наявність та цілісність лічильника(-ків) на водомірних вузлах, цілісність пломб на лічильниках, гідрантах, запірній арматурі та інших водопровідних і каналізаційних пристроях. В разі пошкодження лічильника терміново повідомити про це постачальника та придбати новий лічильник для забезпечення належного обліку наданих послуг, не демонтувати непрацюючий (пошкоджений) лічильник без дозволу та присутності представника постачальника (п.п. 3.3.9 Договору).

Абонент несе повну матеріальну відповідальність за втрату (пошкодження) лічильника (п.п. 4.3 Договору).

Згідно з п. 5.2 Договору у випадку прийняття органами місцевого самоврядування чи виконавчої влади нормативних актів, якими регулюються відносини з надання послуг за цим Договором, прийняття рішень щодо змін порядку розрахунків між суб'єктами господарювання, нове законодавство та новий порядок поширюється на умови цього договору без узгодження його сторонами та внесення додаткових змін.

Цей договір укладається строком на один рік і набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Договір вважається пролонгованим на новий строк, якщо за 20 днів до припинення його дії жодна із сторін письмово не повідомить іншу сторону про його припинення (п. 7.1 Договору).

28.03.2013 позивач звернувся до відповідача з листом №52 від 28.03.2013, в якому повідомляв, що в процесі ліквідації аварійної ситуації, що сталася в приміщенні водомірного вузла 26.03.2013 черговим персоналом було пошкоджено пломбу на електрозасувці обвідної лінії, та просив направити представника для опломбування засувки.

28.03.2013 за наслідками обстеження об'єкту позивача за адресою: м. Київ, вул. Межигірська, 82, Розрахунковим департаментом Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» було складено акт №045220, в якому зафіксовано, що пломба № 0942569 на електронній засувці зірвана.

12.07.2013 позивач отримав попередження №08/2750 від 02.07.2013 з розрахунком обсягу послуг з водокористування №102/7/13ВБ від 03.06.2013, який відповідач просив оплатити в п'ятиденний термін з дня отримання. Також, даним попередженням позивача було попереджено, що у разі несплати розрахунку, відповідач буде вимушений, зокрема, припинити надання послуг з водопостачання та водовідведення.

Згідно розрахунку №102/7/13ВБ від 03.06.2013 позивачем було нараховано до сплати позивачу кошти у розмірі 257 399,50 грн. за безоблікове, самовільне водокористування за період з 14.03.2013 по 28.03.2013.

12.09.2013 позивачем було оплачено рахунок №102/7/13ВБ від 03.06.2013 в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №20002465 від 12.09.2013.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що позивач стверджує, що оскільки обсяги самовільного користування послугами, зазначені у розрахунку №102/7/13ВБ від 03.06.2013, є значно завищеними та не відповідають дійсності, порушення умов Договору та чинного законодавства в частині пошкодження пломби №0942569 відбулось не з вини позивача, то сплачені позивачем відповідачу кошти у розмірі 257 399,50 грн. підлягають стягненню на користь позивача.

Договір є договором надання послуг водопостачання та водовідведення, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання в тому числі. Глави 63 Цивільного кодексу України та Закону України "Про питну воду та питне водопостачання".

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За змістом ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується представниками сторін, що між позивачем та відповідачем укладено договір на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі №06616/5-07 від 15.05.2006, відповідно до умов якого Товариство зобов'язується надавати Підприємство послуги з постачання питної води та приймати від нього стічні води у систему каналізацій м. Києва, а Підприємство зобов'язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому послуг та дотримуватись чинного законодавства України, зокрема, нормативних актів, якими регулюються відносини з надання послуг за цим Договором.

28.03.2013 позивачем листом №52 від 28.03.2013 було повідомлено відповідача про пошкодження пломби на електрозасувці обвідної лінії.

Того ж дня представником відповідача за наслідками обстеження об'єкту в акті №045220 від 28.03.2013 було зафіксовано зірвання пломби на електрозасувці №0942569.

Відповідно до п. 3 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008 (надалі - «Правила користування») вказані у п. 1.1 Договору Правила користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджені наказом Держжитлокомунгоспу України №65 від 01.07.1994, втратили чинність, відтак у спірних правовідносинах підлягають застосуванню Правила користування, що зокрема не суперечить п. 5.2 Договору та чинному законодавству України.

Щодо тверджень позивача про відсутність його вини у пошкодженні пломби суд відзначає наступне.

По-перше, пунктом 5.10 Правил користування передбачено, що засоби обліку в місцях їх приєднання до трубопроводів повинні бути опломбовані представником виробника і захищені від несанкціонованого втручання в їх роботу, яке може порушити достовірний облік кількості отриманої води. Засувки на обвідних лініях повинні бути опломбовані виробником. Неопломбовані засоби обліку до експлуатації не допускаються.

У відповідності до п. 5.13 Правил користування споживач забезпечує захист приміщень, де розташовані вузли обліку, від ґрунтових, талих і дощових вод та інших шкідливих впливів, утримує зазначені приміщення в належному стані; не допускає доступу сторонніх осіб і забезпечує доступ представників виробника за службовими посвідченнями до засобів обліку, водопровідних пристроїв та обладнання.

Обов'язок позивача забезпечити цілісність пломб, в тому числі на запірній арматурі передбачена у п.п. 3.3.9 Договору, а п. 4.3 Договору сторони погодили, що абонент несе повну матеріальну відповідальність за втрату (пошкодження) лічильника.

Отже, з наведених положень чинного законодавства та умов Договору вбачається, що Підприємство є відповідальним за збереження і цілісність пломб, встановлених на об'єкті.

По-друге, позивач стверджує, що пошкодження пломби відбулось не з його вини, а тому застосуванню підлягають визначені п. 2.1.3 Договору положення, а саме: якщо лічильник не працює не з вини абонента, кількість поставленої води визначається, виходячи із середньодобової витрати абонента, яка визначається за показаннями працюючого лічильника в останні два розрахункові місяці.

Як на доказ відсутності своєї вини у пошкоджені пломби, позивач посилається на лист Приватного підприємства «Модуль» (який не містить ні вихідного номеру, ні дати документу), що здійснювало ліквідацію затоплення в приміщеннях позивача.

В наведеному листі ПП «Модуль» пояснює, що площа приміщення водомірного вузла є невеликою, тому з великим ступенем вірогідності пломба на засувці №4 могла бути пошкоджена саме під час усунення наслідків вказаного затоплення його працівниками.

З наведеного вбачається, що ПП «Модуль» висунуло припущення щодо можливості пошкодження спірної пломби, а тому наведений лист не підтверджує наявність чи відсутність тієї обставини, що спірна пломба на електронній засувці була пошкоджена не з вини позивача, відтак даний лист згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України не може прийматись судом в якості доказу, оскільки судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

По-третє, окрім перебаченого законодавством обов'язку позивача забезпечити захист приміщень, де розташовані вузли обліку, та не допускати в дані приміщення сторонніх осіб, позивач у п.п. 3.3.7 Договору зобов'язався визначити із своєї сторони відповідальну особу для здійснення всіх функцій абонента, обумовлених цим Договором.

Таким чином, пошкодження пломби сторонніми особами у приміщенні позивача, де знаходилась електронна засувка №4, обумовлене в тому числі неналежною організацією позивачем роботи на вказаному об'єкті та невиконанням ним умов Договору.

Наведене спростовує твердження позивача про відсутність з його боку вини у пошкодженні спірної пломби.

Приписами пункту 5.18 Правил користування визначено, що споживач відповідає за цілісність та збереження засобів обліку, пломб і деталей пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держспоживстандарту та виробником в місцях з'єднань засобів обліку, запірної арматури, манометра та іншого обладнання вузла обліку незалежно від місця його розташування. Знімати засоби обліку, здійснювати будь-які заміни їх частин або зміни положення на водомірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби, накладені органами Держспоживстандарту або виробником, має право лише виробник або споживач за дозволом виробника. У разі самовільних дій споживач сплачує витрату води згідно з пунктами 3.3, 3.4 цих Правил.

Згідно з п. 3.3 Правил користування у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу.

Відповідно до п. 3.4 Правил користування розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Представник відповідача в судовому засіданні стверджував, а представником відповідача не спростовувались такі твердження, що уповноваженою особою відповідача було знято показання з засобів обліку на об'єкті позивача, за адресою: м. Київ, вул. Межигірська, 82, в останнє (перед виявленням пошкодження спірної пломби) 14.03.2013, а 28.03.2013 було складено акт опломбування лічильника, відтак суд приходить до висновку про правомірність визначеного відповідачем періоду безоблікового користування позивачем послугами водопостачання - з 14.03.2013 по 28.03.2013.

Діаметр водопровідного вводу - 150 мм, підтверджується, зокрема, підписаними, в тому числі представниками Підприємства, актом обстеження водопостачання та водовідведення об'єкту №045220 від 28.03.2013 та актом опломбування від 28.03.2013. Більше того, позивач не спростовує взяті відповідачем показники для розрахунку відповідно до п. 3.3 Правил користування.

Отже, відповідачем було визначено, що у період з 14.03.2013 по 28.03.2013 позивачем було спожито 42729 куб.м. води, а вартість наданих безоблікових послуг складає 257 399,50 грн. (розрахунок №102/7/13ВБ від 03.06.2013).

Наведений розрахунок позивачем не оскажувався і на дату розгляду даної справи, як акт №045220 від 28.03.2013, так і розрахунок є чинними.

Щодо тверджень позивача про неможливість використати у період два тижні такий об'єм води суд зазначає, що відповідач здійснював спірний розрахунок у відповідності до визначеної п. 3.3 Правил користування формули, тобто у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Також, позивач стверджує, що незважаючи на те, що було пошкоджено пломбу на засувці, його працівниками та будь-якими іншими особами дана запірна арматура не відкривалася, що підтверджується відсутністю слідів руху штоку на затворі засувки.

В матеріалах справи наявний висновок експерта за результатами проведення трасологічної експертизи №15564/14-33 від18.03.2015, в якому вказано, що вирішити питання щодо наявності слідів руху штоку на затворі засувки №4 запірної арматури не являється можливим через те, що було проведено лише зовнішній огляд водомірного вузла. Доступ до внутрішніх складових водомірного вузла, в тому числі засувки №4 не було надано. Також, експертом зроблено висновок про неможливість надати відповідь на питання, чи відкривалась запірна арматура (засувка №4) за період з 14.03.2013 по 24.02.2014, оскільки поставлене питання не вирішується методами трасологічної експертизи.

З наведеного вбачається, що даний висновок не підтверджує та не спростовує доводів сторін, а тому не може бути прийнятим судом в якості доказу у даній справі, відтак суд приходить до висновку про недоведеність тверджень позивача в частині невідкриття запірної арматури. При цьому, варто відзначити, що наведена обставина не впливає на правомірність застосування відповідачем положень п.п. 3.3 та 3.4 Правил користування в частині нарахування вартості послуг за самовільне, безоблікове водокористування.

Позивачем було оплачено спірний розрахунок в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №20002465 від 12.09.2013, що свідчить про фактичне визнання позивачем вказаних об'ємів води та вартості наданих послуг як на дату виставлення такого розрахунку, так і на дату оплати.

Інших підстав для визнання неправомірності нарахованих відповідачем до сплати за безоблікове, самовільне користування послугами коштів у розмірі 257 399,50 грн. позивачем не наведено.

У статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

З огляду на викладене та на підставі ст.ст. 33, 43 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що позов Дочірнього підприємства «Тетра Пак Україна» є необґрунтованим, а відтак задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 29.04.2015

Суддя І.М. Отрош