РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2015Справа №910/4947/15-г
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. розглянувши справу за позовом Приватного підприємства "Вікторіа" до Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясо-виробничий комплекс "Панвітек" про стягнення 221 069,20 грн., за участю представника позивача - Дякевич Т.В., довіреність №28 від 28.11.2014 року, відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовом до відповідача про стягнення 205 056,80 грн. основного боргу, 9 779,06 грн. - пені та 6 233,34 грн. - 20 % річних у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором поставки № 5-УМ від 24.11.2014 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.03.2014 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 25.03.2015 року.

22.04.2015 року в судовому засіданні представником позивача надано заяву про уточнення позовних вимог, в якій позивач просив суд припинити провадження в частині стягнення 12 000,00 грн. основного боргу у зв'язку з його оплатою відповідачем, стягнути 193 056,80 грн. основного боргу, 9 779,06 грн. - пені та 6 233,34 грн. - 20 % річних, яка прийнята судом до розгляду.

Представник відповідача у судове засідання 22.04.2015 року не з'явився, відзив на позов не надав, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 64 ГПК України.

Враховуючи те, що нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.11.2014 року між Приватним підприємством "Вікторіа" (надалі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «М'ясо-виробничий комплекс «ПАНВІТЕК» (надалі - покупець) було укладено договір поставки № 5-УМ (надалі - договір) за умовами якого постачальник продає, а покупець купує на умовах даного договору товар, в кількості, асортименті, цінах та умовах поставки (Інкотермс 2010), що обумовлюються в додатках або специфікаціях або видаткових накладних, які є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 2.3. договору оплата вартості товару (партії товару) проводиться покупцем відповідно до умов цього пункту договору, якщо інші умови оплати не будуть передбачені у специфікації до договору. Вартість товару в розмірі 100% покупець оплачує на умовах відстрочення кінцевого розрахунку протягом 14 календарних днів з дня відвантаження товару зі складу постачальника, (дата зазначена у видатковій накладній).

Договір набирає чинності в момент підписання та діє до 31.12.2014 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за даним договором (п.8.1. договору).

Поясненнями позивача, видатковими накладними №ВИК00000306 від 11.12.2014 року на суму 67 999,20 грн., № ВИК00000314 від 18.12.2014 року на суму на 143 997,60 грн., які містяться в матеріалах справи стверджується факт поставки позивачем відповідачу товару на загальну суму 211 996,80 грн.

Відповідач на час подання позову до суду мав заборгованість перед позивачем у розмірі 205 056,80 грн. з урахуванням часткової оплати.

Однак, після звернення позивача з позовною заявою до суду відповідачем було сплачено основний борг у розмірі 12 000,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень №1573 від 27.03.2015 року на суму 10 000, грн., №1655 від 15.04.2015 року на суму 1 800,00 грн. та №1654 від 15.04.2015 року на суму 200,00 грн.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Приймаючи до уваги, що станом на день розгляду справи відповідач сплатив частину заборгованості за договором поставки після звернення позивача з позовною заявою до суду в сумі 12 000,00 грн., суд вважає, що провадження у справі в цій частині позову підлягає припиненню на підставі пункту 1-1 статті 80 ГПК України в зв'язку з відсутністю предмету спору, судовий збір в цій частині позову покладається на відповідача.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов'язання за договором з поставки товару відповідачу, а відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання з оплати отриманого товару та на даний час має перед позивачем заборгованість у сумі 193 056,80 грн.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором поставки № 5-УМ від 24.11.2014 року в розмірі 193 056,80 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 6.2. договору у разі порушення покупцем строків оплати товару, він сплачує на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка існувала в період прострочення, за кожний день прострочення платежу та 20% річних за неправомірне користування грошовими коштами за весь час прострочення. Неустойка нараховується по день остаточного проведення розрахунку покупцем.

Позов в частині стягнення 20 % річних у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань відповідачем за договором поставки № 5-УМ від 24.11.2014 року обґрунтований та підлягає задоволенню в розмірі 6 233,34 грн. в межах розміру позовних вимог.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

На підставі вищевикладених норм закону та умов договору, у зв'язку з порушенням відповідачем виконання зобов'язань з оплати у визначений договором строк за поставлену продукцію позивачем нараховано 9 779,06 грн. пені.

Позовні вимоги в частині стягнення 9 779,06 грн. пені у зв'язку з простроченням відповідачем виконання взятих на себе зобов'язань з оплати вартості поставленої продукції на підставі ст. 230 ГК України є обґрунтованими та підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 75, п.1-1 ст. 80, 82- 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «М'ясо-виробничий комплекс «ПАНВІТЕК» (03049, місто Київ, вулиця Богданівська, 2; код 34224583) на користь Приватного підприємства "Вікторіа" (02140, місто Київ, вул. Єлизавети Чавдар, 7; код 35576088) 193 056 (сто дев'яносто три тисячі п'ятдесят шість) грн. 80 коп. основного боргу, 6 233 (шість тисяч двісті тридцять три) грн. 34 коп. 20 % річних, 9 779 (дев'ять тисяч сімсот сімдесят дев'ять) грн. 06 коп. пені та 4 421 (чотири тисячі чотириста двадцять одна) грн. 40 коп. витрат на сплату судового збору.

Провадження у справі в частині стягнення 12 000,00 грн. основного боргу припинити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 30.04.2015р.

Суддя С.О. Чебикіна