РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2015Справа №910/6210/15-г
За позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпродзерно»

про стягнення 14714573,41 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Власюк Г.В. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі - Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпродзерно» (далі - Відповідач) про стягнення 14714573,41 грн. заборгованості та санкцій за Кредитним договором № 227-2011 від 26.09.2011 у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань.

Відповідач відзиву на позов не подав, у судові засідання представників не направив, хоча судом було вчинено всі належні дії для повідомлення Відповідача про призначення справи до розгляду в засіданнях суду, про час і місце їх проведення, оскільки ухвали суду надсилалися на адреси місцезнаходження Відповідача, які містяться в матеріалах справи та згідно відомостей з ЄДРЮО та ФОП, а відтак, будь-які несприятливі наслідки неявки повноважних представників у судові засідання покладаються на Відповідача.

Судом враховано, що відповідно до пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Явка представників сторін у судові засідання обов'язковою не визнавалась, і перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні. Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі Кредитного договору від 26.09.2011 № 227-2011, із подальшими змінами та доповненнями (далі разом - Кредитний договір), Позивачем (Банк, Кредитор) було надано Відповідачу (Позичальник, відповідно до Договору про внесення змін від 19.11.2013) кредитні кошти у формі поновлювальної кредитної лінії у розмірі 12694860,07 грн. (у редакції Договору про внесення змін від 19.11.2013), під сплату визначених цим договором річних відсотків за користування кредитом та з кінцевим строком повернення кредиту - 23.09.2015 (в редакції Договору про внесення змін від 01.04.2014).

За умовами Кредитного договору, кошти надавалися на умовах їх забезпеченості, цільового використання, строковості, повернення та платності.

Залученими до матеріалів справи виписками Позивача про рух коштів між ним і Відповідачем підтверджується виконання Позивачем своїх зобов'язань за Кредитним договором належним чином та в повному обсязі, та надання обумовлених кредитних коштів, і цими ж виписками підтверджується невиконання Відповідачем своїх зобов'язань належним чином та в повному обсязі, що призвело до накопичення заборгованості та порушення Відповідачем ст.ст. 525, 526, 530, 629 та 1054 ЦК України.

Тому також, виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення:

- інфляційних та 3% річних за весь період прострочення за ст. 625 ЦК України;

- пені відповідно до статей 546, 549 ЦК України та на підставі пункту 4.3 Кредитного договору, з урахуванням розширеного строку нарахування пені відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України та вказаного пункту договору.

Також, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 611 ЦК України та п. 2.10.1 Кредитного договору, Позивач звертався до Відповідача з вимогою № 31/1-2285 від 20.02.2015 про дострокове повернення суми кредиту за Кредитним договором, а також сплату наявної заборгованості та встановлених договором штрафних санкцій за порушення грошових зобов'язань. Матеріали справи не містять доказів задоволення вимоги Позивача.

Перевіривши доданий Позивачем до позову розрахунок заборгованості по кредиту та по нарахованим процентам, які рахуються непогашеними перед Банком станом на 31.01.2015, і залишаються непогашеними на цей час, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, арифметичну правильність, відповідність вимогам закону та умовам Кредитного договору. Також суд перевірив і визнає обґрунтованим, арифметично правильним та таким, що відповідає вимогам закону та умовам Кредитного договору наданий Позивачем розрахунок інфляційних, 3% річних та пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за Кредитним договором.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заперечень щодо здійснених Позивачем нарахувань та наведених ним сум, а також контррозрахунку суду надано не було.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд визнає обґрунтованими нараховані Позивачем:

- заборгованість по кредиту - 12694860,07 грн.;

- заборгованість по сплаті процентів - 1883465,09 грн.;

- пеню за несвоєчасну сплату процентів - 57521,13 грн.;

- 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту - 6162,97 грн.;

- втрати від інфляції за несвоєчасну сплату процентів - 72564,15 грн.,

які всі є непогашеними на даний час, і матеріали справи не містять доказів протилежного, тому позовні вимоги про стягнення вищевказаних сум заборгованостей та санкцій суд визнає обґрунтованими і задовольняє.

Судовий збір за звернення до суду з даним позовом, та від сплати якого Позивач у встановленому Законом України «Про судовий збір» порядку звільнений, стягується відповідно до ст. 49 ГПК України з Відповідача в дохід Державного бюджету України.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпродзерно» (м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 150, приміщення 17; ідентифікаційний код 35428996) на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (м. Київ, вул. Дегтярівська, 27 Т; ідентифікаційний код 19017842) заборгованість за кредитним договором № 227-2011 від 26.09.2011 в сумі 14714573 (чотирнадцять мільйонів сімсот чотирнадцять тисяч п'ятсот сімдесят три) грн. 41 коп.

Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпродзерно» (м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 150, приміщення 17; ідентифікаційний код 35428996) в дохід Державного бюджету України 73080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.04.2015

Суддя Сташків Р.Б.