ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2015 р.Справа № 922/1115/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Воронько В.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного АТ "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у місті Донецьку
до ТОВ "Барвінківський комбінат хлібопродуктів", м. Барвінкове
простягнення 1227218,65 грн.
за участю представників:

позивача - Шибік Ю.Г., довіреність № 010-01/7568 від 05.11.13р.,

відповідача - Коростильов С.В., довіреність № 915 від 12.01.15р.,

ВСТАНОВИВ:

Публічне АТ "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у місті Донецьку звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути заборгованість за кредитним договором №51313V6 від 07.10.13р. в сумі 1227218,85 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 26.02.15р. за позовною заявою було порушено провадження по справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

16.03.15р. представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що ще до подання позивачем позову до суду відповідачем було частково сплачено заборгованість, а саме до 20.02.15р. (дата направлення позовної заяви до суду) було сплачено 858683,56 грн., а також, після направлення справи до суду відповідачем було сплачено 185930,23 грн. Також, відповідач зазначив, що сторонами було узгоджено питання щодо переведення кредитного договору у форму відновлювальної кредитної лінії, у зв`язку з чим відповідач мав погасити борг до липня 2015р. Також, відповідач просить суд укласти між сторонами мирову угоду, умови якої узгодити між сторонами та винести на розсуд суду.

01.04.15р. представник відповідача надав письмові заперечення по справі, в яких зазначає, що надані до суду висновки експерта ТПП свідчать про те, що позивач не мав можливості сплачувати у строк визначений кредитним договором суми поточних відрахувань, оскільки у період з 26.04.2014 р. ТОВ "Барвінківський КХП" перебувало в зоні військового конфлікту. В наслідок вищезазначених обставин між Позивачем та Відповідачем була досягнута домовленість про відкриття у банку кредитної лінії в сумі 2000000,00 грн. на заміщення та реструктуризації овердрафту наданого згідно кредитного договору №51313У6 від 07.10.2013 року. Представник відповідача звертає увагу на те, що Позивачем було надано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій зазначено, що у зв'язку з частковим погашенням Відповідачем заборгованості за Кредитним договором в добровільному порядку, просить зменшити позовні вимоги Позивача, та п.1 прохальної частини позовної заяви просить читати в наступній редакції: "1. Стягнути з ТОВ "Барвінківський КХП" на користь АТ "Укрексімбанк" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у м. Донецьку заборгованість у розмірі 941 288,62 грн. Представник відповідача вважає, що до моменту порушення судового провадження у справі №922/1115/15 загальна сума заборгованості за кредитним договором становила 935 358,39 грн., тобто відповідач вважає, що Позивач завищив загальну суму ціни позову. Крім того, відповідач у поясненнях зауважив, що у п. 2 прохальної частини позовної заяви Позивач просить стягнути з ТОВ "Барвінківський КХП" на користь АТ "Укрексімбанк" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у м. Донецьку суму сплаченого судового збору в розмірі 24 544,38 грн., яка підрахована з 2-х процентів з ціни позову 1 227 218,85 грн., тобто є завищеною. Отже, вірний розрахунок судового збору повинен складатись з суми 935358,39 грн. та розраховуватись згідно із положеннями Закону України "Про судовий збір". Таким чином, відповідач вважає, що Позивач не вірно підрахував судовий збір, який просить стягнути з Відповідача.

09.04.15р. представник позивача надав письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що станом на 19.02.15р. заборгованість відповідача за кредитним договором складала 1127218,85 грн.

09.04.15р. представник позивача надав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить суд, у зв`язку з частковим погашенням відповідачем заборгованості, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 754595,84 грн.

Cуд, дослідивши заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Приймаючи до уваги п.6 Інформаційного листа від 14.08.2007 року №01-8/675 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року" на запитання, чи вправі позивач частково відмовитись від позову, не виключає можливості часткової відмови. Однак вона можлива лише у випадку, якщо позивачем заявлено дві чи більше вимог, і позивач відмовляється не від усіх цих вимог.

Зменшення позовних вимог стосується часткової відмови позивача від позовних вимог, оскільки як вбачається з матеріалів справи відповідачем частково сплачено заборгованість.

Враховуючи вищевикладене, суд приймає вищезазначену заяву до розгляду та задовольняє її, подальший розгляд справи ведеться з урахуванням цієї заяви.

15.04.15р. представник позивача надав клопотання в якому просив суд не застосовувати в судовому засіданні 15.04.15р. звукозаписувальні технічні засоби.

Представник позивача в судовому засіданні 15.04.15р. підтримав позивні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні 15.04.15р. визнав позовні вимоги, окрім вимоги в частині покладення на відповідача суми судового збору в розмірі 24544,38 грн.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши уповноважених представників сторін, судом встановлено наступне.

Між Публічним акціонерним товариством "Державний експортно - імпортний банк України" в особі Філії АТ "Укрексімбанк" у місті Донецьку (далі - Банк, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БАРВІНКІВСБКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ" (далі - Позичальник, Боржник, Відповідач) був укладений Кредитний договір №51313V6 від 07.10.2013 р. (далі - Кредитний договір, Договір).

Згідно з п. 2.1. Кредитного договору відповідно до положень та умов Договору Банк надав Позичальнику Овердрафт з лімітом овердрафту 2000000,00 грн. Згідно з п.п. 2.2.1., 2.2.2. Кредитного договору кінцевий термін погашення Овердрафту: „05" жовтня 2014 року, проценти нараховуються за фіксованою ставкою, що становить - 16,0 % річних.

Згідно з п. 2.3.1. Кредитного договору овердрафт надавався Позичальнику на поточні потреби шляхом оплати протягом операційного банківського дня платіжних доручень Позичальника з його поточного рахунка в Банку №2895 у сумах, що перевищують фактичний залишок коштів на цьому поточному рахунку Позичальника.

Згідно з п. 2.3.5. Кредитного договору погашення заборгованості за Овердрафтом (основного боргу) здійснюється автоматично за рахунок коштів, що надходять на поточний рахунок Позичальника в Банку.

Згідно з п. 2.3.6. Кредитного договору Позичальник зобов'язаний був погасити Овердрафт згідно з Графіком зміни ліміту овердрафту. Строки, передбачені Графіком зміни ліміту овердрафту, є обов'язковими для виконання Позичальником.

Відповідно до п.п. 2.4.1, 2.4.2, 2.4.3 Кредитного договору за користування Овердрафтом Позичальник сплачує Банку проценти у валюті Овердрафту у розмірі, визначеному у п.2.2.2 Кредитного договору. Проценти нараховуються у валюті Овердрафту на фактичну суму заборгованості за Овердрафтом (дебетові залишки на кінець дня по рахунку №2895), із розрахунку фактичної кількості днів користування Овердрафтом на основі банківського року. Нарахування процентів здійснюється Банком щомісяця в останній робочий день місяця.

Згідно з п. 4.2.6. Кредитного договору Позичальник зобов'язаний підтримувати оборотність Овердрафту на рівні не більше 30 календарних днів. Перший раз контроль за виконанням Позичальником цієї умови проводиться з першого дня місяця, наступного за звітним та в подальшому здійснюється щомісячно. У зв'язку з невиконанням цього обов'язку, на адресу Відповідача Банком, керуючись п.2.3.7 Кредитного договору, було направлено лист №051-11/1217 від 07.05.2014р. про скасування ліміту овердрафту та вимогою дострокового виконання Позичальником зобов'язань за Кредитним договором протягом п'яти банківських днів з дати отримання цього листа. Невиконання Відповідачем обов'язку підтримання оборотності Овердрафту підтверджується Довідкою про виконання оборотності за Кредитним договором №51313V6 від 07.10.2013 р. за період з 01.04.2014 р. по 30.04.2014 р.

Зобов'язання щодо сплати суми заборгованості Відповідачем не виконано, строк погашення овердрафту настав 05 жовтня 2014 року.

Станом на 03.02.2015 року заборгованість за Кредитним договором склала 1227218,85 грн., що підтверджується довідкою про заборгованість за Кредитним договором №51313V6 від 07.10.2013 р. по рахунку №2895 та довідкою по рахунку №2895 за період з 21.05.2014р. по 03.02.2015р.

У зв`язку з частковою оплатою відповідачем заборгованості, станом на момент подачі позову до суду, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором склала 870544,02 грн.

Після звернення позивача до суду з відповідним позовом, позивачем було зменшено розмір позовних вимог, у зв`язку з чим, за відповідачем залишилась заборгованість в сумі 754395,84 грн., яка не була погашена.

Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт господарювання (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язків.

Відповідно до ч.7 ст.179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позичальником, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як встановлено ч. З ст. 346 Господарського Кодексу України (далі - ГК України), кредити надаються банком під відсоток, ставка якого, як правило, не може бути нижчою від відсоткової ставки за кредитами, які бере сам банк, і відсоткової ставки, що виплачується ним по депозитах. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків передбачених законом.

Згідно з ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В розумінні ст. 174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати з договору та інших угод, передбачених законодавством, а також з угод, які не передбачені законом, але таких, які йому не суперечать.

У відповідності до ст. 175 ГК України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з статтею 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Порушенням зобов'язання відповідно до ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Станом на момент розгляду справи, відповідач не сплатив 754595,84 грн. заборгованості та не надав суду доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Відповідно до вимог статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи, що відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статей 193, 198 Господарського кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно вимогам закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би підтверджував сплату заборгованості за договором у сумі 754595,84 грн. та визнав позовні вимоги, суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 754595,84 грн. заборгованості, правомірні та обґрунтовані, такі, що визнані відповідачем, тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Слід звернути у вагу, що на момент подачі позовної заяви до суду сума заборгованості становила 870544,02 грн., тому судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 24544,38 грн. вважається таким, що сплачений із переплатою у розмірі 7133,50 грн. Таким чином, судові витрати у даній справі покладаються на відповідача у розмірі 17410,88 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 509, 525, 526, 530, 598, 612, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України; ст.ст. 173, 174, 179, 193, 197 Господарського кодексу України; ст. ст. 1, 4, 12, 32, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Барвінківський комбінат хлібопродуктів" (ідентифікаційний код 36167208, Харківська область, м. Барвінкове, вул. Київська, 1А, 64703) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (ідентифікаційний код 00032112, вул. Горького, 127, м. Київ, 03150) в особі Філії АТ "Укрексімбанк" у м. Донецьку (ідентифікаційний код 19362148, пр. Миру, 8а, м. Донецьк, 83015) заборгованість за кредитним договором №51313V6 від 07.10.2013 року в розмірі 754595,84грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 17410,88 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20.04.2015 р.

Суддя Л.В. Шарко