ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.04.15р. Справа № 904/1488/15

За позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Дніпропетровськ

до Комунального підприємства "Житлово - експлутаційне підприємство № 34" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

про стягнення 19 075,40 грн.

Суддя Бєлік В.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, свідоцтво про ДРФОП НОМЕР_2;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства "Житлово - експлутаційне підприємство № 34" Дніпропетровської міської ради про стягнення заборгованості у загальному розмірі 19 075,40 грн., який складається з сум: 12 000,00 грн. - основний борг, 897,54 грн. - пеня, 1 074,41 грн. - 3% річних, 5 103,45 грн. - інфляційні.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного між Комунальним підприємством "Житлово - експлуатаційне підприємство № 34" Дніпропетровської міської ради (Підрядник) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (Виконавець) договору підряду на надання юридичних послуг від 01.11.2011р., позивачем у період з січня по березень 2012 року виконані роботи на загальну суму 12 000,00 грн. Відповідачем прийнято виконані роботи, але у встановлений договором термін не здійснено оплату виконаних робіт в повному обсязі.

Представник відповідача в дане судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином за адресою зазначеною в позовній заяві, яка відповідає даним витягу з ЄДРПОУ (а.с.92-93). Ухвала суду про призначення судового засідання на 21.04.2015р. отримана відпоідачем 24.03.2015р., що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю участі у справі представника відповідача до суду не надходило.

Неприбуття у судове засідання представника відповідача за викладених обставин не є перешкодою для розгляду справи.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу по суті за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

21 04.2015р. у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ч.2 ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

Між Комунальним підприємством "Житлово - експлуатаційне підприємство № 34" Дніпропетровської міської ради (Підрядник) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (Виконавець) укладений договір підряду на надання юридичних послуг від 01.11.2011р.

Предметом договору є надання юридичних послуг замовнику по веденню правової роботи на підприємстві за необхідністю та на умовах обумовлених даним договором (п.1.1 договору).

Відповідно до п.2 договору виконавець приймає на себе виконання наступної правової допомоги:

а) Проведення аналізу та правової оцінки документів замовника, що вже існують.

б) Представлення інтересів замовника у всіх судових інстанціях.

в) Представлення інтересів замовника у всіх правоохоронних органах, прокуратурі.

г) Надавання правової консультації замовнику стосовно діяльності підприємства, як в телефонному режим, так і за місцем находження підприємства в міру потреби.

д) складення необхідних процесуальних документальних для звернення до суду, прокуратури, правоохоронних органів в міру потреби.

Згідно п.1.1 договору замовник зобов'язується підписати акти приймання - здачі виконаних робіт за надану правову роботу виконавця, згідно умов цього договору.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Тобто, договір підряду на надання юридичних послуг від 01.11.2011р. за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Як зазначає позивач, прийняті на себе зобов'язання виконані ним в повному обсязі: у відповідності з умовами договору у період з листопада по грудень 2011 року та у період з січня по березень 2012 року надані юридичні послуги.

Згідно із ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно умов даного договору, оплата юридичних послуг здійснюється щомісячно у розмірі 4 000,00 грн. (чотири тисячі грн. 00 коп.) за кожен місяць, незалежно від обсягу виконаної роботи виконавцем (п.4.1. договору).

Відповідно до п.4.2. договору в рахунок оплати юридичних послуг замовник зобов'язаний оплачувати виконавцю 4 000,00 грн. шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця до п'ятого числа, наступного за звітним місяцем.

Згідно п.3.4. договору замовник зобов'язаний оплачувати роботу виконавця за надання правової допомоги замовнику.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Станом на момент звернення позивача з позовом до господарського суду відповідач за надані послуги розрахувався лише частково, а саме: сплатив заборгованість за надані позивачем послуги у період у період з листопада по грудень 2011 року. Надані позивачем юридичні послуги у період з січня по березень 2012 року залишились не оплаченими по цей час.

Листом вих. № 28 від 30.03.2012р. відповідач повідомив позивача про тяжкий фінансовий стан підприємства, а також відсутністю фактичної діяльності по наданню юридичних послуг. Договір підряду на надання юридичних послуг від 01.11.2011р. просив вважати припиненим з 1 квітня 2012 року, а даний лист невід'ємною частиною договору.

Позивач прийняв відмову від договору.

Матеріалами справи підтверджено надання послуг у спірний період. Позивачем на адресу відповідача направлялась письмова претензія вх. № 38-В від 09.02.2015р. про сплату боргу з доданими до неї актами виконаних робіт за період з січня 2012р. по березень 2012р. (а.с.12-91). Відповідь на яку не надана.

Крім того, як вже зазначалось, згідно з п. 4.1. договору, оплата юридичних послуг здійснюється щомісячно за кожен місяць, незалежно від обсягу виконаної роботи виконавцем.

Відзив на позов відповідач не надав. Ухвалу суду про призначення справи на 17.03.2015р. отримав 05.03.2015р.; ухвала суду про призначення судового засідання на 21.04.2015р. отримана відповідачем 24.03.2015р., що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Тобто, відповідач мав змогу за наявності заперечень надати їх суду.

За відсутності заперечень відповідача суд вважає за можливе задовольнити позов.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом встановлено, що на момент звернення позивача з позовом до суду сплив строк позовної давності за вимогами в частині надання юридичних послуг у період січень - лютий 2012 року.

Враховуючи, що відповідачем не було подано відповідну заяву в порядку ч. 3 ст. 267 ЦК України, суд вважає, що позовна давність не підлягає застосуванню у зв'язку з чим, вимога позивача в частині стягнення заборгованості підлягає задоволенню у сумі визначеній позивачем - 12 000,00 грн.

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Статтею 546 ЦК України, передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 7.2. договору у випадку порушення строку оплати виконаних робіт, передбачених п. 4.2. договору замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

За розрахунком позивача (а.с.9) пеня за період з 06.12.2011 року по 01.03.2015р. складає 897,54 грн.

Перевіривши правильність нарахування пені, суд вважає за можливе задовольнити цю вимогу позивача у розмірі, визначеному позивачем.

Статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

У зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання позивач просить стягнути з відповідача за період з 06.12.2011 року по 01.03.2015р. 3% річних у розмірі 1 074,41 грн. та інфляційні у розмірі 5 103,45 грн. (розрахунок (а.с.9 )).

Перевіривши правильність нарахування річних, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача в частині стягнення річних та інфляційних у розмірах, визначених позивачем.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Станом на момент вирішення спору докази оплати відповідачем заборгованості в повному обсязі відсутні.

З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вповному обсязі у наступних сумах: 12 000,00 - основний борг, 897,54 грн. - пеня, 1 074,41 грн. - 3% річних, 5 103,45 грн. - інфляційні, а всього: 19 075,40 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу витрати пов'язані з розглядом справи при задоволенні позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Житлово - експлутаційне підприємство № 34" Дніпропетровської міської ради (49052, м. Дніпропетровськ, вул. Орловська, 30, ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (49086, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 12 000,00 грн. - основного боргу, 897,54 грн. - пені, 1 074,41 грн. - 3% річних, 5 103,45 грн. - інфляційних, 1 827,00 грн. - судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено

27.04.2015р.

Суддя В.Г. Бєлік