номер провадження справи 4/80/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.04.2015 Справа № 908/2451/14

Суддя Зінченко Н.Г., розглянувши заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Запоріжжя про розстрочку виконання рішення від 04.09.2014 р. у справі №908/2451/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Луцьк Фудз", (юридична адреса: 45635, Волинська область, Луцький район, с. Зміїнець, вул. Левадна буд. 2-А; поштова адреса: 43001, м. Луцьк, вул. Ковельська, буд. 150)

до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, (69071, АДРЕСА_1)

про стягнення 44150,80 грн. основного боргу за генеральним договором дистрибуції № 1/14ГД від 14.02.2014 р., 1223,61 грн. пені, 2802,41 грн. інфляційного нарахування на суму боргу та 1061,10 грн. 15 % річних

За участю представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача (заявника) - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

20.04.2015 р. на адресу господарського суду Запорізької області від Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Запоріжжя (відповідача у справі) в порядку ст. 121 ГПК України надійшла заява вих. б/н від 17.04.2015р. про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області від 04.09.2014 р. у справі №908/2451/14 до 01.05.2016р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.04.2015 р. заява про розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 04.09.2014 р. у справі №908/2451/14 прийнята до розгляду, розгляд заяви призначено на 30.04.2015 р., у сторін витребувані документи і матеріали, необхідні для розгляду та вирішення заяви по суті.

В судовому засіданні 30.04.2015 р. заява розглянута та вирішена судом по суті.

За ініціативою суду розгляд заяви здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Представники сторін в судове засідання 30.04.2015 р. не з'явилися без повідомлення суду про поважність причин неявки уповноважених представників. Про дату, час та місце розгляду заяви сторони були повідомлені належним чином ухвалою суду по справі від 20.04.2015 р. у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України.

В п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

У відповідності до ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

За таких обставин, зважаючи на те, що ст. 121 ГПК України господарському суду надано десятиденний строк для розгляду і вирішення заяви про розстрочку виконання рішення, суд визнав за можливе розглянути заяву про розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 04.09.2014р. у справі №908/2451/14 за відсутністю представників сторін, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Розглянувши заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Запоріжжя (відповідача у справі) про розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 04.09.2014 р. у справі №908/2451/14 і матеріали справи № 908/2451/14, суд дійшов висновку, що за своєю суттю зазначена заява є заявою про відстрочку судового рішення, оскільки відповідачем визначений конкретний строк виконання забов'язання за рішенням від 04.09.2014 р. у справі №908/2451/14.

Так, рішенням господарського суду Запорізької області від 04.09.2014р. у справі №908/2451/14 позовні вимоги були задоволенні частково, судом стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Запоріжжя на користь Публічного акціонерного товариства "Луцьк Фудз", Волинська область, Луцький район, с. Зміїнець стягнуто 40150 грн. 80 коп. основного боргу, 1223 грн. 61 коп. пені, 1061 грн. 10 коп. 15 % річних, 1816 грн. 09 коп. інфляційного нарахування на суму боргу та 1790 грн. 41 коп. судового збору.

Рішення господарського суду Запорізької області від 04.09.2014 р. у справі №908/2451/14 в апеляційному порядку не оскаржувалося і 19.09.2014 р. у встановленому порядку набрало законної сили.

25.09.2014 р. на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 04.09.2014 р. у справі №908/2451/14 видано відповідний наказ.

Мотивуючи заяву про розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 04.09.2014 р. у справі №908/2451/14 відповідач зазначає, що на даний момент своєчасне і повне виконання зазначеного рішення суду ускладнене наступними підставами.

Як зазначає відповідач, на сьогоднішній день у зв'язку з виникненням певних обставин на території України, а саме анексії Донецької та Луганської областей, а також у зв'язку із значним зростанням курсу валюти в України та неготовністю національної економіки до протидії цій обставині відбулася істотна зміна економічних умов у країні, зокрема, різке знецінення національної валюти по відношенню до іноземних валют. Як зазначає відповідач основним джерелом його доходів є робота ТОВ "ТД "МАКС ФУД" власником якої він є на даний час. Метою діяльності ТОВ "ТД "МАКС ФУД" є виробництво та торгівля продуктами харчування. Через військові дії на території східної України, а зокрема у Донецькій області діяльність товариства практично не ведеться, що суттєво зменшило рівень доходів. Отже, одночасне і повне виконання рішення суду у справі № 908/2451/14 неможливе. Враховуючи викладене, відповідач просить суд розстрочити виконання рішення господарського суду Запорізької області від 04.09.2014 р. у справі №908/2451/14 про стягнення 46042, 01 грн. (яка складається з 40150 грн. 80 коп. основного боргу, 1223 грн. 61 коп. пені, 1061 грн. 10 коп. 15 % річних, 1816 грн. 09 коп. інфляційного нарахування на суму боргу та 1790 грн. 41 коп. судового збору) до 01.05.2016р.

Згідно ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Як зазначено в пункті 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012 р. вирішуючи питання про відстрочку виконання судового рішення, господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси і фінансовий стан обох сторін, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В пункті 7.1.1 вказаної Постанови наведено визначення терміну "відстрочка". Так, відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Наведені вище законодавчі норми свідчать, що Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, наявність яких унеможливлює виконання рішення суду або утруднює його виконання, у зв'язку з чим, суд зобов'язаний оцінити ті обставини, на які посилається заявник, та докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України.

Таким чином, для застосування передбачених ст. 121 ГПК України заходів, суд встановлює у кожному конкретному випадку чи є у наявності обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі.

Підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановлений господарським судом способом.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ст., ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Нормами Закону України «Про підприємництво» закріплено, що підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб'єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Відповідачем (заявником) не надано суду жодного доказу дійсно важкого фінансового стану підприємця, тобто суду не надано доказів, що можуть засвідчити неможливість виконання боржником ухваленого судового рішення, а також не надано доказів винятковості такого випадку, що може бути підставою для відстрочення судом його виконання. Крім того, не надано жодного письмового доказу у підтвердження наявності або відсутності грошових коштів та їх руху на розрахункових рахунках відповідача, відкритих у банківських установах.

За загальним правилом цивільного законодавства боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів.

Крім того, відсутність доходів не є тою виключною обставиною у спірних правовідносинах, що ускладнює виконання рішення або робить його неможливим.

Також слід зауважити, що в обґрунтування заяви про відстрочку суду відповідачем не надано жодного документу, який дає змогу вважати, що з настанням зазначеного строку (до 01.05.2016р.) у відповідача буде фінансова можливість виконати судове рішення.

14.04.2014 р. набув чинності Указ Президента України від 14.04.2014 р. № 405/2014, яким відповідно до ст., ст. 107, 112 Конституції України введено в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 р. «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Зазначеним Указом Президента України було обумовлено проведення антитерористичної операції на сході України, в тому числі в регіоні розташування Маріупольського міжрайонного відділу Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області у м. Маріуполі Донецької області.

Тобто, посилання заявника (відповідача) на антитерористичну операцію на території Донецької області, судом до уваги не приймається, оскільки з моменту винесення судом рішення у справі № 908/2451/14 (04.09.2014р.) виконання відповідачем обов'язку перед позивачем в сумі 46042, 01 грн. вже було відстрочено більше ніж на півроку.

Доводи відповідача про зростання курсу валюти в України та зміні економічних умов в державі не є винятковими обставинами, які ускладнюють виконання судового рішення та за змістом ст.121 ГПК України не є підставою для розстрочення виконання рішення.

Таким чином, в ході здійснення своєї підприємницької діяльності відповідач діє на власний розсуд та має і повинен розуміти всі ризики, які можуть мати його правовідносини.

Інші відповідні документи і докази в обґрунтування того, що фінансові можливості відповідача унеможливлюють виконання судового рішення одночасно і в повному обсязі, відповідачем не надані.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається відповідач в обґрунтування заяви про відстрочку виконання судового рішення, не свідчать про наявність виключних обставин, що перешкоджають виконанню рішення суду в строк визначений законом. Доказів відсутності майна чи грошових коштів, необхідних для погашення боргу перед позивачем відповідач суду не довів.

З урахуванням вище наведеного, враховуючи фінансовий стан та матеріальні інтереси сторін, приймаючи до уваги розмір заборгованості за рішенням суду, щодо якого відповідач звернувся із заявою про відстрочку його виконання, суд не вбачає підстав для надання відстрочки виконання рішення суду, а тому відмовляє в задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Запоріжжя про відстрочку виконання рішення від 04.09.2014 р. у справі №908/2451/14.

Керуючись ст., ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, розпорядженням Вищого господарського суду України від 02.09.20014 р. № 28-р, Законом України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції», суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Запоріжжя про відстрочку виконання рішення від 04.09.2014 р. у справі №908/2451/14 відмовити.

Копію даної ухвали направити сторонам у справі.

Суддя Н.Г.Зінченко