ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28 квітня 2015 р. Справа № 903/272/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехніка", м.Луцьк

до відповідача: відкритого акціонерного товариства "1-я Минская птицефабрика", Республіка Білорусь

про стягнення 89 744 дол. США, що еквівалентно 1 939 911 грн. 60 коп.

Суддя Шум М. С.

Представники:

від позивача: Самолюк В. В., довіреність від 12.01.2015 року

від відповідача: н/з

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України роз'яснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК України роз'яснено процесуальні права та обов'язки сторін.

Суть спору: згідно зі статтею 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" спори, що виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

Згідно зі ст. 4 ГПК України господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо в міжнародних договорах України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

За статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності у справах з іноземним елементом, передбачених у статті 77 цього Закону.

Таким чином, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності (пункт 1 частини 1 статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право") спір підлягає вирішенню в господарських судах України з урахуванням вимог розділу III ГПК. (Рекомендації Вищого господарського суду України від 09.11.2009, № 04-06/159 "Про внесення змін та доповнень до роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 31.05.2002 N 04-5/608 "Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій"").

В додатковій угоді від 06.03.2015 року до контракту №KD-MW-2-3-1311 від 05.12.2014 року сторони домовились пункт 12.2 контракту викласти в наступній редакції: всі спори, які виникають в результаті виконання цього контракту підлягають вирішення в господарському суді Волинської області (Україна, м.Луцьк) у відповідності до законодавства України. Відповідна додаткова угода є невід'ємною частиною контракту №KD-MW-2-3-1311 від 05.12.2014 року, вступає в силу з моменту її підписання сторонами (а. с. 14).

Відповідно до ст. 32 ЗУ "Про міжнародне право" якщо інше не передбачено або не випливає з умов, суті правочину або сукупності обставин справи, то правочин більш тісно пов'язаний з правом держави, у якій сторона, що повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для змісту правочину, має своє місце проживання або місцезнаходження.

Згідно ст. 124 ГПК України підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Щодо розгляду спору господарським судом Волинської області сторони не заперечували.

Позивач - товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехніка" просить стягнути з відповідача - відкритого акціонерного товариства "1-я Минская птицефабрика" 89 744 дол. США, що еквівалентно 1 939 911 грн. 60 коп. згідно контракту №KD-MW-2-3-1311 від 05.12.2014 року.

Позов обґрунтований невиконанням відповідачем взятих на себе згідно контракту №KD-MW-2-3-1311 від 05.12.2014 року зобов'язань по оплаті поставленого товару.

Ухвалою суду від 17.03.2015 року порушено провадження у справі, сторін зобов'язано надати суду необхідні для розгляду справи документи.

Ухвалою суду від 31.03.2015 року за клопотанням відповідача розгляд справи відкладено, сторін зобов'язано надати суду необхідні для розгляду справи документи.

На виконання вимог ухвали суду від 31.03.2015 року позивач супровідним листом від 28.04.2015 року долучив до матеріалів справи копію додаткового договору від 06.03.2015 року до контракту №KD-MW-2-3-1311 від 05.12.2014 року, що укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Агротехніка» та відкритим акціонерним товариством « 1-я Минская птицефабрика». Крім того, представник позивача зазначив, що в долученому до позовної заяви додатковому договорі від 06.03.2015 року помилково вказано ТзОВ « 1-я Минская птицефабрика», а не ВАТ « 1-я Минская птицефабрика». Позивач долучив до матеріалів справи також копію свідоцтва про держану реєстрацію відповідача.

Відповідач в судове засідання не з'явився, в клопотанні від 28.04.2015 року №4-14/937 розгляд справи просить проводити без участі свого представника, позовні вимоги на суму 89 744 дол. США основного боргу згідно контракту №KD-MW-2-3-1311 від 05.12.2014 року визнає повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши долучені до справи докази. -

в с т а н о в и в:

05.12.2014 між позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю "Агротехніка" та відповідачем - відкритим акціонерним товариством "1-я Минская птицефабрика" укладений контракт №KD-MW-2-3-1311 (далі контракт, а. с. 9-13).

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. Між сторонами зобов'язання виникли з контракту №KD-MW-2-3-1311 від 05.12.2014 року.

За своєю правовою природою відповідний контракт регулює відносини щодо поставки товару.

Відповідно до ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно п. п. 1.1, 2.3, 3.1, 3.2, 4.2, 4.3, 6.1, 6.2, 13.1 контракту позивач зобов'язується передати у власність відповідача, а відповідач прийняти та оплатити суміш кормову. Товар поставляється партіями в кількості та асортименті, що вказані у специфікаціях до контракту. Партія товару визначається окремо по кожній групі відправлених вагонів у відповідності до залізничних накладних. Валюта контракту - долар США. Валюта платежу - долар США. Вартість одиниці товару, яка поставляється згідно даного контракту становить 220 дол. США станом на день підписання контракту. При цьому, відповідна вартість одиниці товару є орієнтовною та підлягає узгодженню між сторонами в специфікаціях, які є невід'ємною частиною даного контракту. Порядок оплати: 100% вартості партії товару, яка зазначена у специфікаціях до контракту, здійснюється відповідачем протягом 14 календарних днів з дати поставки товару відповідачу. Датою поставки товару вважається дата календарного штемпеля станції відправки на залізничних накладній. Датою оплати товару вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача. Товар поставляється партіями в асортименті та в строк, вказаний у специфікаціях, які є невід'ємною частиною даного контракту. Строки, графік поставки, вартість окремих партій товару і асортимент узгоджується сторонами в письмовій формі в специфікаціях до контракту. Контракт набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.03.2015 року, але в будь-якому випадку до повного виконання відповідачем своїх зобов'язань.

Докази про припинення, розірвання чи зміну дії контракту в матеріалах справи відсутні.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до долучених до матеріалів справи специфікацій до контракту №1 від 10.12.2014 року, №2 від 23.12.2014 року, які підписані та скріплені печатками підприємств сторони узгодили поставку товару на загальну суму 726 000 дол. США. Сторони узгодили, зокрема:

- термін поставки: 31.12.2014 року,

- порядок оплати: 100% вартості партії товару, яка зазначена у специфікаціях до контракту, здійснюється відповідачем протягом 14 календарних днів з дати поставки товару на станцію призначення. Станція призначення: ж/д станція Степянка, код станції 140403.

До матеріалів справи долучено рахунки-фактури №№011512 від 15.12.2014 року, №011712 від 17.12.2014 року, №011812 від 18.12.2014 року, №012112 від 21.12.2014 року про поставку товару на загальну суму 94 622 дол. США (а. с. 15-17, 23, 29, 34).

На виконання взятих на себе зобов'язань позивач в період з 15.12.2014 року по 22.12.2014 року поставив відповідачу товар на суму 94 622 дол. США, що підтверджується митними деклараціями та накладними (а. с. 18-37).

У відповідних митних деклараціях міститься посилання на контракт №KD-MW-2-3-1311 від 05.12.2014 року.

Сторони узгодили, що оплата вартості партії товару, яка зазначена у специфікаціях до контракту, здійснюється відповідачем протягом 14 календарних днів з дати поставки товару на станцію призначення. Станція призначення: ж/д станція Степянка.

Відтак, оскільки остання поставка згідно спірних накладних здійснена 22.12.2014 року станом на день звернення до суду у відповідача виникло зобов'язання оплатити такий товар.

Відповідач отриманий в період з 15.12.2014 року по 22.12.2014 року товар оплатив частково на суму 4 878 дол. США.

Відповідні обставини відповідачем не заперечуються, отримання товару не оспорюється.

Основна сума боргу в розмірі 89 744 дол. США згідно контракту №KD-MW-2-3-1311 від 05.12.2014 року відповідачем у клопотанні від 28.04.2015 року, надісланому на електронну адресу суду, визнається повністю.

Основна заборгованість відповідача за контрактом №KD-MW-2-3-1311 від 05.12.2014 року станом на день розгляду справи становить 89 744 дол. США (94 622 дол. США - 4 878 дол. США) підтверджена матеріалами справи, відповідачем визнається, підставна і підлягає до стягнення з відповідача, оскільки в силу ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 38 798 грн. 23 коп. (з врахуванням курсу гривні до долара США станом на день сплати судового збору) відповідно до ст. 49 ГПК України слід віднести на нього.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, -

в и р і ш и в:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з відкритого акціонерного товариства "1-я Минская птицефабрика", Республіка Білорусь, Мінська область, с. Большевик, реєстраційний номер 600068728 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехніка", м. Луцьк, вул.Єршова, 11,

- 89 744 дол. США (що еквівалентно 1 939 911 грн. 60 коп.) основного боргу згідно контракту №KD-MW-2-3-1311 від 05.12.2014 року, 38 798 грн. 23 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повний текст рішення

складений 29.04.2015 року

Суддя М. С. Шум