РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2015Справа №910/7444/15-г
За позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»

до фізичної особи - підприємця Мазур Олександра Олександровича

про стягнення 46413,90 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Діденко І.В. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явились.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом до фізичної особи - підприємця Мазур Олександра Олександровича (далі - Відповідач) про стягнення 46413,90 грн. заборгованості та штрафних санкцій за договором банківського обслуговування № б/н від 28.03.2013 у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань за вказаним договором.

У судове засідання Відповідач своїх представників не направив, відзиву на позов не подав, хоча судом були вчинені всі дії для по

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, у судові засідання представників не направив, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення, оскільки ухвали суду надсилалася на адресу місцезнаходження Відповідача згідно відомостей з ЄДРЮО та ФОП, а відтак, будь-які несприятливі наслідки такої неявки покладаються на Відповідача.

Відповідно до пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд приймає до уваги, що явка представників сторін у судові засідання обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні. Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши надані сторонами докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

28.03.2013 Відповідач звернувся до Позивача (Банку) з заявою про відкриття поточного рахунку, до якої додав картку зі зразками підписів, печатки (далі - Заява).

Згідно Заяви Відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг» (далі - Умови), Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування (далі - Договір) та взяв на себе зобов'язання виконувати умови Договору.

Відповідно до Договору Відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок 1690 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг».

Відповідно до пункту 3.2.1.1.16 Умов, при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронного цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом «першого» підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті.

Умови та порядок обслуговування кредитних лімітів на поточних рахунках корпоративних клієнтів встановлені п. 3.2.1 вищеописаних «Умов та правил надання банківських послуг» Позивача. Даним пунктом сторони погодили порядок повідомлення Банком Клієнта про розмір кредитного ліміту, зміну розміру кредитного ліміту, встановили зобов'язання Клієнта щодо повернення кредиту, сплаті процентів та винагороди, а також погодили порядок та умови зміни розміру процентної ставки в залежності від строку користування кредитом та інших умов.

Свої зобов'язання за Договором Позивач виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит, що підтверджується виписками по рахунку, копії яких містяться в матеріалах справи.

При цьому, подання Відповідачем заявок по системі клієнт-банк у відповідності до п. 3.2.1.1.16 Умов, з посвідченням їх електронним цифровим підписом та/або підтвердженням через пароль, та наданням Позивачем кредитних коштів у запитуваних Відповідачем розмірах, і натомість часткове погашення Відповідачем заборгованості по тілу кредиту та нарахованим процентам свідчить, що сторони фактично виконували кредитний договір, а отже досягли згоди з усіх істотних його умов.

Заяви про незгоду з Умовами та Правилами Банку, та про розірвання Договору в зв'язку з цим (п. 1.2.4) від Відповідача не надходило (матеріали справи не містять доказів протилежного).

На адресу Відповідача було направлено претензію від 04.05.2015 з вимогою про погашення заборгованості за Договором, докази чого Позивачем додано до позовної заяви.

Проте Відповідач, усупереч ст.ст. 525, 526, 530, 629, 1054 ЦК України та ст. 193 ГК України належним чином не виконав умови Договору внаслідок чого станом на 06.03.2015 за Відповідачем рахується та є непогашеною на даний час:

22625,90 грн. - заборгованість за кредитом;

13193,41 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

2647,19 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Судом перевірено наданий Позивачем розрахунок вищевказаних сум заборгованостей, і, з урахуванням наданих представником Позивача у судовому засіданні 22.04.2015 пояснень, визнано розрахунки Позивача обґрунтованим та арифметично правильними, а відтак, заявлені позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, Відповідач є порушником зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення пені на підставі ст.ст. 546, 549 ЦК України та п. 3.2.1.5.1 Умов, і також враховуючи трьохрічний строк нарахування пені встановлений п. 3.2.1.5.4 Умов.

Перевіривши наданий Позивачем розрахунок пені станом на 06.03.2015, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, арифметичну правильність, відповідність вимогам закону та умовам Договору, а відтак, позовна вимога про стягнення 7947,40 грн. пені підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, а тому, враховуючи все вищенаведене, позовні вимоги визнаються судом законними та обґрунтованими, і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця Мазур Олександра Олександровича (м. Київ, вул. Ревуцького, 36/2, кв. 304; ідентифікаційний номер ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50; ідентифікаційний код 14360570) 22625 (двадцять дві тисячі шістсот двадцять п'ять) грн. 90 коп. заборгованості за кредитом, 13193 (тринадцять тисяч сто дев'яносто три) грн. 41 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 2647 (дві тисячі шістсот сорок сім) грн. 19 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом, 7947 (сім тисяч дев'ятсот сорок сім) грн. 40 коп. пені, а також 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.04.2015

Суддя Сташків Р.Б.