КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2015 р. Справа№ 910/29644/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Буравльова С.І.

за участю представників:

від позивача - Улибіна В.О., довіреність № б/н від 22.04.2015;

від відповідача - представник не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу комунального підприємства "Житлосервіс "Куренівка" Оболонського району у місті Києві на ухвалу господарського суду міста Києва від 10.03.2015 про залишення позову без розгляду у справі № 910/29644/14 (суддя Селівон А.М.) за позовом комунального підприємства "Житлосервіс "Куренівка" Оболонського району у місті Києві до товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "ВСК" про стягнення 23 525,14 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Житлосервіс "Куренівка" Оболонського району у місті Києві звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "ВСК" про стягнення 23 525,14 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.03.2015 у справі № 910/29644/14 позов комунального підприємства "Житлосервіс "Куренівка" Оболонського району у місті Києві залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Дана ухвала суду мотивована тим, що неявка позивача в судові засідання, а також неподання витребуваних документів перешкоджають з'ясуванню судом всіх обставин справи.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду міста Києва від 10.03.2015 у справі № 910/29644/14 скасувати та передати справу до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку в частині того, що неявка представника позивача в судові засідання та неподання витребуваних документів перешкоджає з'ясуванню всіх обставин справи та відповідно розгляду справи по суті.

Крім цього, апелянт зазначає, що несвоєчасне повідомлення позивача про дату та час судового засідання позбавило його можливості бути на ньому присутнім.

Представник апелянта - позивача у справі в судовому засіданні 27.04.2015 підтримав вимоги за апеляційною скаргою.

Відповідач правом на участь свого представника не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, ухвала про прийняття апеляційної скарги до провадження була направлена відповідачу за адресою, яка є його офіційним місцезнаходженням.

Відповідно до пункту 2.6.15. Інструкції з діловодства в господарських судах України на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив, та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Водночас до повноважень господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому, відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Про це Вищим господарським судом України зазначалося і в інформаційних листах від 02.06.2006 N 01-8/1228 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році" (пункт 4), від 14.08.2007 N 01-8/675 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року" (пункт 15), від 18.03.2008 N 01-8/164 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2007 році" (пункт 23).

У першому з названих листів викладено й правову позицію, згідно з якою примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутнім у даному судовому засіданні від відповідача до суду не надійшло.

Слід також зазначити, що явка представників сторін не визнавалася обов'язковою, певних пояснень суд не витребував.

За наведених обставин, апеляційна скарга розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Частиною 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду - скасуванню з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є вимоги комунального підприємства "Житлосервіс "Куренівка" Оболонського району у місті Києві до товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "ВСК" про стягнення 23 525,14 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.12.2014 року порушено провадження у справі №910/29644/14 та призначено розгляд на 11.02.2015 року.

При цьому, позивача зобов'язано надати суду витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про перебування позивача та відповідача в реєстрі станом на день подання позову; письмові пояснення щодо наявності на даний час чи існування у минулому (або відсутності) інших, крім зазначених у позовній заяві, правовідносин з відповідачем; наявності або відсутності додаткових угод між сторонами до спірного договору, та, у разі наявності - надати суду їх оригінали (для огляду) та належним чином завірені копії (для долучення до матеріалів справи).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.02.2015 року розгляд справи №910/29644/14 відкладено до 10.03.2015 року, у зв'язку з неявкою представника позивача в судове засідання та клопотанням відповідача про відкладення слухання по справі.

Зазначеною ухвалою суд повторно зобов'язав позивача надати ті ж самі документи, які витребувались ухвалою про порушення провадження у справі від 11.02.2015, а також нові докази: належним чином засвідчені копії рахунків згідно п.2.3 договору, докази на підтвердження часткової сплати компенсації відповідачем, а також на підтвердження фактичної сплати позивачем земельного податку; детальний обґрунтований розрахунок позовних вимог (процентів річних, пені, втрат від інфляції).

Відповідно до штампу суду, що міститься на звороті у лівому нижньому куті ухвали від 11.02.2015, її було відправлено сторонам 10.03.2015, тобто у день, на який зазначеною ухвалою було відкладено розгляд справи.

При цьому, судом було порушено норму ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, за якою суд повинен був надіслати ухвалу позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше 3-х днів з дня її прийняття.

Дану ухвалу від 11.02.2015 отримано позивачем 12.03.2015, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 66).

Отже, позивачем було отримано ухвалу про відкладення розгляду справи на 10.03.2015 вже після того, як судове засідання призначене на цю дату відбулось.

Таким чином, враховуючи наведене, судом першої інстанції не було дотримано вимог процесуального закону в частині належного повідомлення позивача про дату та час судового засідання.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо справу розглянуто господарським судом за відсутністю будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду.

Незважаючи на неповідомлення позивача, ухвалою господарського суду міста Києва від 10.03.2015 у справі №910/29644/14 позов комунального підприємства "Житлосервіс "Куренівка" Оболонського району у місті Києві залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Дана ухвала суду мотивована тим, що неявка позивача в судові засідання перешкоджає з'ясуванню судом всіх обставин справи, а також тим, що витребувані документи, які не були надані позивачем, мають істотне значення для вирішення спору.

При цьому, конкретного обґрунтування зазначених мотивів не наведено.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду у зв'язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому (п. 4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Залишення без розгляду позову комунального підприємства "Житлосервіс "Куренівка" Оболонського району у місті Києві місцевий господарський суд обґрунтував неявкою представника позивача в судові засідання, а також ненаданням витребуваних документів, необхідних для вирішення спору.

При цьому, суд першої інстанції не дослідив обставини неприбуття представника позивача в судове засідання, призначене на 10.03.2015 (про що наведено вище).

Відповідно до п. 4. 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 Господарського процесуального кодексу України) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.

Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

При цьому, перш за все слід відзначити, що причини неприбуття представника позивача в судове засідання є поважними, оскільки він не був вчасно повідомлений про дату та час розгляду справи через порушення судом норм процесуального закону в частині направлення ухвали протягом 3-х днів після її винесення. Наведену обставину суд мав встановити самостійно та відповідно зробити висновок про поважність причин неявки.

Відповідно до пункту 3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду має містити мотиви винесення ухвали з посиланням на законодавство.

Таким чином, в ухвалі про залишення позову без розгляду суд зобов'язаний навести обґрунтування неможливості розгляду спору по суті за відсутності представника позивача та наявними у справі матеріалами.

В мотивувальній частині оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду зазначено лише те, що неявка представника позивача в судові засідання перешкоджає з'ясуванню судом всіх обставин справи, а також, що витребувані документи, які не були надані позивачем, мають істотне значення для вирішення спору.

Проте, жодних обґрунтувань щодо того, як саме неявка позивача в судові засідання та неподання витребуваних документів по справі, може перешкодити суду всебічно і об'єктивно вирішити спір по суті заявлених вимог, судом не наводиться.

Крім цього, в мотивувальній частині ухвали не зазначено жодних документів, за відсутності яких суд дійсно не може прийняти рішення по суті спору.

Статтею 75 Господарського процесуального кодексу України встановлені правила вирішення спору при неподанні витребуваних судом матеріалів.

Так, якщо витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами (у разі належного повідомлення представників сторін про дату, час та місце розгляду справи).

Натомість, суд вдався до суто формального тлумачення пункту 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України та дійшов безпідставного висновку про наявність процесуальних підстав для залишення позовної заяви без розгляду, чим, всупереч приписам статті 19 Конституції України, обмежив позивача у здійсненні прав, передбачених частиною 3 статті 129 Конституції України.

З урахуванням викладеного, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки застосування в даному випадку місцевим господарським судом пункту 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України є неправомірним.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов необґрунтованих висновків про наявність підстав для залишення позову комунального підприємства "Житлосервіс "Куренівка" Оболонського району у місті Києві без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 7 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Тому, ухвала господарського суду першої інстанції підлягає скасуванню та відповідно справа № 910/29644/14 направленню для подальшого розгляду до господарського суду.

Пунктом 10 ч. 2 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у постанові в разі скасування чи зміни рішення повинно бути зазначено, зокрема, про новий розподіл судових витрат.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір" позивачем за подання до суду апеляційної скарги було сплачено судовий збір у сумі 609 грн. 00 коп.

Згідно ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 Господарського процесуального кодексу України або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111-13 Господарського процесуального кодексу України з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, під час розподілу судових витрат після розгляду даної справи по суті суд першої інстанції повинен вирішити питання щодо судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги з урахуванням вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу комунального підприємства "Житлосервіс "Куренівка" Оболонського району у місті Києві на ухвалу господарського суду міста Києва від 10.03.2015 у справі № 910/29644/14 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 10.03.2015 у справі № 910/29644/14 скасувати.

3. Справу № 910/29644/14 передати на розгляд до господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку та строки.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

С.І. Буравльов