ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2015 р. Справа № 923/513/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Остапенко Т.А. при секретарі Івлевій В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"; місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул. Поповича, 23; ідентифікаційний код 31918234

до: Таврійської міської ради; місцезнаходження: 74989, Херсонська область, м. Таврійськ, вул. І. Франко, 29; ідентифікаційний код 21296418

про стягнення 362239,42 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Сергет Ю.В. дов.№ 22 від 05.01.2015 р.

від відповідача - Павличенко М.В. дов. № 02-22/246 від 09.04.2015 р.

Дочірнє підприємство "Херсонський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Херсон (далі-позивач, підрядник) звернувся з позовом до Таврійської міської ради, Херсонська область, м. Таврійськ (далі-відповідач, замовник) про стягнення 362239,42 грн. за договорами підряду з яких: 311114,60 грн. основна заборгованість, 22690,06 грн. пеня, 26644,79 грн. інфляційні втрати, 1789,97 грн. 3% річних. Також позивач просить стягнути з відповідача витраті по сплаті судового збору у сумі 7244,79 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем ст. ст. 193, 216, 217, 218, 222, 230, 232 ГК України, ст. ст. 509, 510, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 629 ЦК України, договірних зобов'язань.

Відповідач позовні вимоги не визнає, заперечує заборгованість за договором підряду № 56, наявність вини у простроченні оплати грошових зобов'язань за договорами підряду №61, 67, оскільки оплата здійснювалась відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 52 "Про затвердження порядку та умов надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на будівництво, реконструкцію ремонт та утримання вулиць і доріг комунальної власності в населених пунктах".

Справу розглянуто в судових засіданнях 14 та 21 квітня 2015 року.

Статтями 42, 43 ГПК України встановлено, що господарський судовий процес здійснюється на засадах змагальності та рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. При цьому принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони, покладання на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень; вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Відповідно до розділу V ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь у судовому процесі.

Господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Питання про належність доказів вирішується судом. Належними визнаються докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування. Письмовими доказами, в розумінні статті 36 ГПК України, є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору і повинні містити відомості, що мають значення для справи та виконані у формі, який дає змогу встановити достовірність документу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для прийняття рішення. В судовому засіданні після закінчення розгляду справи оголошено вступну та резолютивну частини рішення з роз'ясненням процедури оскарження рішення та набрання ним законної сили, повідомлено про дату підготовки повного рішення. Дослідивши надані докази та заслухавши пояснення представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

15.10.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір підряду № 56, відповідно до якого замовник доручає, а підрядник зобов'язується виконати визначені замовником види і обсяги робіт з капітального ремонту автомобільних доріг комунальної власності, які здійснюються за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам у 2014 році для проведення робіт, пов'язаних з будівництвом, реконструкцією, ремонтом та утриманням вулиць і доріг комунальної власності у населених пунктах відповідно до кошторисної документації. (а.с. 64-66)

Об'єкт робіт: Капітальний ремонт перехрестя вул. Гайдара та вул. Партизанської в м. Таврійськ Херсонської області. (п. 1.2.)

Строк виконання робіт до 31 грудня 2014 року.

Ціна договору становить 123822 грн. у тому числі податок на додану вартість 20637 грн. Договірна ціна є динамічною і може уточнюватись виключно в межах укладеної договірної ціни згідно ДСТУ Б Д. 1.1.-1:2013.

25.12.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір підряду № 61, відповідно до якого замовник доручає, а підрядник зобов'язується виконати визначені замовником види і обсяги робіт з капітального ремонту автомобільних доріг комунальної власності, які здійснюються за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам у 2014 році для проведення робіт, пов'язаних з будівництвом, реконструкцією, ремонтом та утриманням вулиць і доріг комунальної власності у населених пунктах відповідно до кошторисної документації. (а.с. 17-19)

Об'єкт робіт: Капітальний ремонт пров. між вул. І. Франка та вул. Каховською в м. Таврійськ Херсонської області. (п. 1.2.)

Строк виконання робіт до 31 грудня 2014 року.

Ціна договору становить 221104 грн. у тому числі податок на додану вартість 36850,67 грн. Договірна ціна є динамічною і може уточнюватись виключно в межах укладеної договірної ціни згідно ДСТУ Б Д. 1.1.-1:2013.

22.12.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір підряду № 67, відповідно до якого замовник доручає, а підрядник зобов'язується виконати визначені замовником види і обсяги робіт з капітального ремонту автомобільних доріг комунальної власності, які здійснюються за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам у 2014 році для проведення робіт, пов'язаних з будівництвом, реконструкцією, ремонтом та утриманням вулиць і доріг комунальної власності у населених пунктах відповідно до кошторисної документації. (а.с. 31-34)

Об'єкт робіт: Будівництво пішохідної доріжки по вул. 8 Березня в м. Таврійськ Херсонської області. (п. 1.2.)

Строк виконання робіт до 31 грудня 2014 року.

Ціна договору становить 52660 грн. у тому числі податок на додану вартість 8776,67 грн. Договірна ціна є динамічною і може уточнюватись виключно в межах укладеної договірної ціни згідно ДСТУ Б Д. 1.1.-1:2013.

Відповідно до умов вищезазначених договорів розрахунки проводяться шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок підрядника, вказаного а договорі протягом 5 (п'яти) банківських днів на підставі підписаних сторонами акта приймання виконаних робіт (форма № КБ -2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форма №КБ-3).

Підрядник зобов'язаний забезпечити виконання робіт у строки, встановлені цими договорами, а замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати підряднику за виконані роботи, визначені у договорах, в розмірах і в строки встановлені договорами.

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договорами сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цими договорами.

У разі прострочення оплати робіт, замовник на вимогу підрядника зобов'язаний сплатити останньому пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення (п. 7.2. Договорів).

Договори набули чинності з моменту їх підписання і діяли до 31 грудня 2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за договорами підряду № 56, 61, 67 виконав належним чином, здійснивши проведення робіт, пов'язаних з будівництвом, реконструкцією, ремонтом та утриманням вулиць і доріг комунальної власності у населеному пункті м. Таврійськ, що підтверджується довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, актами приймання виконаних будівельних робіт, що підписані обома сторонами без зауважень та заперечень.

Однак, всупереч договірним зобов'язанням (п. 6.1.1. Договорів), відповідач за проведені роботи розрахувався частково, що підтверджується актом № 10 звірки взаємних розрахунків від 01.01.2015 року, платіжними дорученнями № 12 від 15.10.2014, №17 від 21.11.2014 (а.с. 38, 89).

Позовні вимоги про стягнення з Таврійської міської ради 362239,42 грн. заборгованості за договорами підряду № 56 від 15.10.2014 року, № 61 від 25.12.2014 року, № 67 від 22.12.2014 року, з яких 311114,60 грн. основна заборгованість, 22690,06 грн. пеня, 26644,79 грн. інфляційні втрати, 1789,97 грн. 3% річних стали предметом судового розгляду у даній справі.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться .

Аналогічна норма міститься і в статті 526 Цивільного кодексу України.

Між сторонами склались правовідносини підряду, які врегульовано параграфом 4 глави 61 ЦК України.

За визначенням частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 843). Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1 ст. 846). Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854).

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідач за роботи виконані позивачем за договором підряду № 56 від 15.10.2014 року розрахувався в сумі 123822 грн. ще до звернення позивача до суду, що підтверджується платіжними дорученнями №12 від 15.10.2014, № 17 від 21.11.2014.

Заборгованість відповідача за роботи, виконані позивачем за договорами підряду № 61, 67 в сумі 273764 грн. не погашена, що відповідачем не заперечується та підтверджується його розрахунком (а.с. 83).

Таким чином, аналіз зазначених норм права та фактичних обставин справи свідчить про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу за виконані підрядні роботи в сумі 273764 грн. є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи підстави заявлених позовних вимог, позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 37350,60 грн. судом не задовольняється.

Суд не бере до уваги заперечення відповідача щодо відсутності вини у простроченні оплати грошових зобов'язань за договорами підряду № 61, 67, оскільки оплата здійснювалась відповідно до постанов КМ України № 52 "Про затвердження порядку та умов надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на будівництво, реконструкцію ремонт та утримання вулиць і доріг комунальної власності в населених пунктах" та №1132 від 15.12.2010 "Про затвердження порядку перерахування міжбюджетних трансфертів".

Відповідач безпідставно посилається як на випадок на п. 9 Порядку № 1132 від 15.12.2010, яким передбачено, що обсяг субвенцій з державного бюджету, не використаний на кінець бюджетного періоду, перераховується в останній робочий день такого періоду органами Казначейства до державного бюджету, якщо інше не передбачено Бюджетним кодексом України.

Суд зазначає, що випадковою визнається обставина, яку не можна передбачити та попередити при застосуванні обов'язкової для боржника обачності, хоча вона могла б бути передбачена та попереджена, якщо б боржник віднісся до свого зобов'язання з більшою обачністю, ніж та, до якої він був зобов'язаний або якщо на місці боржника була б інша особа.

На підставі актів виконаних робіт за договорами підряду № 61, 67 суми 221104 грн. та 52660 грн. відповідачем 30.12.2014 передані для реєстрації та взяття на облік Управлінням державної казначейської служби у м. Новій Каховці Херсонської області.

Враховуючи, що виконані роботи прийнято за актами 25.12.2014, а відповідачем не надано суду доказів передачі йому актів 30.12.2014, як зазначено у відзиві, суд зауважує, що у відповідача було достатньо часу для реєстрації зазначених документів в Управлінні державної казначейської служби у м. Новій Каховці Херсонської області до закінчення бюджетного періоду.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 22690,06 грн. пені, 26644,79 грн. інфляційних втрат, 1789,97 грн. 3% річних.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно із ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. За частиною 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін. При цьому статтею 3 Закону встановлено, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 7.2. договорів передбачено, що у разі прострочення оплати робіт, замовник на вимогу підрядника зобов'язаний сплатити останньому пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення.

Враховуючи наведені норми права, встановлений факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання, суд, перевіривши розрахунок суми пені, здійснений позивачем, відповідно до строків виконання робіт, передбачених договорами, дат оформлення актів приймання виконаних робіт, перенесення робочих днів у 2015 році, визнає обґрунтованими вимоги щодо стягнення з відповідача пені та задовольняє ці вимоги в сумі - 19966,02 грн. Пеня в сумі 2724,04 грн. заявлена позивачем до стягнення безпідставно.

На особу, яка допустила неналежне виконання зобов'язання, покладаються додаткові юридичні обов'язки, в тому числі передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі N 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі N 6-38цс11).

Невиконання відповідачем грошового зобов'язання на момент звернення до суду підтверджено матеріалами справи, а відтак, вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з урахуванням інфляційного збільшення боргу та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання є правомірними та обґрунтованими. Перевіривши розрахунок суми заборгованості з урахуванням інфляції та 3% річних, наведений позивачем, враховуючи періоди виникнення та оплати заборгованості, узгоджені сторонами в договорах, суд задовольняє їх в сумі 23445,97 грн. та 1575,08 грн. відповідно. Втрати від інфляції в сумі 3198,82 грн. та 3% річних в сумі 214,89 грн. заявлені позивачем до стягнення безпідставно.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Таврійської міської ради (місцезнаходження: 74989, Херсонська область, м. Таврійськ, вул. І. Франко, 29; ідентифікаційний код 21296418) на користь Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул. Поповича, 23; ідентифікаційний код 31918234) 273764 грн. основного боргу, 19966,02 грн. пені, 1575,08 грн. 3 % річних, 23445,97 грн. втрат від інфляції та 6375,42 судового збору.

3. Відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення з Таврійської міської ради 37350,60 грн. боргу, 2724,04 грн. пені, 214,89 грн. 3% річних, 3198,82 грн. втрат від інфляції.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 27.04.2015 року

Суддя Т.А. Остапенко