ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2015 р. Справа № 911/1148/15

Господарський суд Київської області у складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом прокурора м. Біла Церква

в інтересах держави в особі - Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради, Київська область, м. Біла Церква

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикраса», Київська область, м. Біла Церква

про стягнення 70780,38 грн.

секретар судового засідання Колісник Ю.І.

за участю представників:

від позивача: Настенко М.В. (довіреність №01-34/1251 від 19 грудня 2014 року);

від відповідача: не з'явився;

від прокуратури: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Прокурор м. Біла Церква в інтересах держави в особі Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради (далі - позивач) звернувся до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикраса» (далі - відповідач) про стягнення 70780,38 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди нежитлового приміщення №27 від 29 серпня 2013 року, а саме, відповідач не сплатив грошові кошти за орендоване майно, в результаті чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 68206,09 грн. Додатково, за прострочення виконання зобов'язання відповідачу нараховано пеню в розмірі 2574,29 грн.

Провадження у справі порушено відповідно до ухвали господарського суду Київської області від 23 березня 2015 року та призначено справу до розгляду на 7 квітня 2015 року.

Відповідно до ухвали суду від 7 квітня 2015 року розгляд справи на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено на 28 квітня 2015 року.

Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи ухвалами суду від 23 березня 2015 року та від 7 квітня 2015 року в судові засідання не з'явився, однак, через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги визнав у повному обсязі.

28 квітня 2015 року відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

29 серпня 2013 року між Відділом комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради (за договором - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прикраса» (за договором - орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення №27.

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець передає в оренду, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення площею 173,40 м2, розташоване на четвертому поверсі чотириповерхової нежитлової будівлі за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Л. Курбаса, 3 (далі - майно), яке перебуває на балансі комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційної контори №6.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що вартість об'єкта оренди зазначена у звіті про незалежну оцінку, здійснену станом на 31 липня 2013 року, становить 580280,00 грн.

Згідно з п. 2.1 договору передача нежитлового приміщення в оренду вперше здійснюється за актом прийому-передачі.

Відповідно до п. 2.2 договору передача нежитлового приміщення в оренду не спричиняє передачу орендарю права власності на приміщення.

Згідно з п. 3.1 договору розмір орендної плати визначається на підставі «Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розділу» і становить 6092,94 грн. за перший місяць оренди та перераховується орендарем орендодавцю не пізніше останнього місяця, за який вона вноситься.

Відповідно до пункту 3.2 договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на офіційно встановлений індекс інфляції за поточний місяць.

Пунктом 4.2 договору встановлено, що орендар зобов'язується своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно пункту 8.2 договору, за несвоєчасне внесення орендної плати орендар сплачує орендодавцю пеню у розмір 0,036% від суми недоплати за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до пункту 10.1 договору, договір діє з 30 серпня 2013 року по 30 червня 2016 року.

На виконання умов вказаного договору позивач передав відповідачу у оренду вищезазначене нежитлове приміщення, що підтверджується актом прийому-передачі від 30 серпня 2013 року, який підписано уповноваженими представниками сторін договору.

Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, а саме, не повністю сплатив орендну плату за період: з жовтня 2013 року по січень 2015 року, в результаті чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 68206,09 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Судом оглянуто оригінали документів, залучених до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Станом на день прийняття рішення у справі відповідач не повністю виконав умови договору. Зазначений факт відповідачем не спростовано. Розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи. Вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості, що виникла у відповідача через порушення умов договору в розмірі 68206,09 грн. підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» №543/965-ВР від 22.11.1996 року, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Заявлений до стягнення з відповідача розмір пені, складає 2574,29 грн.

Судом здійснено власний перерахунок пені, за яким, до стягнення з відповідача підлягає пеня у розмірі 2566,98 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикраса» (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 11, код 13727235) на користь Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Чуйкова, 2, код 20577351) - 68206 (шістдесят вісім тисяч двісті шість) грн. 09 коп. заборгованості та 2566 (дві тисячі п'ятсот шістдесят шість) грн. 98 коп. пені.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикраса» (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 11, код 13727235) в доход державного бюджету України 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено - 29 квітня 2015 року

Суддя Д.Г. Заєць