ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.04.15р. Справа № 904/6303/14

За позовом Державного підприємства "Науково-виробнича дослідна агрофірма "НАУКОВА" Національної академії аграрних наук України, с. Горького, Дніпропетровській район, Дніпропетровська область

до відповідача-1: Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

до відповідача-2: Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, м.Дніпропетровськ

Третя особа: Садова Вікторія Миколаївна

про визнання незаконним та скасування рішення; визнання права власності на об'єкт нерухомості

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача: Карпенко Ю.С., дов. № 23 від 21.01.2015р.

від відповідача-1: не з'явився.

від відповідача-2: не з'явився.

від третьої особи-1 Тімковський М.О. дов. № 389 від 24.03.2015р.

Чернущиков О.О. дов. № 319 від 17.03.2015р.

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Науково-виробнича дослідна агрофірма "Наукова" Національної академії аграрних наук України (надалі Позивач), звернулося з позовом до господарського суду Дніпропетровської області, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 257 від 21.06.2014 року, та визнати за позивачем право власності на об'єкт нерухомого майна, який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, 3, кв. 54.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, Позивач зазначає, що він являється законним власником спірної житлової квартири, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, 3, кв. 54. Разом із тим, 21.06.2014 року Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради прийнято рішення про прийняття зазначеної вище спірної квартири до комунальної власності міста, при цьому, відповідне рішення прийнято на підставі заяви, підписаної від імені Позивача не уповноваженою особо, оскільки починаючи з 29.08.2011 року, повноваження щодо розпорядження майном Позивача належать лише ліквідатору підприємства, яке постановою господарського суду Дніпропетровської області у справі № Б29/59/04 від 29.08.2011 року визнано банкрутом.

Позовні вимоги в частині визнання права власності на спірне нерухоме майно, обґрунтовані посиланням на приписи ст. 392 ЦК України.

Відповідачі мотивованих заперечень по суті заявлених вимог суду не подали, повноважених представників в судові засідання не направили, про причини неявки суд не повідомили. Зважаючи на те, що Відповідачі належними чином повідомлені про слухання справи (а.с. 183-189), суд вважає можливим розглянути спір за їх відсутністю.

Третя особа у справі заявила клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення справи № 201/2952/15-ц(2/201/1478/2015), що перебуває в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

В своїх письмових поясненнях по суті заявленого позову, Третя особа просить суд припинити провадження у справі в частині вимог про визнання незаконним та скасування оскаржуваного рішення, посилаючись на те, що спір в зазначеній частині вимог, має розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Щодо вимог про визнання права власності на спірне нерухоме майно, третя особа зазначає, що вказане майно у відповідності до вимог чинного законодавства було прийнято Відповідачем до комунальної власності міста, з подальшою його передачею у приватну власність третьої особи, що виключає підстави для задоволення вимог Позивача про визнання права власності.

В судовому засіданні 27.04.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача та третьої особи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з матеріалів справи, на підставі договору купівлі-продажу від 02.04.1997 року Позивач придбав у власність квартиру № 54, що знаходиться у м. Дніпропетровськ по пр. Гагаріна, в будинку № 3.

Згідно наданої у справу копії реєстраційного посвідчення на об'єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам, право власності Позивача на зазначену вище квартиру було зареєстровано 02.07.1998 року.

21.05.2014 року Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради прийнято рішення № 257 "Про житловий фонд, придбаний "Науково-виробничою дослідною агрофірма."Наукова" (квартира № 54 по пр. Гагаріна, 3), за змістом якого, відповідно до листа Позивача від 28.03.2014 року вх.. № 11/479, керуючись рішенням міської ради від 06.11.2002 року № 36/4 "Про надання згоди на прийняття житлового фонду та гуртожитків у комунальну власність територіальної громади міста", виконком міської ради вирішив прийняти спірну квартиру до комунальної власності територіальної громади міста.

На вимогу суду, Відповідачем-1 надано суду копію листа "Науково-виробничої дослідної агрофірми "Наукова" Національної академії аграрних наук України № 3/141 від 27.03.2014 року (вхідний номер 11/497 від 28.03.2014 року), що адресований міському голові Куліченко І.І., за змістом якого заявник ставив питання про передачу до комунальної власності міста спірної квартири. Вказаний вище лист, від імені Позивача підписаний генеральним директором АФ "Наукова" Кучеровим П.М.

Оскаржуючи рішення Відповідача-2 № 257 від 21.05.2014 року, Позивач вказує, що з 29.08.2011 року повноваження щодо розпорядження майно ДП "Науково-виробнича дослідна агрофірма "Наукова" Національної академії аграрних наук України належить лише ліквідатору зазначеного підприємства, який не направляв жодних листів на адресу Дніпропетровської міської ради щодо відчуження/передачі майна підприємства. З огляду на вказані вище обставини, Позивач вважає, що оскаржуване рішення було прийнято з порушенням вимог Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" та грубо порушує права та законні інтереси позивача, що є власником спірної квартири.

Як убачається з матеріалів справи, 07.04.2004 року господарським судом Дніпропетровської області порушено провадження у справі про банкрутство ДП "Науково-виробнича дослідна агрофірма "Наукова" Національної академії аграрних наук України за № Б29/59/04.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2011 року ДП "Науково-виробнича дослідна агрофірма "Наукова" Національної академії аграрних наук України визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою суду від 04.10.2012 року у справі № Б29/59/04 ліквідатором ДП "Науково-виробнича дослідна агрофірма "Наукова" Національної академії аграрних наук України призначено арбітражного керуючого Реву Максима Олександровича.

20.01.2015 року, ухвалою суду у справі про банкрутство продовжено термін ліквідаційної процедури та повноваження ліквідатора Реви М.О. до 20.07.2015.

19.01.2013 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яким були внесенні зміни до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", через що Закон "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дістав кардинальних змін.

Згідно із пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень (Х розділ) Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діє з 19.01.2013 року) положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Таким чином, оскільки провадження у справі № Б29/59/04 про банкрутство ДП "Науково-виробнича дослідна агрофірма "Наукова" Національної академії аграрних наук України було порушено до 19.01.2013 року, то при розгляді зазначеної справи судом застосовуються норми Закону в редакції, що діяли до 19.01.2013 року.

Частиною 1 ст. 26 Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції, що діяли до 19.01.2013 року, передбачено, що усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Як вище встановлено судом, обґрунтовуючи вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Відповідача-2 про прийняття спірного майна до комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська, Позивач вказує на те, що ініціатива щодо передачі такого майна виходила від не уповноваженої особи Позивача, в зв'язку з чим, оскаржуване рішення прийнято з порушенням вимог чинного законодавства.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення вимог Позивача, виходячи з наступного.

Підставами для визнання акту недійсним, є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача по справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Оскаржуване Позивачем рішення прийнято Відповідачем в межах його компетенції, визначеної Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Щодо порушення прав та охоронюваних законом інтересів Позивача, слід зауважити, що імперативні приписи ст. 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який є спеціальним Законом, що регулює правовідносини в процедурі банкрутства, передбачають обов'язкову, безумовну передачу у разі банкрутства підприємства об'єктів житлового фонду до комунальної власності відповідних територіальних громад. Таким чином, незалежно від наявності чи відсутності ініціативи уповноваженої особи підприємства банкрута щодо передачі майна, об'єкти житлового фонду в будь-якому разі підлягає передачі до комунальної власності міста, що відповідно свідчить про відсутність факту порушення прав Позивача оскаржуваним рішенням, та як наслідок виключає підстави для визнання його незаконним та скасування.

З огляду на викладені вище обставини, за умов відсутності підстав для визнання незаконним рішення про прийняття спірного мана до комунальної власності територіальної громади міста, похідні вимоги Позивача про визнання за ним права власності на спірне майно, також підлягають відхиленню.

Згідно приписів ст. 49 ГПК України, судові витрати у справі покладаються на Позивача.

Суд не убачає підстав для задоволення клопотання Третьої особи про зупинення провадження у справі до розгляду справи № 201/2952/15-ц(2/201/1478/2015), що перебуває в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, адже розгляд зазначеної цивільної справи, не перешкоджає вирішенню по суті справи, яка розглядається господарським судом, що виключає підстави для застосування положень ч. 1 ст. 79 ГПК України.

Суд також не убачає підстав для задоволення клопотання третьої особи про припинення провадження у справі в частині вимог про визнання незаконним та скасування оскаржуваного рішення, адже спір в зазначеній частині вимог, стосується права власності Позивача на спірне майно, тобто є спором про право, та підлягає вирішенню в господарському суді.

Керуючись, ст.ст. 12, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Судові витрати у справі покласти на Позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 05.05.2015

Суддя О.В. Ліпинський