ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2015 р.Справа № 922/1011/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

розглянувши справу

за позовом ПП "Спутник", м. Харків 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Харківській області, м. Харків
до Приватне АТ Харківський електротехнічний завод "Трансзв"язок" м. Харків 3-я особа, яка не заявляє самостійним вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерство інфраструктури України, м. Київ
про визнання розміру частки у спільної часткової власності За участю прокурора Червонозаводського району м. Харкова
за участю представників сторін:

Прокурор - не з"явився;

Представник позивача - Черваньов А.Г., довіреність б/н від 02.02.2015 року; Ругаль П.М., довіреність б/н від 05.03.2015 року;

Представник відповідача - Казаков О.В., наказ №34-О від 12.03.2015 року; Славська Н.В., довіреність №708 від 04.09.2014 року;

Представник 3-ї особи (Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Харківській області) - не з"явився;

Представник 3-ї особи (Міністерство інфраструктури України) - не з"явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне підприємство "Спутник" звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Харківський електротехнічний завод "Трансзв"язок" про визнання частки позивача у спільній частковій власності - нежитлової будівлі літ. "А-1", що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 16 А.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не визнається за позивачем право власності на частку в незавершеного будівництвом нежитлової будови модулю літ. «А-1» нерухомого майна що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 16 А.без правових підстав.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.02.2015 року за позовною заявою було порушено провадження по справі №922/1011/15, залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Харківській області та призначено справу до розгляду.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву (вх. №10643 від 18.03.2015 р.), в якому проти позову заперечує повністю. Вказує на те, що правом розпорядження мойном наділено РВ ФДМ України по Харківській області та вказує на те, що позивачем прощуні строки позовної давності .

В судовому засіданні, яке розпочалося 18.03.2015 р. було оголошено перерву до 25.03.2015 р.

Представник третьої особи через канцелярію суду 25.03.2015 року надав відзив на позовну заяву (вх.№11828) в якому проти позову заперечує, з підстав, викладених у відзиві, також, вказує, що власником спірного майна є Міністерство інфраструктури України.

Обставини вікладені у відзиві були досліджені судом, відзив та додані до нього документи долучені до матеріалів справи.

Також, третя особа просить суд замінити існуючого відповідача на Міністерство інфраструктури України та передати справу по підсудності до господарського суду м. Києва.

В судовому засіданні, яке розпочалося 25.03.2015 р. було оголошено перерву до 30.03.2015 р.

Позивач надав суду додаткові докази в обгрунтування своїх вимог (вх. №12453 від 30.03.2015 р.) , які були досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Відповідач надав суду додаткові докази в обгрунтування своїх вимог (вх. №12452 від 30.03.2015 р.) , які були досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Третя особа надала до суду додаткові докази в обгрунтування своїх вимог (вх. №12450 від 30.03.2015 р.) , які були досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні, яке розпочалося 30.03.2015 р. було оголошено перерву до 01.04.2015 р. та до 02.04.2015 р.

02.04.2015 р. від третьої особи надійшло клопотання про виключення її із складу третіх осіб.

Ухвалою суду від 02.04.2015 року було відмовлено в задоволенні клопотання РВ ФДМ України по Харківській області та залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Міністерство інфраструктури України .

Розгляд справи відкладено на 15 квітня 2015 року.

14 квітня 2015 року до канцелярії суду від Прокурора Червонозаводського району м. Харкова старшого радника юстиції надійшля заява (вх.№14475) в якому він повідомив про вступ у дану справу з метою захисту інтересів держави в особі третьої особи - Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Харківській області.

Письмове повідомлення прокурора було залучено судом до матеріалів справи, а прокурор вважається таким, що бере участь у справі.

Крім того, від третьої особи - Міністерства інфраструктури України надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для підготовки відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 15.04.2015 року строк розгляду справи №922/1011/15 було продовжено на 15 днів, розгляд справи відкладено на 22 квітня 2015 року.

Через канцелярію суду 21.04.2015 року від Міністерства інфраструктури України надійшов відзив на позовну заяву (вх.№16150), який було досліджено та долучено судом до матеріалів справи. В своєму відзиві, третя особа заперечує проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, вказує на те, що позивачем прощуні строки позовної давності, у зв"язку з чим просить суд відмовити в позові.

Представники позивача в судовому засіданні 22.04.2015 року заявили усне клопотання про відкладення розгляду справи у зв"язку із необхідністю надання додаткових документів в обгрунтування своєї правової позиції.

Представники відповідача в судовому засіданні вказане клопотання підтримували та просили відкласти розгляд справи у зв"язку із необхідністю надання додаткового часу для ознайомитися з матеріалами справи.

Розгляд справи було відкладено на 27.04.2015 р.

Прокурор Червонозаводського району м. Харкова в призначене судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, витребуваних судом документів не надав.

Представник 3-ї особи (Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Харківській області) в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник 3-ї особи (Міністерство інфраструктури України) в судове засідання не з"явився.

Розглянувши клопотання представника третьої особи від 25.03.2015 року (вх.№11828) про заміну існуючого відповідача на Міністерство інфраструктури України та передати справу по підсудності до господарського суду м. Києва, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 16 ч. 2, справи у спорах про право власності на майно або витребування майна з чужого незаконного володіння чи усунення перешкод у користуванні майном розглядаються господарським судом за місцем знаходження майна. Крім того, згідно листа Фонду Державного майна України від 28.10.2011 р. №10-25-14701, спірне майно знаходиться на балансі саме відповідача.

Таким чином, у суду відсутні підстави для залучення Міністерства інфраструктури України до участі у справі у якості відповідача та направлення справи за підсудностю до господарського суду м. Києва, у зв"язку зчим, суд відмовляє в задоволенні вказаного клопотання.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечує.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, судом встановлено наступне.

Між Харківським виробничим підприємством "Трансзвязок" та Харківським кооперативом "Спутник" 29 квітня 1988 року був укладений Договір на організацію виробництва товарів народного споживання та надання послуг № 12 відповідно до якого Відповідачем на користь позивача передавалось в оренду недобудоване приміщення (виробничий модуль) площею 972 кв.м., вартістю, на той час, 60,4 (шістдесят тисяч чотириста) рублів (надалі виробничий модуль, модуль, обєкт оренди).

Відповідно до акту від 12 травня 1988 року, який був підписаний Відповідачем та Позивачем, зазначений вище модуль мав тільки каркас, дах, встановлені ворота, рами без скла, зведені стіни на 50%, не було підлоги, пісочна, підлога була завалена сміттям, до модулю не було проведено жодних комунікацій води, каналізації, електроенергії та опалення.

Згідно пункту 2 цієї Угоди приміщення -цех з ЛМК передаються в орендне користування з правом викупу кооперативу "Супутник". Викуп приміщення здійснюється шляхом внесення кооперативом "Супутник" всієї належної заводу "Трансвязь" орендної плати від вартості орендованого приміщення. Кооператив "Супутник" має право здійснити викуп приміщення до завершення виплати всієї суми орендної плати, при цьому кооператив відшкодовує заводу "Трансвязь" орендний платіж з залишкової вартості майна.При цьому до складу орендної плати амортизаційні відрахування включаються у повному обсязі. Згідно п. 3. цієї угоди Завод Трансвязь" не має право реалізувати майно зазначене в п. 1 цієї угоди без згоди кооперативу "Супутник" іншому споживачеві. Майно зазначене в п. 1 цієї угоди передається кооперативу "Супутник" в оренду з правом викупу на весь термін повної амортизації майна і з правом дострокового викупу.

Згідно додатку №1 від 31 березня 1989 року до цієї Угоди:

Розрахунок орендної плати за орендоване приміщення кооперативом "Супутник" на заводі "Трансвязь".

1. Виробнича площа - 972 кв. м.

2. Відсоток амортизаційних відрахувань - 6.8%

3. Вартість виробничого приміщення - 60442 руб. Ставка орендної плати у відповідності з інструкцією "Про порядок здачі в оренду та оплати нежитлових будівель на території УРСР" , затвердженої наказом Міністра комунального господарства УРСР від 13.01.1989 р. та погодженою з Держпланом УРСР і Міністерством Фінансів УРСР за 1м2 площі в місяць становить 69,5 коп. Сума орендної плати за місяць 972м2 х 0,695 руб. = 675,54 руб. за рік 675,54 х 12 = 8106 руб 48 коп. Амортизаційні відрахування (60442 х 6,8%) : 100 = 4110,06 коп.

20 грудня 1989 року сторони уклали додаткову Угоду к Договору оренди від 31 березня 1989 року. Згідно якій:

1.Завод "Трансвязь" передає кооперативу виробничий модуль площею 972 м2 та прилеглу територію в оренду на термін дії договору від 31 березня 1989 року.

2. кооператив бере в оренду вище вказаний модуль і прилеглу територію, і з згоди заводу, проводить добудову за свій рахунок.

3. Завод дає згоду на добудову кооперативом модуля за його рахунок, дозволяє кооперативу робити прибудову до модулю і внутрішню реконструкцію будівлі у відповідності з потребами виробничого процесу.

Правовідносини між сторонами виникли в період дії Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року, який є нечинним на момент вирішення спору. При розгляді вимог про визнання права власності суд застосовує норми Цивільного кодексу України 2003 року, з урахуванням норм законодавства, яке регулювало спільну діяльність на момент дії договору з 31 березня 1989 року по 01.01.1999року.

У відповідності із статтею 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно частин першої та другої статті 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

У статті 355 Цивільного кодексу України зазначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до частини першої статті 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно статті 357 Цивільного кодексу України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності (стаття 358 Цивільного кодексу України).

Аналогічна норма містяться у главах 11, 38 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року).

З матеріалів справи вбачається, що майно, яке є предметом спору, виникло в результаті спільної діяльності, тобто фактично створено спільно двома особами: заводу «Трансзвязок» та ПП кооперативом «Супутник» та не введено в експлуатацію.

На момент створення майна до 01.01.1999року законодавство України не повязувало виникнення права власності на новостворене майна з моментом його реєстрації.

Таким чином, суд дійшов висновку про виникнення у Харківського електротехнічного заводу «Трансзв'язок» і кооперативу з виробництва товарів народного споживання послуг населенню "Спутник" права спільної часткової власності на незавершеного будівництва нежитлової будови модулю літ. «А-1», яка знаходиться за адресою м. Харків, вул.. Достоєвського, 16-А.

Стаття 363. Момент переходу частки у праві спільної часткової власності до набувача за договором

1. Частка у праві спільної часткової власності переходить до набувача за договором з моменту укладення договору, якщо інше не встановлено домовленістю сторін.

2. Частка у праві спільної часткової власності за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, переходить до набувача відповідно до статті 334 цього Кодексу.

На підставі цього Договору до кооперативу з виробництва товарів народного споживання послуг населенню"Спутник" перейшла частка належна співласнику Харківського електротехнічного заводу «Трансзв'язок» незавершеного будівництва нежитлової будови модулю літ. «А-1», та знаходиться за адресою м. Харків, вул.. Достоєвського, 16-А, яка складається з легких металевих конструкцій площею 972 кв. м. вартістю 60442 руб з моменту завершення Договору від 31 березня 1989 року між сторонами, а саме з 01.01.1999 року.

Крім того, позивачем були надані докази поліпшення та реконструкції незавершеного будівництвом нежитлової будови модулю літ. «А-1», яка знаходиться за адресою м. Харків, вул.. Достоєвського, 16-А, з дозволу орендодавця на підставі висновків суб'єкту оціночної діяльності ФОП Могилевска А.О. від 06 вересня 2011 року, кооператив «Спутник» на протязі 1989-2010 рік поніс витрат на поліпшення нежитлової будівлі модулю літ. «А-1», яка знаходиться за адресою м. Харків, вул.. Достоєвського, 16-А, що визначена витратним підходом станом на 06.09.2011року з округленням складає: 1 042 300,00 гривень.

На підставі того що в створені спірного майна незавершеного будівництвом нежитлової будови модулю літ. «А-1», яка знаходиться за адресою м. Харків, вул.. Достоєвського,16-А, приймали участь Харківський електротехнічний завод «Трансзв'язок», який надав свою частку в вигляді легких металевих конструкцій площею 972 кв. м. вартістю 60442 руб, яка згідно Договору від 31.березня 1989 року перейшла до кооперативу з виробництва товарів народного споживання послуг населенню"Спутник" з 01.01.1999року. Та частки кооперативу з виробництва товарів народного споживання послуг населенню "Спутник" яка складається з поліпшення та реконструкції незавершеного будівництвом нежитлової будови модулю літ. «А-1», яка знаходиться за адресою м. Харків, вул.. Достоєвського, 16-А на загальну суму: 1 042 300,00 гривень, суд приходить к висновку, що часка кооператива «Супутник» незавершеного будівництвом нежитлової будови модулю літ. «А-1», яка знаходиться за адресою м. Харків, вул.. Достоєвського, 16-А складає 100%.

Як вбачається з матеріалів справи, договір від 31 березня діяв до 1.01.1999 р., був виконаний і не ким оспорювався. Відповідач не надав суду доказів неналежного виконання позивачем своїх обов"язків за договором.

Також, суд зазначає про відсутність підстав для застосування строків позовної давності щодо позовних вимог позивача, оскільки договір оренди від 2001 р., на який посилаються відповідач та треті особи, до 2013 року не оспорювався, а тому у позивача не було підстав для звернення до суду за захистом свого порушеного права.

На підставі викладеного вище, суд визнає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. За таких обставин, суд вважає за необхідне покласти судові витрати на позивача в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за Приватне підприємство «СПУТНИК» 61102 м. Харків, вул. Достоєвського, 16А Код право власності на частку в розмірі 100% на об'єкт незавершеного будівництвом нежитлової будови модулю літ. «А-1», яка знаходиться за адресою м. Харків, вул.. Достоєвського, 16-А.

Повне рішення складено 29.04.2015 р.

Суддя Т.С. Денисюк