РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2015 р. Справа № 906/1286/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Демянчук Ю.Г.

судді Дужич С.П. ,

судді Саврій В.А.

при секретарі судового засідання Лелех І.Ю.

за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на ухвалу господарського суду Житомирської області від 16.03.2015 р. у справі № 906/1286/14

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (м.Київ)

до Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (м.Житомир)

про стягнення 5456429,35 грн.

Розпорядженням голови Рівненського апеляційного господарського суду № 906/1286/14 від 20.04.2015 року, у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Юрчука М.І., перебуванням у відпустці судді Крейбух О.Г., внесено зміни до складу колегії суддів, окрім заміни головуючого судді, колегію суддів визначено у cкладі головуючий суддя Демянчук Ю.Г., суддя Дужич С.П., суддя Саврій В.А.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 11.11.2014 року у справі №906/1286/14 (суддя Гансецький В.П.) позовні вимоги Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради про стягнення 5456429,35 грн. задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 2058720,48 грн. інфляційних нарахувань, 2362694,28 грн. 3% річних та 59217,66 грн. судового збору. В решті позову відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 28.01.2015р. (колегія суддів у складі: Олексюк Г.Є. - головуючий, Гудак А.В., Сініцина Л.М.) рішення господарського суду Житомирської області в частині відмови у стягненні інфляційних нарахувань в сумі 1035014,59 грн. та судового збору скасовано і прийнято в цій частині нове рішення: стягнуто з Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради на користь Дочірньої компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України" 1035014,59 грн. інфляційних нарахувань та 73080 грн. судового збору за подачу позовної заяви. В решті рішення господарського суду Житомирської області від 11.11.2014р. залишено без змін.

06.03.2015р. Комунальне підприємство "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради звернулося до господарського суду Житомирської області з заявою від 05.03.15р. № 1283/16 про відстрочку виконання рішення господарського суду Житомирської області від 11.11.2014 р. та постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 28.01.2015р. до 31.12.2015р., в порядку статті 121 Господарського процесуального кодексу України (по тексту - ГПК України), у зв'язку з наявністю обставин, що ускладнюють його виконання.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 16.03.2015 року у даній справі (суддя Гансецький В.П.) заяву Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради задоволено частково та відстрочено виконання рішення господарського суду Житомирської області від 11.11.2014 р. та постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 28.01.2015р. до 01.06.2015 року.

Приймаючи вказану ухвалу місцевий господарський суд виходив з того, що доводи заявника є обґрунтованими, а обставини які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим виключними, суд вважав за доцільне відстрочити виконання рішення та постанови в даній справі.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Житомирської області від 16.03.2015 року скасувати і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні заяви про надання відстрочки виконання рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції у даній справі. Обґрунтовуючи свої вимоги, скаржник вказує на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, а саме: ст.ст. 617, 625 ЦК України, ст.ст. 218, 229 ГК України та ст.ст. 42, 43, 121 ГПК України.

Окрім того ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" зазначає, що при вирішенні питання про відстрочку виконання рішення суду, місцевим господарським судом не було враховано матеріальні інтереси обох сторін, а саме те, що позивач забезпечує галузі національної економіки і населення природним газом та є об'єктом, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави і внаслідок неналежного виконання контрагентами своїх зобов'язань перед позивачем, а в даному випадку таких як відповідач, діяльність апелянта є збитковою. Також, вказує на те, що посилання боржника на важкий фінансовий стан не є винятковою обставиною в розумінні ст. 121 ГПК України, за наявності якої можливе надання відстрочки виконання рішення.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 06.04.2015 року апеляційну скаргу прийнято до провадження у складі колегії: головуючий суддя Демянчук Ю.Г., суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г. та призначено до розгляду на 20.04.2015 року /а.с.186/.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, направив відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, залишити без змін ухвалу господарського суду Житомирської області від 16.03.2015 року у справі № 906/1286/14, оскільки вважає його законною та обґрунтованою (вх.№ 9616/15 від 16.04.2015р.)

Позивач/скаржник явку представника у судове засідання не забезпечив, надіслав суду телеграму в якій апеляційну скаргу підтримав, з підстав зазначений у ній (вх. №9783/15 від 20.04.2015р.).

Згідно частини 5 статті 106 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість ухвали місцевого господарського суду у повному обсязі і в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" № 31/13-1082 від 23.03.2015 року (вх. №989/15 від 01.04.2015 року) слід задоволити, а ухвалу господарського суду Житомирської області від 16.03.2015 року у справі №906/1286/14 скасувати, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник в обґрунтування заяви про надання відстрочки зазначає, що мають місце об'єктивні обставини які роблять неможливим виконання рішення господарського суду, а саме: перебування КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради у важкому фінансовому становищі, спричиненому, зокрема, накладенням арешту на його кошти згідно постанови відділу примусового виконання рішень ДВС України від 03.02.2014р.; наявність значної дебіторської заборгованості споживачів за спожиті послуги з теплопостачання та ГВП, яка виникла у зв'язку з неплатоспроможністю деяких верств населення.

В підтвердження винятковості обставин, що зумовлюють відстрочення виконання рішення господарського суду Житомирської області від 11.11.2014 р. та постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 28.01.2015 р. відповідач надав місцевому господарському суду ряд довідок, що на думку заявника, підтверджують відсутність фінансових засобів для погашення боргу перед Дочірньою компанією "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Також боржник просив суд врахувати, що кошти, які мають бути стягнені з підприємства за рішенням господарського суду Житомирської області від у справі №906/1286/14 - це інфляційні нарахування та 3% річних, а тому, за цими коштами стягувач не поніс жодних витрат та збитків.

До матеріалів справи долучено баланс (звіт про фінансовий стан) станом на 31.12.2014р. з якого вбачається, що збитки відповідача за 2014 рік складають 110267 тис. грн. /а.с.169/.

Відповідно до ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони господарський суд, який видав виконавчий документ, розглядає це питання і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Як вбачається з пункту 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору та інші обставини справи.

При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, а також необхідно враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Тобто, питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватись господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін і господарські суди повинні досліджувати та оцінювати як доводи позивача так і заперечення відповідача, а також дотримуватися розумно встановленого строку відстрочки.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки без обгрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

При цьому, слід також враховувати, що за змістом частини першої статті 229 ГК України та частини першої ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобов'язання боржник відповідає, хоч би його виконання стало неможливим не тільки в результаті його винних дій чи бездіяльності, а і внаслідок дії непереборної сили або простого випадку. Відповідальність боржника означає можливість стягнення за рахунок майна боржника суми невиконаного грошового зобов'язання, тобто боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання грошового зобов'язання за будь-яких обставин.

Окрім того, ч. 2 ст. 218 ГК України передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності. Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх зобов'язань контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

З огляду на викладене вище та аналізуючи матеріали справи, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду приходить до висновку про необґрунтованість задоволення місцевим судом заяви Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради про відстрочку виконання рішення, оскільки боржником не подано належних доказів, які свідчать про наявність виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а подані відповідачем документи не розцінюються колегією суддів як належні докази на підтвердження факту скрутного матеріального становища скаржника чи відсутність надходжень коштів від своїх контрагентів та населення для подальшого розрахунку перед стягувачем.

Обставини, викладені у заяві про надання відстрочки не є достатньою підставою для надання відстрочки виконання вказаних рішень, незадовільний фінансовий стан підприємства через наявність дебіторської заборгованості населення за спожиті послуги, на які, зокрема, посилався заявник, носять загальний характер, дані правовідносини є самостійними та у повній мірі стосуються обох сторін, в яких відповідач, якщо вважає, що його право порушено, може звернутись до суду та бути позивачем у справі, тому такі обставини не можуть вважатися виключними.

Крім того, боржник не надав належних доказів платоспроможності підприємства, доказів реальної можливості проведення розрахунків зі стягувачем - Дочірньою компанією "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в майбутньому. При цьому Рівненський апеляційний господарський суд враховує можливі наслідки для відповідача при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але, перш за все, враховує такі ж наслідки для стягувача при затримці виконання рішення, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, на підставі ст. 121 ГПК України, судом першої інстанції не були враховані майнові інтереси позивача, наявність інфляційних процесів, тощо. Ці обставини є однаковими для сторін, а надання переваги однієї із сторін перед іншою, є недопустимим з точки зору принципів рівності сторін в господарському процесі, оскільки невиконання протягом тривалого часу рішення суду порушує матеріальні інтереси позивача та також може призвести до негативних наслідків для нього. Поряд з цим, слід зазначити, що заборгованість відповідача перед Дочірньою компанією "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" виникла з вини відповідача, а саме через неналежне виконання Комунальним підприємством "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради взятих на себе зобов'язань.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства. Обов'язковість виконання судових рішень закріплена також у ст. 115 ГПК України.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що на державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази щодо наявності таких обставин в порядку статті 43 Господарського процесуального кодексу України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та потребує відповідного доведення заінтересованою особою з урахуванням норм статей 32, 33 Господарського процесуального кодексу України.

Проте, задовольняючи заяву боржника, господарський суд обмежився лише посиланням на передбачене ст. 121 ГПК України право сторони на відстрочку виконання судового рішення, та не навів обґрунтованих доводів, які б могли бути підставою для надання такої відстрочки, не обґрунтував необхідність відстрочки саме до 01.06.2015 року.

Таким чином, боржник не надав доказів неможливості виконати рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції, а сам по собі результат фінансової діяльності підприємства не може бути єдиною підставою для відстрочки виконання вказаних рішень.

Зважаючи на вищенаведене, судова колегія Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку про скасування ухвали господарського суду Житомирської області від 16.03.2015 року та про відмову у задоволенні заяви відповідача про відстрочку виконання рішення господарського суду Житомирської області від 11.11.2014 р. та постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 28.01.2015р. у справі № 906/1286/14, оскільки відповідач не довів наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання вказаних рішень.

Судовий збір за перегляд ухвали господарського суду Житомирської області від 16.03.2015 року в апеляційному порядку покласти на відповідача в порядку, передбаченому ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" задоволити.

Ухвалу господарського суду Житомирської області від 16.03.2015 року зі справи №906/1286/14 скасувати. Прийняти нове рішення. У задоволенні заяви Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради про відстрочку виконання рішення господарського суду Житомирської області від 11.11.2014 р. та постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 28.01.2015р. у справі № 906/1286/14 до 31.12.2015р. - відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (10014, м. Житомир, вул. Київська,48, ідентифікаційний код 35343771) на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ідентифікаційний код 31301827) судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 609,00 грн.

Господарському суду Житомирської області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Матеріали справи № 906/1286/14 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя Демянчук Ю.Г.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Саврій В.А.