РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2015Справа №910/5976/15-г

За позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"
доВідкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії "ОРАНТА"
простягнення 20062,30 грн.
Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії "ОРАНТА" суму майнової шкоди в розмірі 37648,17 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту № 15/14-Тз/О від 17.01.2014 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплатив страхове відшкодування власнику автомобіля марки «КІА» д/н ВІ5069ВО, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «ЗАЗ 1102» д/н 08077ЯН, яким скоєно ДТП, застрахована відповідачем на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс серії АС №5561769), а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування майнової шкоди покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2015 порушено провадження у справі №910/5976/15-г, розгляд справи призначено на 20.04.2015.

Представник позивача в судове засідання 20.04.2015 не з'явився, проте через відділ діловодства суду подав документи на виконання ухвали суду про порушення провадження у справі та клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Представник відповідача відзив на позов не надав, явку уповноваженого представника в судове засідання 20.04.2015 не забезпечив, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином. Ухвала суду та позовна заява надсилались відповідачу на юридичну адресу підприємства згідно відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

У відповідності з положеннями п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 №18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

З огляду на те, що ухвала суду про порушення провадження у справі від 16.03.2015 була надіслана судом за адресою відповідача, зазначеною в позовній заяві, яка збігається з адресою відповідача, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи (ст.64 ГПК України).

Також, в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке свідчить про те, що відповідачем 20.03.2015 була отримана ухвала суду від 16.03.2015, а відтак, відповідач був повідомлений про розгляд справи судом.

Оскільки відповідач не з'явився в судове засідання, не зважаючи на належне повідомлення про розгляд справи, суд на підставі ст. 75 ГПК України, розглядає справу за наявними в ній матеріалами та доказами.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 20.04.2015 року відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

17.01.2014 між ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування", як страховиком, та Коваленко Ю.В., як страхувальником, укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №15/14-Тз/О (надалі - Договір), за яким був застрахований автомобіль «КІА» д/н ВІ5069ВО.

Відповідно до відомості №9406776 про дорожньо-транспортну пригоду, 30.06.2014 року в 22 год. 30 хв. на трасі Соснівка-Кременчук-Комсомольськ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «КІА» д/н ВІ5069ВО, під керуванням Коваленко А.В. та автомобіля «ЗАЗ 1102» д/н 08077ЯН, під керуванням Похил В.Г.

Згідно з постановою Крюківського районного суду м. Кременчука у справі №537/4189/14-п (провадження № 3/537/547/2014) від 04.08.2014 Похил Віталія Григоровича визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №01-07 від 11.07.2014, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу КТЗ «КІА» д/н ВІ5069ВО на дату дослідження 11.07.2014 складає 22160,14 грн.

Враховуючи умови договору страхування та на підставі норм чинного законодавства, 31.07.2014 позивачем був складений та підписаний страховий акт №15/14-Тз/О-2, згідно з яким пошкодження транспортного засобу автомобіля «КІА» д/н ВІ5069ВО, внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 20572,30 грн. на рахунок СТО - ФОП Волік В.І.

Позивач здійснив виплату страхового відшкодування за договором страхування в розмірі 20572,30 грн. на рахунок СТО - ФОП Волік В.І., що підтверджується копією платіжного доручення №17816 від 04.08.2014.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем «ЗАЗ 1102» д/н 08077ЯН, встановлена у судовому порядку.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність будь-якої особи, яка експлуатує автомобіль «ЗАЗ 1102» д/н 08077ЯН, була застрахована Відкритим акціонерним товариством Національною акціонерною страховою компанією "ОРАНТА" на підставі договору (полісу) серії АС №5561769 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вказаним договором (полісом серії АС №5561769) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50000,00 грн. та встановлена франшиза в розмірі 510,00 грн.

Отже, відповідач є особою на яку полісом АС №5561769 покладено обов'язок з відшкодування шкоди завданої під час експлуатації автомобіля на час спірної ДТП.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний, зокрема, прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до ВАТ НАСК "ОРАНТА" з претензією №3/к від 28.08.2014 про виплату страхового відшкодування в сумі 20572,30 грн., однак відповідач відповіді на претензію не надав, суму страхового відшкодування не виплатив.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

При цьому, за умовами п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, який перейшов до позивача, а також визначені полісом серії АС №5561769, розміри лімітів відповідальності) та франшизи (510,00 грн.), суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 20062,30 грн.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, як і не надав доказів часткової або повної сплати заявленої до стягнення суми.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з покладенням судового збору на відповідача, в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії "ОРАНТА" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7д, ідентифікаційний код 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154; ідентифікаційний код 33908322) суму страхового відшкодування у розмірі 20062,30 грн. (двадцять тисяч шістдесят дві гривні 30 коп.) та судовий збір у розмірі 1827,00 грн. (одну тисячу вісімсот двадцять сім гривень 00 коп.)

3. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення 22.04.2015

Суддя О.А. Грєхова