ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.04.15р. Справа № 904/3470/15

За позовом Державного підприємства "Виробниче об'єднання "Південний машинобудівний завод імені Макарова", м. Дніпропетровськ

до

відповідача-1: Первинної профспілкової організації Незалежної профспілки гірників України Державного підприємства "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод О.М. Макарова", м. Дніпропетровськ

відповідача-2: Головного управління юстиції в Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

відповідача-3: Дніпропетровського міського управління юстиції, м. Дніпропетровськ

про визнання незаконним використання найменування

Суддя Крижний О.М.

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» звернулося до господарського суду з позовом, у якому просить заборонити використання найменування позивача - «Державне підприємство «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» (скорочено: «ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова») у назві Відповідача - Первинної профспілкової організації Незалежної профспілки гірників України Державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» та зобов'язати відповідача виключити зі свого найменування - Первинна профспілкова організація Незалежної профспілки гірників України Державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» найменування позивача - «Державне підприємство «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» (скорочено: «ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова»).

Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що відповідач без дозволу Державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова», всупереч вимогам ст.90 Цивільного кодексу України використовує його найменування. Також позивач зазначає, що використовуючи назву «Державне підприємство «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» та виступаючи від імені всіх працівників відповідач вводить в оману як працівників підприємства так і інших громадян, оскільки відповідач представляє не інтереси всіх працівників підприємства а лише 5-10 членів профспілки, серед яких невідомо взагалі чи є працівники позивача. В свою чергу на підприємстві протягом багатьох років діє Первинна профспілкова організація Державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова», яка нараховує близько 14,5 тис. членів профспілки - працівників підприємства.

Від позивача надійшла заява про вжиття заходів до забезпечення позову.

Розглянувши матеріали справи, заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з заявою про вжиття заходів до забезпечення позову, в якій просить заборонити Дніпропетровському міському управлінню юстиції проведення всіх дій по легалізації первинних профспілкових організацій, що використовують найменування позивача.

Заява про вжиття заходів до забезпечення позову обґрунтована тими обставинами, що на звернення позивача про необхідність виключення найменування Державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» з назви відповідача та повідомленням про подання позову до суду у випадку невиконання вказаної вимоги, відповідачем було зазначено, що в такому випадку він прийме декілька послідовних рішень про реорганізацію профспілкової організації шляхом приєднання до інших профспілкових організацій зі всеукраїнським статусом, однак найменування позивача у будь-якому випадку залишиться в назві профспілкової організації.

Позивач зазначає, що через декілька днів після цього до нього надійшов лист про утворення Первинної профспілкової організації "Всеукраїнської професійної спілки "Захист справедливості" Державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова». Тобто, дійсно відповідачем прийнято рішення про реорганізацію профспілки шляхом приєднання до іншої профспілкової організації зі всеукраїнським статусом - "Всеукраїнської професійної спілки "Захист справедливості" замість Незалежної профспілки гірників України.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, оцінивши наведені доводи суд дійшов висновку про задоволення даної заяви виходячи з наступного.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно зі статтею 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову": заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості (п. 3 постанови пленуму).

Суд зазначає, що у випадку прийняття відповідачем рішення про реорганізацію профспілкової організації, про що зазначає позивач, вказана обставина зробить виконання можливого рішення (у випадку прийняття судом рішення про задоволення позовних вимог) утрудненим, оскільки для реального виконання рішення позивачеві або ж державному виконавцеві буде необхідно звертатися до суду з заявою про заміну боржника у виконавчому провадженні. І до прийняття такого судового рішення виконання наказу господарського суду буде неможливим. А у випадку знаходження матеріалів справи поза межами господарського суду (наприклад, у Вищому господарському суді України у випадку касаційного оскарження), заява про заміну стягувача не може бути розглянута до повернення матеріалів справи до суду незважаючи на набрання рішенням законної сили після прийняття постанови судом апеляційної інстанції.

Також, при розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує положення міжнародного договору, а саме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що передбачає право на справедливий суд. Під терміном справедливий судовий розгляд розуміється у тому числі забезпечення реального виконання рішення, на що Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу держав - членів Ради Європи. Обов'язок забезпечення механізмів реалізації права на справедливий суд покладено на держави - учасниці. Одним з механізмів забезпечення реального виконання можливого рішення суду є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. Тому вжиття обраних судом заходів до забезпечення позову відповідає вимогам статті 6 Конвенції та зобов'язанням, взятим на себе Україною щодо забезпечення права на справедливе судочинство та виконання судових рішень.

Крім цього, згідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту": кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

За таких обставин суд вбачає підстави для вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони Дніпропетровському міському управлінню юстиції здійснювати легалізацію реорганізації відповідача-1. При цьому суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст. 16 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" на відміну від інших громадських об'єднань передбачена процедура не реєстрації, а легалізації, яка по-суті полягає як у включенні профспілки до реєстру об'єднань громадян, що згідно Закону України "Про громадські об'єднання" має назву Реєстр громадських об'єднань. При цьому Закон України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" не вирізняє окремо терміни початкова легалізація чи внесення змін до відомостей щодо профспілки, зазначаючи вказані процеси одним терміном.

Також суд вважає, що вжиті заходи до забезпечення позову не порушують права відповідача, оскільки у випадку, якщо під час судового розгляду буде встановлено правомірність використання відповідачем найменування позивача, вжиті заходи до забезпечення позову будуть скасовані відповідно до ст.68 Господарського процесуального кодексу України, і відповідач зможе завершити процес реорганізації. А вжиття заходів до забезпечення позову не зупиняє і не припиняє діяльність відповідача, пов'язану з виконанням функцій професійної самоврядної організації.

Вжиття у такий спосіб заходів забезпечення позову не призведе до обмеження поточної діяльності відповідача-1, забезпечить фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, є адекватним заявленим вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Державного підприємства "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" про вжиття заходів до забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити Дніпропетровському міському управлінню юстиції здійснювати легалізацію (внесення відомостей до Реєстру громадських об'єднань) щодо первинних профспілкових організацій, що використовують найменування позивача - "Державне підприємство "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" (скорочене найменування: "ДП "ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова").

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття - 28.04.2015 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня її прийняття.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Учасники судового процесу мають право звернутися до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Ухвала як виконавчий документ підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", та може бути пред'явлена до виконання - до 29.04.2016 року.

Стягувач: Державне підприємство "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" (49047, м. Дніпропетровськ, вул. Криворізька, 1, ідентифікаційний код 14308368).

Боржник: Дніпропетровське міське управління юстиції (49004, м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 56, ідентифікаційний код 33275904).

Суддя О.М. Крижний