ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"28" квітня 2015 р. Справа № 903/764/14

За заявою підприємця ОСОБА_1, м.Зміїнець, Волинська область

про розстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області

по справі № 903/764/14

за позовом Волинської обласної спілки споживчих товариств, м. Луцьк

до відповідача: підприємця ОСОБА_1, с. Зміїнець, Волинська область

про стягнення 28 080 грн. 00 коп. неустойки

Суддя Шум М. С.

за участю представників сторін:

від стягувача: Данилік Ф. Я.

від боржника: н/з

Суть спору: заявник - підприємець ОСОБА_1 звернувся в господарський суд Волинської області із заявою від 09.04.2015 року про розстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 23.09.2014 №903/764/14 рівними частинами, щомісячно з дня постановлення відповідної ухвали суду.

В обґрунтування заяви боржник зазначає, про складну фінансову ситуацію у зв'язку з безробіттям та відсутністю додаткового заробітку.

Ухвалою суду від 16.04.2015 року (з врахуванням ухвали про виправлення описки від 17.04.2015 року) розгляд заяви призначено на 22.04.2015 року, заявника зобов'язано уточнити прохальну частину заяви із зазначенням сум та строку розстрочки виконання рішення. Відповідні уточнення надіслати на адресу стягувача; стягувача зобов'язано надати суду пояснення по суті заяви.

Ухвалою суду від 22.04.2015 року розгляд справи відкладено.

Заявник на виконання вимог ухвал суду від 16.04.2015 року, 22.04.2015 року подав додаткові пояснення від 27.04.2015 року в яких просить розстрочити виконання рішення суду у справі №903/764/14 по 1 000 грн. 00 коп. щомісячно з дня постановлення відповідної ухвали. До пояснень долучено докази їх надіслання на адресу стягувача.

В додаткових поясненнях боржник зазначає, що його заробіток за місяць становить приблизно 3 000 грн. 00 коп., а тому просить розстрочити виконання рішення суду у даній справі по 1 000 грн. 00 коп. щомісяця. На підтвердження викладеного до матеріалів справи долучено довідку про пенсію та довідку про заробітну плату ОСОБА_1

Розгляд справи підприємець ОСОБА_1 просить проводити без його участі.

Стягувач в поясненнях від 21.04.2015 року №134/1, додаткових поясненнях від 27.04.2015 року та в судовому засіданні в задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду у справі №903/764/14 просить відмовити.

При цьому зазначає, що боржником не зазначено виняткових обставин, які ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим. Крім того, підприємець ОСОБА_1 продовжує здійснювати господарську діяльність на Завокзальному ринку облспоживспілки, торговельне місце від металоконструкції не звільнив, сплачує орендну плату за інше торговельне місце.

Представник стягувача також просить врахувати суд ту обставину, що облспоживспілка здійснює господарську діяльність, має зобов'язання щодо здійснення різних платежів в т. ч. щодо сплати за оренду землі на якій розміщене торговельне місце, яке займає металоконструкція боржника, неотримання коштів протягом тривалого проміжку часу істотно погіршує фінансове становище стягувача.

Згідно ст.121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи утруднюють його виконання, а тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст.43 ГПК України і за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його виконання, має право розстрочити виконання рішення. Тобто, до заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Згідно п.п.7.1.1, 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" (із наступними змінами та доповненнями) господарський суд на підставі ст.121 ГПК України має право за заявою сторони або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, змінити спосіб та порядок його виконання.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 21.11.2012р. у справі №5008/437/2012, від 10.08.2011р. у справі №14/83.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

З наведеного випливає, що розстрочка виконання судового рішення пов'язується із об'єктивними, непереборними, виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Рішенням господарського суду Волинської області від 23.09.2014 року №903/764/14 стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Волинської обласної спілки споживчих товариств 28 080 грн. 00 коп. неустойки, 1 827 грн. 00 коп. в повернення витрат по сплаті судового збору, а всього: 29 907 грн. 00 коп. (двадцять дев'ять тисяч дев'ятсот сім грн. 00 коп.).

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.01.2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

28.01.2015 року господарським судом Волинської області видано наказ №903/764/14-1.

Боржник просить розстрочити виконання зазначеного рішення суду по 1 000 грн. 00 коп. щомісяця. При цьому, зазначає, що його заробіток становить приблизно 3 000 грн. 00 коп. на місяць. До матеріалів справи долучено довідку Головного управління ПФУ у Волинській області про отримання пенсії ОСОБА_1 за період з листопада 2014 року по квітень 2015 року по 1 577 грн. 28 коп. щомісяця та довідку, видану ПП «ТД» Во-Електрик» про заробітну плату ОСОБА_1 за період з жовтня 2014 року по березень 2015 року по 1 500 грн. 00 коп. щомісяця.

Суд зазначає, що розстрочка виконання рішення можлива за наявності непереборних, виключних обставин.

Заявник не надав суду доказів в підтвердження реальної загрози його банкрутства, а також на надав інших доказі(документів), які б свідчили про відсутність активів (майна), на які можливо було б звернути стягнення.

Крім того, стягувач долучив до матеріалів справи банківські виписки на підтвердження здійснення боржником проплат за оренду іншого торговельного місця, підприємець ОСОБА_1 продовжує здійснювати господарську діяльність.

Боржник в погашення заборгованості згідно рішення суду у даній справі будь-яких коштів не сплатив.

Отже, в даному випадку суд вважає, що посилання на складне фінансове становище за змістом ст.121 ГПК України не є обставинами, котрі ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим у встановленим господарським судом спосіб, а відтак не виступають підставою для розстрочки виконання рішення суду.

Частиною 2 ст.218 ГК України визначає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Згідно ч.4 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Враховуючи вищевикладені обставини, набрання рішенням законної сили і обов'язковість його виконання, той факт, що боржником не доведено винятковості обставин об'єктивної неможливості виконати рішення суду, враховуючи майновий стан сторін, негативні наслідки для стягувача при затримці виконання рішення, господарський суд дійшов висновку, що заява підприємця ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 23.09.2014 року у справі №903/764/14 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 121 ГПК України, господарський суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви підприємця ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 23.09.2014 року у справі №903/764/14 за позовом Волинської обласної спілки споживчих товариств до підприємця ОСОБА_1 про стягнення 28 080 грн. 00 коп. неустойки по 1 000 грн. 00 коп. щомісяця відмовити.

Заявник не обмежений правом на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Суддя М. С. Шум