ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.04.2015 р. Справа№ 914/929/15

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашко М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного підприємства "ОККО-Бізнес", м.Львів

до відповідача Rage Power LTD, London EC1M 3JP, UK

про стягнення 11 691 493,00 доларів США, що еквівалентно 273 510 787,24 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Павлова А.А. - представник (довіреність №3-30/15 від 30.03.2015р.);

від відповідача не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду Львівської області знаходиться справа за позовом Приватного підприємства "ОККО-БІЗНЕС" до "Rage Power LTD" стягнення стягнення 11 691 493,00 доларів США, що еквівалентно 273 510 787,24 грн.

Ухвалою суду від 23.03.2015р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 01.04.2015р. Ухвалою суду від 01.04.2015р. розгляд справи відкладено на 22.04.2015р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити повністю з підстав зазначених у позовній заяві, на виконання вимог ухвали суду подав клопотання (вх.№16735/15 від 22.04.2015р.) про долучення до матеріалів справи документів перелічених у вказаному клопотанні.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив. Станом на 22.04.2015р. від відповідача відзив, клопотання, заяви, докази витребувані судом на адресу суду не надходили.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку зупинити провадження у справі.

При прийнятті ухвали суд виходить з наступного.

Відповідач - Rage Power LTD є нерезидент - юридична особа Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, що знаходиться за адресою: 3rd floor, 49 Farrington road, London EC1M 3JP, UK.

Відповідно до ст.123 ГПК України іноземні суб'єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов'язки, що і суб'єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Стаття 22 ГПК України визначає, що сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході

судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому цим Кодексом порядку, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом.

Стаття 19 Закону України „Про міжнародні договори України" визначає, що чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

У справах за участю нерезидентів для передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном господарськими судами застосовується Конвенція про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.65р., яка була імплементована в національне законодавство Законом України від 19.10.2000р. №2052-III і набрала чинності для України з 26.11.2000р.

Відповідно до Закону України „Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" №2052-III від 19 жовтня 2000 року Верховна Рада України постановила приєднатися від імені України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, укладеної 15 листопада 1965 року в м. Гаага.

Відповідно до ст.2 Конвенції кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов'язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6.

Кожна Держава організовує Центральний Орган згідно із своїм правом.

Згідно із ст.3 Конвенції орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей.

До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Cтаттею 15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 1965), встановлено, що якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції, і якщо відповідач не з'явився, то судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що

a) документ був вручений у спосіб, передбачений внутрішнім правом запитуваної Держави для вручення документів, складених у цій країні, особам, які перебувають на її території,

b) документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією,

і що, в кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.

Кожна Договірна Держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови:

a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією,

b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців,

c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Відповідне доручення про вручення документів за кордоном складається судом у формі прохання згідно з додатком до Інструкції. Заповненню з урахуванням приписів пунктів 6.2.1 і 6.2.2 Інструкції підлягають дві частини формуляра: „Прохання" і „Короткий виклад документа".

Якщо формуляр складається українською мовою, то його обов'язково необхідно супроводжувати перекладом французькою чи англійською мовами або мовою запитуваної держави.

Доручення щодо вручення документів за кордоном надсилаються безпосередньо до Центрального органу іноземної держави, визначеного запитуваною державою згідно зі статтею 2 Конвенції, або через Міністерство юстиції України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність повідомити у належній формі відповідно до вимог Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 1965).

Відповідно до ч.1 ст.79 господарського процесуального кодексу України України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Згідно із ч.3 ст.79 господарського процесуального кодексу України господарський суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення.

Керуючись ст.ст. 22, 79, 86, 123, 124, 125 ГПК України, Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 1965), з метою забезпечення своєчасного повідомлення у належній формі іноземного учасника судового процесу про час і місце розгляду справи суд, -

У Х В А Л И В:

1. Зупинити провадження у справі №914/929/15 за за позовом Приватного підприємства "ОККО-БІЗНЕС" до "Rage Power LTD" стягнення стягнення 11 691 493,00 доларів США, що еквівалентно 273 510 787,24 грн. у зв'язку із зверненням з проханням до компетентного органу Великобританії про вручення відповідачу судових та позасудових документів.

2. Позивачу - надати докази перебування відповідача в Державному реєстрі країни його реєстрації станом на 2015р.; у випадку сплати відповідачем заявленої до стягнення заборгованості повністю або частково надати належні докази (платіжні доручення або виписки банку); провести звірку взаєморозрахунків, підписаний обома сторонами акт звірки надати суду; явка повноважного представника обов'язкова.

3. Відповідачу - надати нормативно та документально обґрунтований відзив на позовну заяву, докази в підтвердження обставин викладених у ньому; докази перебування відповідача в Державному реєстрі країни його реєстрації станом на 2015р.; у випадку сплати заявленої до стягнення заборгованості повністю або частково надати належні докази (платіжні доручення або виписки банку); провести звірку взаєморозрахунків, підписаний обома сторонами акт звірки надати суду; вжити заходів для добровільного врегулювання спору; явка повноважного представника обов'язкова.

4. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Суддя Петрашко М.М.