РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2015Справа №910/2363/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-монтажна компанія «ЕРА»

про стягнення 222 963,21 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Родич С.В. - довіреність №06/01-14 від 01.06.2015 року;

від відповідача: Терехова А.О. - довіреність б/н від 06.05.2015 року;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Київський маргариновий завод» звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-монтажна компанія «ЕРА» про стягнення 222 963,21 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо оплати боргу згідно умов Угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.08.2013 року.

З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 222 963,21 грн. - суми основного боргу, 4 459,00 грн. - судового збору.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.02.2015 року порушено провадження по справі та призначено розгляд справи на 17.03.2015 року.

26.02.2015 року через відділ діловодства суду від представника позивача надійшли документи по справі.

17.03.2015 року через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 17.03.2015 року оголошено перерву до 01.04.2015 року.

В судовому засіданні 01.04.2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

В судовому засіданні 01.04.2015 року представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив суд в їх задоволенні відмовити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 01.04.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.09.2009 року між Публічним акціонерним товариством «Київський маргариновий завод» (далі по тексту - позивач, замовник, сторона-2) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Проектно-монтажна компанія «ЕРА» (далі по тексту - відповідач, підрядник, сторона-1) укладено Договір підряду №297/2009/ГП (далі по тексту - Договір підряду), за умовами якого Відповідач зобов'язався на свій ризик виконати за завданням Замовника певну роботу на умовах Договору, а саме: улаштування підлогової стяжки та мозаїчної плитки, монтажу гіпсокартонових конструкцій та оздоблювальні роботи сантехнічних вузлів адміністративно-побутового корпусу Замовника за адресою: м. Київ, проспект Науки, 3, а Замовник зобов'язувався прийняти та оплатити виконану Підрядником роботу.

В Додатку № 1 до Договору підряду (Протокол узгодження договірної ціни на роботи) Сторони узгодили, що вартість Договору становить 1800000,00 гривень, і сплачується Замовником поетапно. Крім того Сторонами до Договору було укладено локальний кошторис № 2-1-1 станом на 14.09.2009 р.

На виконання умов Договору підряду позивач сплатив відповідачу 1 687 870,00 грн., що підтверджується наступними документами:

- 431 250,00 грн. за платіжним дорученням №4505від 14.09.2009 р.;

- 100 000, грн. за платіжним дорученням №4687 від 23.09.2009 р.;

- 331 250,00 грн. за платіжним дорученням №4789 від 28.09.2009 р.;

- 431 250,00 грн. за платіжним дорученням №4993 від 06.10.2009 р.;

- 100 000,00 грн. за платіжним дорученням №5157 від 13,10.2009 р.;

- 100 000,00 грн. за платіжним дорученням №5193 від 14.10.2009 р.;

- 194 120,00 грн. за платіжним дорученням №5268 від 20.10.2009 р.

Відповідач повернув Позивачу отримані від останнього кошти в сумі - 1 244 999,99 грн..

31.08.2013 року між Позивачем та Відповідачем укладено Угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог (далі по тексту - Угода), за умовами якої відповідач визнав, що станом на 31 серпня 2013 року має перед позивачем заборгованість за Договором підряду 297/2009/ГП від 10.09.2009 року в розмірі 222 963,20 грн.

04.12.2013 року позивачем на адресу відповідача направлено претензію-вимогу про повернення 222 963,21 грн. боргу за Договором підряду 297/2009/ГП від 10.09.2009 року протягом 7 календарних днів з моменту отримання цієї претензії. Претензія отримана відповідачем 11.12.2013 року, проте претензія залишилася без відповіді, а заборгованість неоплачена.

Однак, як слідує з матеріалів справи, внаслідок порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення грошових коштів (боргу), відповідно до умов Договору підряду та Угоди, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 222 963,20 грн.

На підтвердження позовних вимог позивач надав суду підписаний між сторонами Акт звірки взаємних розрахунків, згідно якого станом на 31.08.2013 року відповідач визнав перед позивачем заборгованість в розмірі 222 963,21 грн., на підтвердження іншого суду не надано жодних доказів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідач в порушення умов Договору підряду та Угоди не повернув на користь позивача грошові кошти в розмірі 222 963,21 грн., та має перед позивачем заборгованість в розмірі 222 963,21 грн.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 222 963,21 грн. - суми основного боргу, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-монтажна компанія «ЕРА» (03069, м. Київ, ВУЛИЦЯ ЗАЛОМОВА, будинок 1, квартира 82, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» (03039, м. Київ, ПРОСПЕКТ НАУКИ, будинок 3, ) 222 963 (двісті двадцять дві тисяч дев'ятсот шістдесят три) грн. 21 коп. - суми основного боргу, 4 459 (чотири тисячі чотириста п'ятдесят дев'ять) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 07.04.2015 року.