КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2015 р. Справа№ 911/1881/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від позивача: Корчинський Б.І.- представник;

Від відповідача: ОСОБА_3-представник;

розглянувши апеляційну скаргу Васильківської міської ради Київської області

на рішення Господарського суду Київської області від 02.03.2015

у справі № 911/1881/14 (суддя Лутак Т.В.)

за позовом Васильківської міської ради Київської області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

про внесення змін до договорів,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2014 року позивач звернувся до Господарського суду Київської області з позовом про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок № 107 від 29.01.2004 та № 83 від 20.11.2003, а саме встановлення розміру ставки орендної плати 8,0 % від оціночної вартості землі у відповідності до рішення Васильківської міської ради Київської області від 12.12.2012 № 03.01-33п/ч-VI.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що відповідач ухиляється від вчинення дій, спрямованих на внесення змін до договорів оренди земельних ділянок № 107 від 29.01.2004 і № 83 від 20.11.2003 та приведення умов зазначених договорів до вимог чинного законодавства.

Рішенням Господарського суду Київської області від 02.03.2015 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Васильківська міська рада Київської області звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення по цій справі та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до довідки про автоматичний розподіл справ між суддями апеляційну скаргу Васильківської міської ради Київської області у справі № 911/1881/14 передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В, суддів Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.03.2015

апеляційну скаргу Васильківська міська рада Київської області прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 09.04.2015.

08.04.2015 через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні 09.04.2015 оголошено перерву до 28.04.2015.

В судовому засіданні 28.04.2015 сторони надали свої пояснення по справі.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 20.11.2003 між сторонами укладено договір оренди земельної ділянки (надалі - договір № 1), за умовами якого позивач надає в оренду, а відповідач приймає земельну ділянку загальною площею 0,9252 га, розміщену на землях, що знаходяться на території Васильківської міської ради по АДРЕСА_1 для розміщення цеху по обробці листового металу.

Грошова оцінка земельної ділянки - 614 980, 44 грн. (п. 1.1 договору № 1).

Відповідно до п. 1.2 договору № 1 термін дії цього договору до 02.10.2004 з дня підписання.

Згідно з п. 2.1 договору № 1 орендна плата сплачується відповідачем щомісячно до 30 числа кожного місяця з дня державної реєстрації договору оренди в розмірі 768, 73 грн. Річна орендна плата 1,5 % - 9 224, 71 грн.

Пунктом 2.4 договору № 1 передбачено, що визначена сума орендної плати є незмінною протягом наступного року, починаючи з 1 січня.

Відповідно до п. 2.6 договору № 1 позивач має право вимагати відповідного збільшення орендної плати, якщо в результаті зміни законодавства України, розмір земельного податку став більшим за орендну плату.

Згідно з п. 3.2 договору № 1 сторони зобов'язуються виконувати всі вимоги, викладені в статтях 22, 23, 24 Закону України "Про оренду землі".

Пунктом 6.6 договору № 1 передбачено, що цей договір припиняється в разі закінчення строку, на який було укладено договір, розірвання договору оренди, згідно із ст. 28 Закону України "Про оренду землі", придбання відповідачем земельної ділянки у власність, примусового викупу (вилучення) земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності, ліквідація юридичної особи, яка є орендарем.

Зміна, припинення, поновлення, розірвання цього договору проводиться у відповідності з вимогами розділу V Закону України "Про оренду землі".

В подальшому, сторони уклали додаткову угоду № 1 від 31.12.2004 до договору оренди земельної ділянки № 83 від 20.11.2003, відповідно до якої сторони дійшли згоди продовжити термін дії договору оренди від 20.11.2003 № 83 на 25 років та викладено договір оренди земельної ділянки (договір № 1) у відповідній редакції.

Дана додаткова угода № 1 від 31.12.2004 до договору № 1 зареєстрована Васильківським відділом Київської філії Центру ДЗК від 12.01.2005 за № 83.

29.01.2004 між сторонами укладено договір оренди земельної ділянки (надалі - договір № 2), за умовами якого позивач надає в оренду, а відповідач приймає земельну ділянку загальною площею 0,124 га, розміщену на землях, що знаходяться на території Васильківської міської ради по АДРЕСА_1 для розміщення складу шерсті.

Грошова оцінка земельної ділянки - 82 422, 80 грн. (п. 1.1 договору № 2).

Відповідно до п. 1.2 договору № 2 термін дії цього договору до 25.11.2004 з дня підписання.

Згідно з п. 2.1 договору № 2 орендна плата сплачується відповідачем щомісячно до 30 числа кожного місяця з дня державної реєстрації договору оренди в розмірі 103, 03 грн. Річна орендна плата 1,5 % - 1 236, 34 грн.

Пунктом 2.4 договору № 2 передбачено, що визначена сума орендної плати є незмінною протягом наступного року, починаючи з 1 січня.

Відповідно до п. 2.6 договору № 2 позивач має право вимагати відповідного збільшення орендної плати, якщо в результаті зміни законодавства України, розмір земельного податку став більшим за орендну плату.

Згідно з п. 3.2 договору № 2 сторони зобов'язуються виконувати всі вимоги, викладені в статтях 22, 23, 24 Закону України "Про оренду землі".

Пунктом 6.6 договору № 2 передбачено, що цей договір припиняється в разі закінчення строку, на який було укладено договір, розірвання договору оренди, згідно із ст. 28 Закону України "Про оренду землі", придбання відповідачем земельної ділянки у власність, примусового викупу (вилучення) земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності, ліквідація юридичної особи, яка є орендарем.

Зміна, припинення, поновлення, розірвання цього договору проводиться у відповідності з вимогами розділу V Закону України "Про оренду землі".

В подальшому, сторони уклали додаткову угоду № 1 від 31.12.2004 до договору оренди земельної ділянки № 107 від 29.01.2004, відповідно до якої сторони дійшли згоди продовжити термін дії договору оренди від 29.01.2004 № 107 на 25 років та викласти договір оренди земельної ділянки (договір № 2) у відповідній редакції.

12.12.2012 Васильківською міською радою Київської області прийнято рішення № 03.01-33п/ч-VI "Про встановлення розмірів річної орендної плати за землю", яким встановлено розмір річної орендної плати за земельну ділянку при укладенні додаткової угоди № 2 до договору оренди № 83 від 20.11.2003 та додаткової угоди № 2 до договору оренди № 107 від 29.01.2004 ПП ОСОБА_4 в розмірі 8,0 % нормативної грошової оцінки і доручено міському голові укласти додаткову угоду № 2 до договору оренди № 83 від 20.11.2003 та додаткову угоду № 2 до договору оренди № 107 від 29.01.2004 згідно чинного законодавства.

Відповідно до витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 16.01.2014, наданих Управлінням Держкомзему у Васильківському районі Київської області, нормативно грошова оцінка земельної ділянки, що передана відповідачу в оренду за договором № 1 становить 1 407 784, 32 грн., а земельної ділянки, що передана відповідачу в оренду за договором № 2 - 188 678, 40 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач листами № 155 від 14.12.2010 та № 520/09-29 від 18.07.2013 звертався до відповідача з вимогами щодо необхідності укладення додаткових угод до договору № 1 та договору № 2 про зміну річної орендної ставки за користування земельними ділянками. Копії зазначених листів залучені до матеріалів справи.

Враховуючи те, що відповідач на вищезазначені звернення позивача позитивно не відреагував, останній звернувся до суду з вимогами про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок № 107 від 29.01.2004 та № 83 від 20.11.2003, а саме встановлення розміру ставки орендної плати 8,0 % від оціночної вартості землі у відповідності до рішення Васильківської міської ради Київської області від 12.12.2012 № 03.01-33п/ч-VI.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди.

Згідно з ст. 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Однією з істотних умов договору оренди є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ст. 15 Закону України "Про оренду землі").

Згідно з ст. 21 Закону України "Про оренду землі" (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Питання сплати податку на землю та оплати орендної плати за користування земельною ділянкою з 01.01.2011 регулюється виключно Податковим кодексом України.

Пунктом 288.1 статті 288 Податкового кодексу України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Строки внесення орендної плати встановлені в ст. 287 Податкового кодексу України.

Системний аналіз наведених законодавчих приписів свідчить про те, що законодавством врегульовано межі розміру річної орендної плати за землю, що не може бути нижчим 3 % та більшим 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та строки внесення орендної плати за землю.

Згідно з ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Статтею 188 Господарського кодексу України регулюється порядок зміни та розірвання господарських договорів і передбачено право заінтересованої сторони передати спір на вирішення суду у разі, якщо сторони договору не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу.

Таким чином, нормами чинного законодавства передбачено можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках встановлених договором або законом.

Оскільки сторонами в договорах оренди земельних ділянок № 107 від 29.01.2004 та № 83 від 20.11.2003 (п. 12 договорів) передбачена можливість збільшення розміру орендної плати, а орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, тому законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Пунктом 2.19 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" передбачено, що у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд внести зміни до договорів оренди земельних ділянок № 107 від 29.01.2004 та № 83 від 20.11.2003, а саме встановити розмір ставки орендної плати 8,0 % від оціночної вартості землі у відповідності до рішення Васильківської міської ради Київської області від 12.12.2012 № 03.01-33п/ч-VI.

Так, рішенням Господарського суду Київської області від 13.08.2014 у справі № 911/2144/14 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Васильківської міської ради Київської області про визнання дій протиправними та скасування рішення позов задоволено, визнано незаконним рішення Васильківської міської ради Київської області від 12.12.2012 № 03.01-33п/ч-VI "Про встановлення розмірів річної орендної плати за землю" в частині встановлення Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 розміру річної орендної плати за земельну ділянку при укладенні додаткової угоди № 2 до договору оренди № 83 від 20.11.2003 та додаткової угоди № 2 до договору оренди № 107 від 29.01.2004 у розмірі 8 % нормативної грошової оцінки.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.10.2014 рішення господарського суду Київської області від 13.08.2014 у справі № 911/2144/14 скасовано та прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено.

Разом з тим, у мотивувальній частині постанови Київського апеляційного господарського суду від 07.10.2014 у справі № 911/2144/14 визначено, що рішення Васильківської міської ради Київської області від 12.12.2012 № 03.01-33п/ч-VI не було оприлюднене в друкованих засобах масової інформації після його прийняття, а отже, в сили ч. 5 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" не набрало чинності, відповідно воно не може породжувати правові наслідки та визнаватися незаконним, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог в частині визнання рішення Васильківської міської ради Київської області від 12.12.2012 № 03.01-33п/ч-VI незаконним відмовлено.

В обгрунтування своєї позиції, викладеної в апеляційній скарзі, скаржник послався на те, що в процесі розгляду справи судом першої інстанції ним були подані доповнення до позовної заяви, а саме заява про збільшення позовних вимог.Між тим, з візуального вивченння та співвставлення першої позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог вбачається, що їх прохальні частини є абсолютно ідентичними.

Відповідно до вимог ч.2 ст.35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановленні рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті сами сторони.

Тобто, з наведеного вбачається, що вказаною постановою суду апеляційної інстанції встановлено саме факт ненабрання чинності рішенням Васильківської міської ради Київської області від 12.12.2012 № 03.01-33п/ч-VI за результатами здійсненої судом правової (юридичної) оцінки наявних у матеріалах справи документів.

З огляду на те, що позивачем у прохальній частині позовної заяви визначено вимогу про внесення змін до договорів № 1 та № 2 у відповідності до рішення Васильківської міської ради Київської області від 12.12.2012 № 03.01-33п/ч-VI, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки рішення Васильківської міської ради Київської області від 12.12.2012 № 03.01-33п/ч-VI не набрало чинності, відповідно воно не породжує для сторін взаємних прав і обов'язків та не тягне за собою юридичних наслідків, а відтак і не може бути підставою для внесення змін до договорів оренди земельних ділянок № 107 від 29.01.2004 та № 83 від 20.11.2003.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які грунтуються на належних та допустимих доказах.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що рішення у даній справі прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та відповідністю висновків, викладених в рішенні, дійсним обставинам справи, тому рішення є законним та обґрунтованим. Підстав для скасування або зміни вказаного рішення та задоволення апеляційної скарги колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не знаходить.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Васильківської міської ради Київської області залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Київської області від 02.03.2015 у справі № 911/1881/14 залишити без змін.

Матеріали справи № 911/1881/14 повернути Господарському суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко