ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

( про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню )

"21" квітня 2015 р.Справа № 15/254-06

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі -Омельченко К.А.

розглянувши матеріали справи

за позовом ДКП КГ "Харківкомуночиствод" м. Харків
до ДП "Завод ім.В.О. Малишева", м. Харків
про стягнення 6252,65 грн.
за участю сторін:

заявник - Жаворонкова Г.С., Коваль В.І

стягувач - Капустник Ю.О.

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд рішенням від 05.09.2006 року у справі за № 15/254-06 стягнув з Державного підприємства завод імені В.О. Малишева (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, р/р 0089, ХЦО ПІБ України, МФО 351458, код 14315629) на користь Державного каналізаційного підприємства каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод" (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 2, р/р 80 в ВАТ "ІПБ", МФО 351878, код 03361715) 6252,65 грн. основного боргу, 102,00 грн. держмита та 118,00 грн. судових витрат.

Надав відстрочку виконання рішення суду на 3 місяці.

На виконання рішення суду видано наказ на примусове виконання.

В квітні 2015 року Державне підприємство «Завод ім. В.О. Малишева», (боржник) звернувся до господарського суду із заявою про визнання наказу господарського суду Харківської області від 19.09.2006 р. по справі № 15/369-06 таким, що не підлягає виконанню на підставі ч.4 ст. 117 ГПК України.

Господарським судом Харківської області було прийнято заяву до розгляду. Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.04.2015 р. по справі № 15/254-06 було призначено розгляд заяви ДП «Завод ім. В.О. Малишева» на 16.04.2015 р. о 10:15. год.

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 16.04.2015 року до 21.04.2015 року.

21.04.2015 р. до канцелярії суду від представника боржника надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів в обґрунтування вимог заяви про визнання наказу Господарського суду Харківської області від 19.09.2006 року по справі № 15/254-06 таким, що не підлягає виконанню та документи згідно додатку.

Суд, розглянувши надані документи вирішив за можливе прийняти їх та долучити до матеріалів справи.

У судовому засіданні, яке відбулося 21.04.2015 р., представник боржника (заявника) підтримав заяву про визнання наказу господарського суду Харківської області від 19.09.2006 по справі № 15/254-06, таким, що не підлягає виконанню, у повному обсязі.

Представником стягувача у судовому засідання були подані заперечення проти задоволення заяви боржника.

Представник Комінтернівського відділу ДВС у судове засідання призначене на 21.04.2015 р. не з'явився, про причину неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлявся судом належним чином.

Боржник в обґрунтування своєї заяви посилався на те, що відповідно до Закону України «Про деякі питання заборгованості підприємств обороно-промислового комплексу - учасників Державного концерну «Укроборонпром» та забезпечення їх стабільного розвитку» заборгованість за судовим наказом була списана, що встановлено в ході розгляду справи № 5023/10655/11 в якій брали участь ДП «Завод ім. В.О. Малишева» та КП «Харківводоканал».

Стягувач проти задоволення заяви заперечував посилаючись на те, що стягувачем списання не проводилося , оскільки форма акту звірки підписаного між ДП «Завод ім. В.О. Малишева» та КП «Харківводоканал» не відповідає вимогам законодавства.

Згідно положень ст.ст. 4-3, 33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи достатність часу, наданого позивачеві та відповідачеві для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.4 ст. 117 ГПК України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом вже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

19.09.2006 року господарським судом Харківської області на виконання рішення господарського суду від 05.09.2006 року по справі № 15/254-06 було видано наказ про стягнення з ДП «Завод ім. В.О. Малишева» на користь ДКП КГ «Харківкомуночиствод» 6472,65 грн., з яких: основна заборгованість в сумі 6252,65 грн., держмито в сумі 102,00 грн. та судові витрати в сумі 118,00 гривень.

Відповідно до матеріалів справи загальна сума заборгованості ДП «Завод ім. В.О. Малишева» перед стягувачем станом на 01.09.2012 року становила 18722634,67 грн. в тому числі 151852,34 грн. судових витрат.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про деякі питання заборгованості підприємств обороно-промислового комплексу - учасників Державного концерну «Укроборонпром» та забезпечення їх стабільного розвитку» підлягають списанню заборгованість підприємств оборонно-промислового комплексу (встановлена судовими рішеннями та реструктуризована) за надані їм послуги з водопостачання та водовідведення перед суб'єктами господарювання, що надають послуги з водопостачання та водовідведення, яка виникла станом на 01.09.2012 року і не сплачена станом на дату набрання чинності цим Законом, а також заборгованість (у тому числі встановлена судовими рішеннями та реструктуризована) з пені, штрафних та фінансових санкцій (3 відсотки річних та індекс інфляції), які були нараховані підприємствам обороно-промислового комплексу на заборгованість за природний газ та послуги з його транспортування, теплову енергію, електричну енергію та надані послуги з водопостачання та водовідведення станом на 01.09.2012 року і не сплачені станом на дату набрання чинності цим Законом;

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону списання заборгованості (у тому числі з пені, штрафних та фінансових санкцій) відповідно до цієї статті здійснюється підприємствам оборонно-промислового комплексу відповідними суб'єктами господарювання, які здійснюють постачання природного газу та електричної енергії за регульованим тарифом, оптовим постачальником електричної енергії, підприємствами, що виробляють електричну енергію, Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та її дочірніми компаніями (підприємствами), а також суб'єктами господарювання, які постачають теплову енергію, надають послуги з водопостачання та водовідведення (далі - учасники процедури списання), у такому порядку:

1) обсяг заборгованості (у тому числі реструктуризованої) визначається з урахуванням вимог законодавства з питань інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, документів та розрахунків і списується учасниками процедури списання у сумах, що обліковуються в бухгалтерському обліку таких учасників, враховуючи у тому числі суми пені, штрафних санкцій, 3 відсотки річних та індекс інфляції на дату списання;

2) для списання заборгованості кожен учасник процедури списання утворює комісію з питань списання заборгованості, до складу якої обов'язково входять керівник підприємства як голова комісії та головний бухгалтер і яка визначає обсяг та період виникнення заборгованості, що підлягає списанню, у розрізі контрагентів;

3) списання заборгованості проводиться на підставі взаємно погоджених актів звіряння учасників процедури списання, в яких зазначаються обсяг та період виникнення заборгованості, що підлягає списанню;

4) датою списання заборгованості є дата підписання взаємно погоджених актів звіряння учасниками процедури списання;

5) у разі якщо у статутному капіталі підприємства - учасника процедури списання 50 і більше відсотків акцій (часток, паїв) належить державі, взаємно погоджений акт погоджується органом, уповноваженим управляти таким підприємством.

На виконання вимог Закону, між Комунальним підприємством "Харківводоканал" та Державним підприємством «Завод імені В. О. Малишева» було підписано акти звіряння заборгованості з урахуванням штрафних санкцій, 3% річних, інфляції, судових витрат, індексації, що обліковувалась станом на 01.09.2012 і не сплачена станом на 30.10.2012. Акти звіряння заборгованості погоджено з органом управління майном Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» - Державним концерном «Укроборонпром» про що свідчить відповідний підпис та печатка на актах.

Враховуючи приписи п.4 ч.2 ст.2 Закону України «Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну «Укроборонпром» та забезпечення їх стабільного розвитку» заборгованість боржника перед стягувачем є списаною з моменту (з дати) підписання такого акту.

При цьому боржник зазначає, що факт списання заборгованості підтверджується ухвалою господарського суду Харківської області від 18.01.2013 року по справі № 5023/10655/11 та постановою Вищого Господарського суду України по справі № 5023/10655/11 від 23.04.2013 року якими вимоги стягувача до боржника в сумі 18570782,33 були відхилені під час розгляду справи про банкрутство ДП «Завод ім. В.О. Малишева». На підтвердження того, що сума заборгованість встановлена рішенням господарського суду Харківської області по справі 15/254-06 входить до вищезазначеної суми, факт списання якої встановлено ухвалою господарського суду Харківської області по справі № 5023/10655/11 від 18.01.2013 р. заявником було надано копію заяви КП «Харківводоканал» по справі №5023/10655/11 про визнання вимог кредиторів. В свою чергу заперечення стягувача ґрунтуються на обставинах, що були викладені ним в касаційній скарзі по справі № 5023/10655/11, які були досліджені Вищим господарським судом України та відхилені постановою від 23.04.2013 року.

Відповідно до ч.3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Статтею 117 ГПК України передбачено, що господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Господарський суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і виносить ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви господарський суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за наказом, а також витребувати наказ.

Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Таким чином, однією з підстав визнання наказу таким, що не підлягає виконанню є той факт, що обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням.

Приймаючи до уваги той факт, що в суму заборгованості боржника перед кредитором не включені судові витрати в сумі 102 грн. та 118 грн. витрат на іформараційно-технічне забезпечення судового процесу, що підтверджується актами звірки, які сплачені кредитором за подання позовів та стягнуті з боржника за судовими рішеннями та щодо яких норми ст.2 Закону України «Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" не розповсюджуються, суд в цій частині - відмовляє.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 22, 33, 86, 117 ГПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ДП «Завод ім. В.О. Малишева» про визнання наказу господарського суду Харківської області від 19.09.2006 по справі № 15/254-06 задовольнити частково.

Визнати наказ господарського суду Харківської області від 19.09.2006 р. по справі №15/254-06 в частині стягнення з ДП «Завод ім. В.О. Малишева» основної заборгованості в сумі 6252,65 грн. таким, що не підлягає виконанню.

В іншій частині вимог відмовити.

Суддя Л.С. Лаврова
ухвала підписана 24.04.2015 року.