РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2015Справа №910/26588/14

За позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна»

до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державне підприємство «Підприємство Надержинщинської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України у Полтавській області (№ 65)»

про відшкодування шкоди в розмірі 4 920,17 грн.

Суддя Нечай О.В.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва надійшли позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (далі - позивач) до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (далі - відповідач) про відшкодування шкоди в розмірі 4 920,17 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.12.2014 р. було порушено провадження у справі № 910/26588/14, розгляд справи призначено на 14.01.2015 р.

24.12.2014 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про залучення до участі у справі третьої особи та відзив на позовну заяву.

У судове засідання 14.01.2015 р. представник позивача з'явився та подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 01.12.2014 р. про порушення провадження у справі № 910/26588/14 позивач виконав.

У судове засідання 14.01.2015 р. представник відповідача не з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 01.12.2014 р. про порушення провадження у справі № 910/26588/14 відповідач виконав.

Розглянувши у судовому засіданні 14.01.2015 р. клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі третьої особи, суд задовольнив вищезазначене клопотання.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.01.2015 р. було залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державне підприємство «Підприємство Надержинщинської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України у Полтавській області (№ 65)» та призначено у даній справі судову автотоварознавчу експертизу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.01.2015 р. провадження у справі № 910/26588/14 було зупинено до проведення експертизи та отримання висновку експерта.

12.02.2015 р. до відділу діловодства господарського суду міста Києва надійшов лист від заступника директора Київського НДІ судових експертиз з клопотанням судового експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи, разом з матеріалами справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.02.2015 р. провадження у справі № 910/26588/14 було поновлено, задоволено клопотання судового експерта Київського НДІ судових експертиз, витребувано додаткові матеріали, необхідні для проведення експертизи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.02.2015 р. провадження у справі № 910/26588/14 було зупинено.

26.03.2015 р. до господарського суду міста Києва з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи № 910/26588/14 без висновку експерта.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.03.2015 р. провадження у справі було поновлено, розгляд справи призначено на 15.04.2015 р.

У судове засідання 15.04.2015 р. представники учасників судового процесу не з'явились.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІЛТА» (далі - страхувальник) та Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (далі - позивач) було укладено Договір добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків №250572226.13 (далі - Договір), відповідно до якого позивачем були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля «Пежо», державний номерний знак АА 8642 МЕ.

Баклицький С.В. 25.09.2013 р. о 17 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Мітсубісі», державний номерний знак 170879, в с. Мачухи Полтавського району по вул. В.Грека, рухаючись заднім ходом, не переконався в безпеці маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Пежо», державний номерний знак АА 8642 МЕ, під керуванням водія Михайлик А.М., що призвело до пошкоджень транспортних засобів.

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 14.10.2013 р. Баклицького С.В. було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Позивачем було складено та підписано страховий акт № 112423 від 09.04.2014р., згідно з яким пошкодження автомобіля марки «Пежо», державний номерний знак АА 8642 МЕ, внаслідок ДТП, яка сталась 25.09.2013 р. об 17 год. 30 хв. с. Мачухи Полтавського району по вул. В.Грека, визнано позивачем страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 5 920,17 грн.

Відповідач заперечує проти позову, зазначаючи про те, що позивачем було тільки погоджено намір виплатити страхове відшкодування, без його фактичної виплати.

Суд не погоджується за даною позицією відповідача, з огляду на наступне.

Позивачем було укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю «ІЛТА» Акт взаємозаліку (узгодження) виплат страхового відшкодування і страхових платежів № 1 (далі - Акт).

З Додатку № 1 до Акту вбачається зарахування страхового відшкодування в розмірі 5 920,17 грн. по автомобілю «Пежо» д.н.з. АА 8642 МЕ.

Згідно з п. 5 зазначеного Акту даний акт набуває чинності з моменту його підписання сторонами і є підставою для проведення бухгалтерських записів.

Відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 203 Господарського кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Отже, на підставі страхового акту № 112423 від 09.04.2014 р. позивачем було фактично здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 5 920,17 грн., шляхом підписання зі своїм страхувальником вищезазначеного Акту.

Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат (затрат) переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Мітсубісі», державний номерний знак 170879, на момент скоєння вищезазначеної ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська охоронно-страхова компанія» (далі - відповідач), згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/4924086.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, на підставі вищезазначених норм та у зв'язку з укладенням Полісу № АВ/4924086 відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну страхувальником майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля «Мітсубісі», державний номерний знак 170879.

Враховуючи те, що цивільно-правову відповідальність власника автомобіля марки «Мітсубісі», державний номерний знак 170879, на момент скоєння вищезазначеної ДТП було застраховано відповідачем, що підтверджується Полісом № АВ/4924086, відповідач згідно з статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України "Про страхування" зобов'язаний в межах ліміту відповідальності виплатити страхове відшкодування позивачу.

У своєму письмовому відзиві відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у зв'язку з відсутністю у матеріалах справи листа вигодонабувача щодо погодження виплати страхового відшкодування страхувальнику позивача.

Суд не погоджується з даною позицією відповідача, з огляду на наступне.

Статтею 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено вичерпний перелік підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування, а саме підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є:

- навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов'язані з виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров'я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону;

- вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону);

- невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди;

- неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на вищенаведене, відсутність згоди вигодонабувача на виплату страхового відшкодування страхувальнику або на рахунок СТО для відновлення транспортного засобу не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

У відповідності до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Полісом № АВ/4924086 встановлено франшизу в розмірі 1000,00 грн.

Позивачем враховано франшизу, встановлену Полісом № АВ/4924086, при визначенні розміру позовних вимог.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 4 920,17 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, будинок 145; ідентифікаційний код: 23734213) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (01054, м. Київ, вул. Воровського, будинок 33; ідентифікаційний код: 16285602) страхове відшкодування в розмірі 4 920 (чотири тисячі дев'ятсот двадцять) грн. 17 коп. та судовий збір в розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Повне рішення складено 20.04.2015 р.

Суддя О.В. Нечай