ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"23" квітня 2015 р. Справа № 918/218/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Качура А.М., розглянувши матеріали справи за позовом Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі

до відповідача Приватного малого підприємства "Вікторія"

про стягнення 13 907 грн. 78 коп.

Представники:

Від позивача: Антонюк Ю.Ю. (довіреність від 29 жовтня 2014 року);

Від відповідача: не з'явився;

Статті 20, 22, 91, 93 ГПК України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених ст. 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до ст. 81-1 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом до Приватного малого підприємства "Вікторія" про стягнення 13 907 грн. 78 коп. переплати пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що внаслідок видачі відповідачем недостовірної довідки про заробітну плату для обчислення пенсії Остапчуку А.О. було здійснено неправильне її нарахування та виплату, що завдало шкоди бюджету Пенсійного фонду України і бюджету держави.

06 квітня 2015 року відповідачем подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення розгляду касаційної скарги у кримінальній справі № 564/1265813-к.

Розглянувши вказане клопотання суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

В якості доказу розгляду касаційної скарги у кримінальній справі № 564/1265813-к відповідачем надано суду копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 листопада 2014 року про залишення без руху касаційної скарги захисника Нікіфорова Віктора Анатолійовича на вирок Костопільського районного суду Рівненської області від 06 травня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 13 серпня 2014 року щодо Швидкої Людмили Едуардівни.

Враховуючи викладене господарський суд зазначає, що відповідачем не надано суду належних доказів розгляду касаційної скарги у кримінальній справі № 564/1265813-к.

Разом з тим суд наголошує, що підставою для зупинення провадження у справі в порядку статті 79 ГПК України може зокрема слугувати неможливість розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Разом з тим, на думку суду, матеріали справи містять достатньо доказів необхідних для розгляду господарської справи № 918/218/15 по суті, суд не вбачає підстав для зупинення провадження у справі № 918/218/15 відтак в задоволенні вказаного клопотання про зупинення провадження у справі слід відмовити.

17 квітня 2015 року відповідачем подано до суду відзив на позов відповідно до змісту якого ПМП "Вікторія" просить суд в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з'явився, разом з тим 17 квітня 2014 року відповідачем подано до суду заяву відповідно до змісту якої відповідач просить суд розгляд справи здійснювати за відсутності представника ПМП "Вікторія".

Враховуючи викладене та те, що за висновками суду, наявні у матеріалах справи документи достатні для вирішення спору по суті, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до наявного в матеріалах справи вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 06 травня 2014 року у справі № 564/1265/13-к, який залишений без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 13 серпня 2014 року, Костопільським районним судом Рівненської області було визнано винною Швидку Людмилу Едуардівну у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 366 Кримінального кодексу України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 510 (п'ятсот десять) грн. із позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням органазаціно-розпорядчих функцій строком до двох років.

Вказаним вироком було встановлено, що Швидка Л.Е., працюючи на посаді директора ПМП "Вікторія", і виконуючи організаційно - розпорядчі та адміністративно - господарчі функції, тобто будучи службовою особою, 24.11.2011 року склала завідомо неправдивий документ, а саме довідку № 4 про заробітну плату Чупринської І.П. за період з 01 лютого по 24 грудня 1999 року на загальну суму 1 779,56 грн., для обчислення пенсії, засвідчила дану довідку своїм підписом та мастичною печаткою ПМП "Вікторія".

Крім того, у вказаний час Швидка Л.Е. внесла завідомо неправдиві відомості до трудової книжки серії АВ № 078865 на ім'я Чупринської І.П., а саме запис № 1 від 01.02.1999 р. про прийняття Чупринської І.П. на роботу в ПМП "Вікторія" фасувальницею товару згідно наказу № 4 від 01.02.1999 р. та запису № 2 від 24.12.1999р. про звільнення Чупринської І.П. з роботи за статтею 38 КЗпП України за власним бажанням, згідно наказу № 18 від 24.12.1999 р., завіривши записи власним підписом та мастичною печаткою ПМП "Вікторія", хоча Чупринська І.П. в ПМП "Вікторія" не працювала, грошових коштів за вказаний період від підприємства не отримувала.

Зазначені неправдиві документи передала для Остапчука А.О. (чоловіка Чупринської І.П.), в результаті чого останньому Управлінням Пенсійного фонду України в Костопільському районі незаконно була нарахована та виплачена пенсія в разі втрати годувальника, Остапчук (Чупринської) І.П. померлої внаслідок загального захворювання за період з жовтня 2011 по січень 2012 року на двох утриманців в сумі 3 372,78 грн. (три тисячі триста сімдесят дві гривні сімдесят вісім копійок) та за період з лютого по вересень 2012 року на трьох утриманців в сумі 10 535 грн. (десять тисяч п'ятсот тридцять п'ять гривень).

Таким чином, Швидка Л.Е. обернула на користь Остапчука А.О. грошові кошти Пенсійного фонду України, спричинивши при цьому державі в особі Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі матеріальну шкоду на загальну суму 13 907,78 грн. (тринадцять тисяч дев'ятсот сім гривень сімдесят вісім копійок).

Згідно частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду у спосіб зокрема відшкодування збитків та інших способів відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 1 ГПК України, до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів мають право звертатися підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Як встановлено судом з матеріалів позовної заяви, позивачем заявлено вимоги до Приватного малого підприємства "Вікторія" про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок видачі недостовірних документів.

Положеннями статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов'язків є зокрема завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відшкодування шкоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльність особи; шкідливого результату такої поведінки - збитків (шкоди), їх наявності та розміру; причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. За відсутності б хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не наступає.

Згідно із частиною 1 статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

В частині 2 статті 17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зазначено, що довідки про заробітну плату видаються підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Відповідно до пункту 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (затвердженого Постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 р. № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. за № 1566/11846), в редакції, чинній на момент видання довідки № 4 від 24.11.2011 р., для обчислення пенсії подається довідка про заробітну плату (дохід) особи, яка видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або державними архівними установами.

Згідно зі статтею 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення", органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів і відшкодовують її.

Згідно зі статтею 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Підприємницькі товариства, кооперативи відшкодовують шкоду, завдану їхнім учасником (членом) під час здійснення ним підприємницької або іншої діяльності від імені товариства чи кооперативу.

Згідно з наданою позивачем довідки № 82/04 від 15 січня 2013 року Управлінням пенсійного фонду України в Костопільському районі здійснено Остапчуку Андрію Олександровичу пенсійні виплати в сумі 13 907,78 грн.

Як встановлено судом, видана відповідачем довідка про заробіток для обчислення пенсій на ім'я Остапчука А.О. містила недостовірні відомості, що спричинило при цьому державі в особі Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі матеріальну шкоду на загальну суму 13 907,78 грн.

Отже, з огляду на викладене, суд зазначає, що в діях відповідача наявний склад порушення умов пенсійного законодавства, внаслідок чого завдано шкоди державі, від імені якої виступають органи Пенсійного фонду України (протиправна поведінка відповідача - подання недостовірної довідки; шкода - нарахування пенсії в сумі 13 907,78 грн.; причинний зв'язок - нарахування пенсії на основі недостовірних документів; вина відповідача - вина посадової особи (директора) відповідача встановлена вироком Костопільського районного суду Рівненської області у справі № 564/1265/13-к).

Доказів сплати відповідачем матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок видачі недостовірних документів, в розмірі 13 907,78 грн. суду не надано.

Щодо посилань відповідача на відсутність в матеріалах справи акту перевірки органу пенсійного фонду яким встановлено борг відповідача перед позивачем суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1.2. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 р. № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 р. за № 64/8663) слідує, що ця Інструкція визначає процедуру стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Слід зазначити, що позивачем заявлено позов про стягнення з відповідача шкоди завданої їхнім працівником під час виконання ним своїх службових обов'язків, відтак застосування положень вказаної інструкції для спірних відносин даної справи є помилковим.

Разом з тим відповідач зазначає, що актом зустрічної перевірки № 283 від 04 жовтня 2012 року підтверджується достовірність документів наданих ПМП "Вікторія" для призначення пенсії Остапчуку А.О.

Вказані твердження відповідача судом оцінюються критично, оскільки наданий відповідачем акт складений 04 жовтня 2012 року, тоді як вирок Костопільського районного суду Рівненської області яким встановлено складення посадовою особою відповідача завідомо неправдивого документу датується 06 травня 2014 року.

Враховуючи вищенаведене, положення статті 33 ГПК України, в силу яких кожна сторона доводить ті обставини, на які вона посилається, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 1, 12, 33, 34, 43, 44, 49, 82-5, Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного малого підприємства "Вікторія" (35000, Рівненська область, місто Костопіль, провулок Чубинського, буд. 10, ) на користь управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі (35000, Рівненська область, місто Костопіль, вулиця Грушевського 34а, ) 13 907 (тринадцять тисяч дев'ятсот сім) грн. 78 коп. переплати пенсії.

3. Стягнути з Приватного малого підприємства "Вікторія" (35000, Рівненська область, місто Костопіль, провулок Чубинського, буд. 10, ) в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) 00 коп.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

повне рішення складено 24 квітня 2015 року

Суддя Качур А.М.