ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" квітня 2015 р.Справа № 916/887/13

За скаргою Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" на дії Управління державної казначейської служби України у м. Іллічівську Одеської області по справі № 916/887/13

Позивач: Державне підприємство "Іллічівський морський торговельний порт"

Відповідачі: Іллічівська міська рада Одеської області;

Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго"

Про скасування рішення, визнання відсутнім права користування

Суб'єкт оскарження: Управління державної казначейської служби України у м. Іллічівську Одеської області

Суддя РОГА Н.В.

Представники сторін:

Від скаржника: Перейма Д.О. - згідно довіреності № 62 від 25.12.2014 р.

Від Іллічівської міської ради Одеської області: не з'явився.

Від ПАТ "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго": не з'явився.

Від суб'єкта оскарження: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: До господарського суду Одеської області надійшла скарга Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" (далі - ДП "ІМТП") на дії Управління державної казначейської служби України у м. Іллічівську Одеської області (далі - УДКСУ у м. Іллічівську Одеської області). Скарга розглядається в порядку ст. 121-2 ГПК України.

Рішенням господарського суду Одеської області від 19.12.2013р. позовні вимоги Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" задоволені частково: скасовано рішення Іллічівської міської ради Одеської області від 17.07.2009р. №575/15-У, з урахуванням змін, внесених рішенням Іллічівської міської ради Одеської області від 10.06.2011р. №77/21-УІ, в частині передачі ВАТ "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" земельної ділянки площею 0,0024 га, а також стягнуто з Іллічівської міської ради Одеської області на користь Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" витрати по сплаті судового збору у сумі 1 147 грн.

Крім того, у частині позовних вимог Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" про визнання відсутнім у Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" права користування земельними ділянками загальною площею 0,0024га (кадастрові номери :03:001:8006, :03:001:8005, :03:001:8004, :03:001:8003, :03:001:8002, :03:001:8001) провадження у справі припинено.

Додатковим рішенням господарського суду Одеської області від 20.02.2014р. стягнуто з Іллічівської міської ради Одеської області на користь Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" витрати на проведення судової інженерно-технічної експертизи у сумі 15 000 грн.

08 січня 2014р. та 03 березня 2014р. на виконання вищезазначених рішень господарським судом видано відповідні накази.

23 березня 2015р. до господарського суду Одеської області надійшла скарга ДП "ІМТП" на дії УДКСУ у м. Іллічівську Одеської області, відповідно до якої скаржник просить суд визнати протиправними дії УДКСУ у м. Іллічівську Одеської області, які полягають у поверненні без виконання наказів господарського суду Одеської області № 916/887/13 від 08 січня 2014р. та від 03 березня 2014р., а також зобов'язати УДКСУ у м. Іллічівську Одеської області прийняти до виконання наказ господарського суду Одеської області № 916/887/13 від 08.01.2014р. та наказ господарського суду Одеської області № 916/887/13 від 03.03.2014р. і безспірно списати з Іллічівської міської ради Одеської області на користь ДП "ІМТП" витрати по сплаті судового збору в сумі 1 147 грн., та 15 000 грн. витрат на проведення судової інженерно-технічної експертизи.

В обґрунтування скарги ДП "ІМТП" зазначає, що 26 грудня 2014р. скаржник звернувся до УДКСУ у м. Іллічівську Одеської області з заявою № 1273/20.1-13-3951 щодо примусового виконання наказів господарського суду Одеської області від 08 січня 2014р. та від 03 березня 2014р. по справі № 916/887/13, що підтверджується фіскальним чеком та описом вкладення.

11 березня 2015р. на адресу ДП "ІМТП" надійшов лист УДКСУ у м. Іллічівську Одеської області від 10 березня 2015р. № 02-29/67, яким відповідні накази господарського суду Одеської області були повернуті без виконання у зв'язку з пропущенням строку пред'явлення їх до виконання, а також у зв'язку з тим, що у УДКСУ у м. Іллічівську не відкрито рахунків Іллічівської міської ради.

Скаржник вважає такі дії УДКСУ у м. Іллічівську Одеської області незаконними, посилаючись на те, що орган державної казначейської служби, виконуючи рішення суду, діє в межах Закону України "Про виконавче провадження" з особливостями, визначеними Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно з ч.2. ст..3 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до п. 15 Постанови Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011р. "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників", дії органів казначейства з виконання виконавчих документів можуть бути оскаржені до казначейства або суду. При цьому у даній нормі права не вказано до якого суду оскаржуються дії органів казначейства та не визначено порядок такого оскарження. Виконання рішення, ухвали, постанови господарського суду є невід'ємною частиною судового процесу, що унеможливлює порушення нового провадження за скаргою на дії органу стягнення.

Згідно ст.121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом 10 днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скаржник зазначає, що відповідні скарги подаються до суду, який видав виконавчий документ. Зазначене знайшло своє відображення у постанові Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003р. № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження".

Крім того, скаржник зазначає, що відповідно до ч.4 ст. 82 Закон України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Скаржник також зазначає, що відповідно до ст. 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно п. 1 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845, цей Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення).

Пунктом 3 Порядку визначено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до п. 24 вищезазначеного Порядку стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку. При цьому, у п. 9 згаданого Порядку визначений вичерпний перелік підстав для повернення виконавчого документа, а саме, виконавчий документ повертається стягувачеві у разі, коли виконавчий документ: не підлягає виконанню органом Казначейства; подано особою, що не має відповідних повноважень; пред'явлено до виконання з пропущенням установленого строку; видано або оформлено з порушенням установлених вимог; рішення про стягнення коштів не набрало законної сили, крім випадків, коли судове рішення про стягнення коштів допущено до негайного виконання в установленому законом порядку; суми коштів, зазначених у судовому рішенні про стягнення коштів, повернуті стягувачеві за поданням органу, що контролює справляння надходжень бюджету, або за рахунок таких коштів виконано грошові зобов'язання чи погашено податковий борг стягувача перед державним або місцевим бюджетом; відсутній залишок невідшкодованого податку на додану вартість, узгоджений із стягувачем; стягувач відмовився від виконання виконавчого документа або відкликав його без виконання; наявні інші передбачені законом випадки.

Скаржник зазначає, що в зазначеному пункті не значиться, як підстава для відмови, відсутність рахунків, з яких вбачалось би можливим здійснити безспірне списання грошових коштів.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" визначено строк пред'явлення виконавчого документа до виконання один рік.

Згідно ст. 255 Цивільного кодексу України якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції. Письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв'язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

Скаржник зазначає, що в розумінні ст. 255 Цивільного кодексу України, ДП "ІМТП", звернувшись 26 грудня 2014р. до УДКСУ у м. Іллічівську з заявою щодо примусового виконання судових наказів, не пропустило строк пред'явлення судових наказів від 08.01.2014 року та від 03.03.2014 року № 916/887/13 до виконання, оскільки відповідний строк закінчується 08.01.2015р. та 03.03.2015р.

На підставі зазначеного, ДП "ІМТП" просить суд визнати протиправними дії УДКСУ у м. Іллічівську Одеської області, які полягають у поверненні без виконання наказів господарського суду Одеської області № 916/887/13 від 08 січня 2014р. та від 03 березня 2014р., а також зобов'язати УДКСУ у м. Іллічівську Одеської області прийняти до виконання наказ господарського суду Одеської області № 916/887/13 від 08.01.2014р. та наказ господарського суду Одеської області № 916/887/13 від 03.03.2014р. і безспірно списати з Іллічівської міської ради Одеської області на користь ДП "ІМТП" витрати по сплаті судового збору в сумі 1 147 грн., та 15 000 грн. витрат на проведення судової інженерно-технічної експертизи.

Розглянув матеріали скарги, керуючись чинним законодавством України, суд дійшов до такого висновку:

Згідно ст.121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом 10 днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до ст.115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов язковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом Украни "Про виконавче провадежння".

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення господарського суду Одеської області від 19.12.2013р. по справі № 916/887/13, 08 січня 2014р. було видано наказ про стягнення з Іллічівської міської ради Одеської області на користь Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" витрат по сплаті судового збору у сумі 1 147 грн.

Крім того, на виконання додаткового рішення господарського суду Одеської області від 20.02.2014р. по справі № 916/887/13, 03 березня 2014р. було видано наказ про стягнення з Іллічівської міської ради Одеської області на користь Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" витрати на проведення судової інженерно-технічної експертизи у сумі 15 000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно ч. 4 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Орган Державної казначейської служби, виконуючи рішення суду, діє в межах Закону України "Про виконавче провадження" з особливостями, визначеними Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, згідно п. 1 якого цей Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення).

Пунктом 3 Порядку визначено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Як вбачається з матеріалів справи, рахунки Іллічівської міської ради Одеської області за кодом , з яких вбачалося б можливим здійснити безспірне списання грошових коштів, у Управлінні державної казначейської служби України у м. Іллічівську Одеської області відсутні.

За таких обставин, на думку суду, відсутні підстави для задоволення скарги Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" на дії Управління державної казначейської служби України у м. Іллічівську Одеської області, які полягають у відмові від виконання рішення суду та у поверненні без виконання наказів господарського суду Одеської області № 916/887/13 від 08.01.2014р. та від 03.03.2014р.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарги Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" на дії Управління державної казначейської служби України у м. Іллічівську Одеської області по справі № 916/887/13 - відмовити.

Суддя Н.В. Рога