ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2015 р.Справа № 904/810/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання П'ятак А.С.

розглянувши справу

за позовом Приватне підприємство "ЕЛЕКТРОМОНТАЖ -МУ-3"
до ТОВ "НМУ Електропівденмонтаж" м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників сторін:

позивача - Корнєєв А.М. за дов. (після перерви не з"явився)

відповідача - Бойчук В.І., директор (після перерви не з"явився)

ВСТАНОВИВ:

Розглядається вимога ПП "Електромонтаж-МУ-3", м.Дніпродзержинськ до ТОВ "НМУ Електропівденмонтаж", м. Харків про стягнення грошових коштів у розмірі 108 491,77 грн.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у письмовому відзиві.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 11.03.2015 року до 23.03.2015 року та з 15.04.2015 року до 17.04.2015 року.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень на позов, в зв'язку з чим справа розглядається в порядку статті 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами справи.

Суд, розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне:

26 червня 2014 року між сторонами було укладено договір №2014-26-06/1, згідно умов якого субпідрядник (відповідач) зобов"язався виконати повний комплекс робіт за проектом "Капремонт трансформаторів енергоблоку ст.№8 ДТЕК Криворізька ТЕС. Трансформатор трифазний двохобмоточний Т-8 бл.№8 інв.№К4655" відповідно до п.1.2 договору.

Згідно п.3.1 сума договору становить 227 000,00 грн.

Строк виконання робіт (п.5.1 договору) початок -01.10.2014 року, закінчення 20.11.2014 року.

Для зебезпечення виконання робіт за договором позивачем згідно платіжного доручення №96 від 23.09.2014 року на користь відповідача було здійснено попередню оплату у розмірі 25 000,00 грн.

Як зазначив позивач, станом на 06.02.2015 року роботи за договором відповідачем не виконано, а тому просить суд стягнути з відповідача авансовий платіж з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних у сумі 26 983,22 грн., пеню у сумі 13 408,55 грн. (п.13.10) та 68 100,00 грн. штрафу (п.13.2).

Надаючи правову оцінку вище викладеним обставинам суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України, частиною 2 статті 20 Господарського кодексу України, одним із способів захисту права є примусове виконання обов'язку в натурі (присудження до виконання обов'язку в натурі).

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ст.846 ч.1 ЦК України).

Як встановлено судом під час розгляду справи по суті роботи відповідачем за договором №2014-26-06/1 у встановлений строк (до 20.11.2014 року) не виконано у повному обсязі.

Права замовника під час виконання роботи визначені в ст.849 ЦК України, згідно якої замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Позивач, як замовник за договором, своїми правами наданими йому ст.849 ЦК України (право відмови від договору та право на відшкодування збитків) не скористався, та, навпаки, звернувся із позовом про стягнення здійсненого на користь відповідача авансового платежу у розмірі 25 000,00 грн., що свідчить про те, що позивачем невірно обрано спосіб захисту своїх порушених прав та інтересів.

З урахуванням викладеного позов в частині стягнення авансового платежу з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних у сумі 26 983,22 грн. за договором підряду безпідставний та необгрунтований, а тому задоволенню не підлягає.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до вимог чинного законодавства України на суму попередньої оплати інфляційні та 3% річних взагалі не нараховуються.

Що стосується заявлених до стягнення пені та штрафу, то суд зазначає наступне:

Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Ч.1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За змістом ст. 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції та адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч.6. ст. 232 Господарсько Кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

П.13.2 договору встановлено, що у разі затримки виконання робіт за цим договором, або виконання робіт не у повному обсязі, що заявлені підрядником (замовником), субпідрядник сплачує підряднику неустойку у вигляді пені у розмірі 0,5% від суми невиконаних або несвоєчасно виконаних зобов"язань за кожний день прострочення.

Із наданого позивачем розрахунку пені вбачається, що сума 13 408,55 грн. розрахована позивачем з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ за 77 днів з 21.11.2014 року по 05.02.2015 року.

Крім того, п.13.2 договору встановлено, що за порушення строків виконання робіт субпідрядник (відповідач) сплачує підряднику (позивачу) штраф у розмірі 30% від суми договору протягом 5-ти банківських днів з моменту направлення підрядником відповідної письмової вимоги шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підрядника.

30% від суми договору становить 68 100,00 грн.

Письмова вимога №2 від 15.01.2015 року про перерахування суми штрафу була направлена на адресу відповідача, про що свідчать долучені до справи копії поштової квитанції та опису вкладення.

Вказана вимога відповідачем не виконана, доказів перерахування суми штрафу на рахунок позивача суду не надано.

Згідно ст.233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Окрім того, згідно ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Із наданих позивачем до справи письмових доказів вбачається, що роботи за договором відповідачем частково виконувались про що свідчить довідка про вартість виконаних робіт у листопаді 2014 року (форма КБ-3) на суму 17 782,45 грн., однак акт виконаних робіт сторонами не підписано.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що заявлена до стягнення сума пені у розмірі 13 408,55 грн. та штрафу у розмірі 68 100,00 грн. надмірно велика порівняно із збитками позивача, як замовника за договором, а тому суд, вважає за можливе на підставі ст.83 ГПК України зменшити розмір неустойки на 95% та стягнути з відповідача на користь позивача 3405,00 грн. штрафу та 670,43 грн. пені за неналежне виконання своїх зобов"язань за договором №2014-26-06/1 від 26.06.2014 року.

В решті заявлених до стягнення суми пені та штрафу слід відмовити.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 12, 22, 33, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України,суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НМУ"Електропівденмонтаж" (61035, м. Харків, вул. Каштанова, 33, ) на користь Приватного підприємства "Електромонтаж-МУ-3" (51925, м. Дніпродзержинськ, вул. Басейна,1А, 0 ) 3405,00 грн. штрафу, 670,43 грн. пені та 81,50 грн. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

В частині стягнення авансового платежу з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних у сумі 26 983,22 грн., 64695,00 грн. штрафу та 12738, 12 грн. пені -відмовити.

Повне рішення складено 22.04.2015 р.

Суддя С.А. Прохоров

справа №904/810/15