КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2015 р. Справа№ 910/16260/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Тищенко О.В.

Іоннікової І.А.

за участі представників:

від позивача: Левченко В.І. - представник;

Жекова Г.І. - представник

від відповідача: Кічак Ю.В. - представник

розглянувши в відкритому судовому засідання матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 12.01.2015 року

у справі № 910/16260/14 (Головуючий суддя: Домнічева І.О., судді: Трофименко Т.Ю. та Літвінова М.Є.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

до Державного підприємства «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім»

про стягнення 714 090,25 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.01.2015 року у справі № 910/16260/14 в задоволенні позовних вимог ПАТ «Київенерго» відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, ПАТ «Київенерго» звернулось до Київського апеляційного Господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2015 року у справі № 910/16260/14 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Київенерго» задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, без належного з'ясування всіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою Київського апеляційного Господарського суду від 09.02.2015 року апеляційну скаргу було прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 25.03.2015 року.

19.03.2015 від представника позивача надійшли письмові доповнення до апеляційної скарги, в яких апелянт підтримав вимоги апеляційної скарги.

25.03.2015 року розгляд справи було відкладено на 08.04.2015 року

Представник відповідача 06.04.2015 через відділ діловодства Київського апеляційного господарського суду надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача, просив залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

06.04.2015 та 08.04.2015 від представника позивача надійшли клопотання про витребування додаткових доказів, а саме: витребувати у Музею історії Києва докази перерахування коштів за опалення та ГВП за період з 01.01.2014 по 01.06.2014, а також витребувати у відповідача банківські виписки про рух коштів з 26.01.2014 по 22.08.2014.

Дослідивши зазначені клопотання, колегія суддів зазначає, що докази які вимагає витребувати позивач не спростовують наявності форс мажорних обставин, а позивач не довів належними та допустимими доказами необхідності витребування зазначених доказів, у зв'язку з чим колегія суддів відхиляє зазначені клопотання у зв'язку з необґрунтованістю.

Через відділ документального забезпечення Київського апеляційного Господарського суду від Публічного акціонерного товариства «Київенерго» 08.04.2015 надійшло клопотання про виклик спеціаліста, а саме Директора Музею історії міста Києва, який розміщений в тому ж приміщенні, що й відповідач, для надання пояснень по справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду 08.04.2015 продовжено строк вирішення спору, задоволено клопотання позивача про виклик Директора Музею історії міста Києва та відкладено розгляд справи на 21.04.2015.

Директор Музею історії міста Києва з'явився у судове засідання 21.04.2015 та надав усні пояснення щодо обставин справи, він зазначив, що у період дії форс мажорних обставин Музей історії міста Києва перераховував кошти відповідачу за послуги опалення та ГВП, однак зазначені кошти сплачувались не за послуги отримані в період дії форс мажорних обставин, а сплачувались на погашення заборгованості яка виникла у період до 26.01.2015.

У судовому засіданні 21.04.2015 оголошено перерву до 22.04.2015.

У судове засідання 22.04.2015 представники сторін з'явились, надали пояснення по суті спору, представник відповідача надав для огляду наказ відповідача № 38 від 23.08.2014 про відновлення роботи з 23.08.2014.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» та Державним підприємством «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» було укладено Договір на постачання теплової енергії у гарячій воді від 14.01.2000 № 1532528 (надалі - Договір).

Згідно з пп. 2.2.1. та 2.3.1. Договору і відповідно до законодавства України позивач постачає теплову енергію у вигляді гарячої води для потреб: опалення та вентиляції - в період опалювального сезону, гарячого водопостачання - протягом року, в кількості та в обсягах, згідно з Додатком 1 до Договору, а відповідач зобов'язаний своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії.

Нарахування відповідачу за теплову енергію здійснюється, відповідно до п. 5.1. Договору та звертання-доручення про укладення Договору, по приладах обліку за тарифами, встановленими і затвердженими постановами Національної комісії регулювання електроенергетики України та Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України.

На підставі п. 5 Додатку 4 до Договору відповідач зобов'язаний щомісячно з 12 по 15 число самостійно отримувати у районному відділі теплозбуту табуляграму фактичного споживання теплової енергії за звітний період, акт звірки на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки повертає у РВТ), та рахунок, куди включені вартість теплової енергії на поточний місяць з урахуванням остаточного сальдо розрахунків на початок розрахункового періоду.

Положеннями п. 2 Додатку 4 до Договору сторони погодили, що відповідач оплачує до початку розрахункового місяця вартість, заявленої у Договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період.

Позов мотивовано тим, що відповідач свої зобов'язання за зазначеним Договором не виконав належним чином, внаслідок чого за період з 01.01.2014 по 01.06.2014 виникла заборгованість за використану теплову енергію, яка становить 586 105,71 грн., що підтверджується відомостями обліку споживання теплової енергії, обліковими картками (табуляграмами) та розрахунком основного боргу за спожиту теплову енергію. Посилаючись на ст. ст. 655, 692 ЦК України, позивач просить задовольнити позовні вимоги.

Натомість відповідач зазначає, що 26 січня 2014 року групою невідомих осіб було здійснено несанкціоноване захоплення будівлі ДП «Український дім».

В результаті захоплення будівлі було зруйновано фасадні скляні конструкції, вибиті вікна в службових приміщеннях та повністю знищено меблі та комп'ютерну техніку, частково знищена бухгалтерська та юридична документація, повністю знищено систему відеоспостереження, пошкоджено стелю, зруйновано гримерні Концертного залу, знищено пульти керування пожежогасіння тощо.

Невідомі особи, які захопили будівлю, розміщувалися в усіх залах підприємства та облаштовувати їх для задоволення власних потреб. Були відкриті, а в деяких приміщеннях зламані двері, із складських приміщень витягнуто для користування майже всі меблі та виставкове обладнання.

Вказані обставини призвели до блокування господарської діяльності підприємства на невизначений час. Невідомі особи, які захопили будівлю підприємства самовільно втручалися в роботу трансформаторних підстанцій, системи опалення, вентиляції та кондиціонування повітря, телекомунікаційних та локальних мереж, тощо.

В ситуації, що склалася, з метою забезпечення безпеки робочих місць та охорони праці працівників адміністрацією підприємства було прийнято рішення про вимушений простій (Наказ №4 від 31.01.2014р.).

Згідно до п. 6.4.1. Договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання своїх зобов'язань, якщо воно є результатом дії обставин непереборної сили. Строк виконання зобов'язань за цим Договором в такому разі відкладається на період існування таких обставин.

Положеннями п. 6.4.2. Договору передбачено, що сторона, для якої виконання зобов'язань стало неможливим внаслідок дії обставин непереборної сили повинна письмово повідомити іншу сторону про початок, можливий строк дії та про припинення дії таких обставин негайно, але не пізніше п'яти календарних днів.

На виконання умов п. 6.4.2. Договору відповідачем на адресу Публічного акціонерного товариства «Київенерго» та СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго» були направлені листи від 27.01.2014р. №1/23 та 1/24, якими ДП «Український дім» повідомляло про несанкціоноване захоплення будівлі невідомими особами та відсутність коштів на оплату комунальних послуг, а також про те, що підприємство не може виступати стороною договору №1532528 від 14.01.2000р. до припинення дії зазначених форс-мажорних обставин.

Також, відповідачем були направлені Позивачу листи від 29.04.2014р. №1/143 та від 14.05.2014р. №1/189, якими відповідач інформував про те, що форс-мажорні обставини не припинили свою дію, і вказані обставини впливають на відновлення господарської діяльності підприємства.

Повністю роботу відповідач відновив лише 23.08.2015, що підтверджується наказом «Про відновлення роботи підприємства після вимушеного простою» № 38 від 23.08.2014.

Законом України «Про торгово-промислові палати в Україні» передбачено, що завданнями торгово-промислових палат є, зокрема, подання практичної допомоги підприємцям у проведенні торговельно-економічних операцій на внутрішньому та зовнішньому ринках.

Так, Торгово-промислова палата України засвідчує обставини форс-мажору обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб (частина 3 статті 14 вказаного Закону).

В сертифікаті Торгово-Промислової палати України про форс-мажорні обставини №875 від 10.10.2014 р. зазначено, 26 січня 2014 року будівлю ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» було захоплено невідомими особами, з приводу чого Заявник звернувся до Шевченківського райвідділу міліції РУ ГУ МВС України м. Києва з заявою про порушення кримінального провадження (лист вих. № 59/1793 від 27.01.2014 р. Шевченківського райвідділу міліції РУ ГУ МВС України м. Києва).

Адміністрацією ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» з метою забезпечення безпеки робочих місць та охорони праці працівників було прийнято рішення про встановлення вимушеного простою згідно наказу №4 від 31.01.2014 року.

Заявником зазначено, що внаслідок зазначених подій, господарська діяльність ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» була заблокована до 22.08.2014р., що потягло за собою невиконання фінансового плану, договірних зобов'язань та недоотримання надходжень до Державного бюджету України.

Згідно з рекомендаціями Міжнародної торгової палати (МТП) (ICC Force majeure clause 2003) до форс-мажорних обставин належить, зокрема, війна (оголошена чи неоголошена), збройний конфлікт або серйозна загроза такого конфлікту (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовими ембарго), безлади, вторгнення, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, громадянська війна, заколот, акт непокори, військове або незаконне захоплення влади, державний переворот, повстання, цивільні заворушення або безлади, бешкетування юрби, цивільна непокора та ін.

Торгово-промислова палата України засвідчує, що захоплення сторонніми особами будівлі Державного підприємства «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» (вул. Хрещатик,2, м. Київ) є форс-мажорними обставинами за Договором №1532528 на постачання теплової енергії у гарячій воді, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Київенерго» 14.01.2000 року. Період дії форс-мажорних обставин з 26.01.14р. по 22.08.14р.

Відповідно до листа Міністерства Юстиції України № 6602-0-26-14/8.1 від 30.05.2014 р., за загальним правилом під «форс-мажором» розуміється виникнення надзвичайних і невідворотних обставин, у тому числі обставин непереборної сили, результатом яких є невиконання зобов'язань однією із сторін.

Згідно до ч. 1 ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Частиною 2 ст. 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

З наданих відповідачем та позивачем доказів вбачається, що форс-мажорні обставини, встановлені сертифікатом торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини №875 від 10.10.2014 р., відбулись поза волі відповідача і за обставин, що мають надзвичайний характер (непереборна сила), в розумінні ст. 617 ЦК України, ч.2 ст.218 ГК України відповідачем є доведені.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заборгованість за теплову енергію виникла з незалежних від волі відповідача обставин в період коли господарська діяльність підприємства була заблокована, у зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймається колегією суддів до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції по даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається, апеляційна скарга позивача є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2015 року по справі № 910/16260/14 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/16260/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді О.В. Тищенко

І.А. Іоннікова