ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2015 р. Справа № 909/137/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Грици Ю.І., при секретарі судового засідання Дребот Н. Д.,

за участю представників сторін:

від позивача: Пронюк В.Я. - головний юрисконсульт (довіреність №14-182 від 15.07.2014),

від відповідача: Твардовський C. О. - представник (доручення №49 від 01.04.2015),

Хацевич М.В. - директор підприємства,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01001)

до відповідача: комунального підприємства "Теплосервіс" Калуської районної ради Івано-Франківської області (вул. Каракая,25, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77301)

про стягнення коштів в сумі 800551,39 грн.

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду з позовом до КП "Теплосервіс" Калуської районної ради про стягнення заборгованості в розмірі 1620585,22 грн., з яких 1154653,70грн.-основний борг, 167847,82грн.-інфляційні втрати, 217534,30 грн.- пеня, 3%річних- 80549,41 грн. та стягнення судового збору в сумі 32411,70 грн.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 09.02.2015 дану позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі.

09.02.2015 судом відкладено розгляд справи на 24.02.2015.

В судовому засіданні позивач подав заяву (вх.№2696/15 від 23.02.2015) в порядку ст.22 ГПК України про зменшення позовних вимог в частині основного боргу у розмірі 1154653,70 грн. та про збільшення позовних вимог в частині 3% річних і втрат від інфляційних процесів. Тому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 459759,44 грн. - втрат від інфляційних процесів, 217534,30 грн. - пені та 123257,64 грн. - 3% річних.

Ухвалами суду розгляд справи відкладався на 17.03.2015, на 24.03.2015 та відповідно на 02.04.2015.

30.03.2015 відповідач подав суду заперечення (вх.№5061/15 від 30.03.15) на зазначену вище заяву позивача (вх.№2696/15 від 23.02.2015), в якому просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог та клопотання (вх.№5062/15 від 30.03.15) про долучення до матеріалів справи розрахунку інфляційних, пені, 3% річних. Крім того, відповідачем подано клопотання (вх.№5333/15 від 02.04.15), в якому просить суд зменшити розмір штрафних санкцій, посилаючись на те, що суму основного боргу відповідачем сплачено в повному розмірі.

Ухвалою господарського суду від 02.04.2015 строк вирішення спору продовжено до 22.04.2015, а розгляд справи відкладено на 22.04.2015.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити.

Представники відповідача просили в задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши подані докази в обґрунтування заявлених вимог та заперечень, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, виходивши з наступного:

21.12.2012 між ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та КП "Теплосервіс" Калуської районної ради (покупець) було укладено договір №13/2311-БО-15 купівлі-продажу природного газу.

Відповідно до п. п. 1.1, 1.2 Договору продавець взяв на себе обов'язок передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, що використовуватиметься виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетним установами та організаціями та іншими споживачами та покупець зобов'язався прийняти та оплатити цей природний газ на умовах договору.

На виконання умов договору позивачем протягом січня-грудня 2013 року поставлено природного газу на користь відповідача на загальну суму 3003577,94 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями актів приймання-передачі природного газу, зокрема, актів приймання-передачі природного газу від: 31.01.2013, 28.02.2013, 31.03.2013, 30.04.2013, 31.10.2013, 30.11.2013, 31.12.2013.

Відповідно до п. 6.1 Договору сторонами погоджено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

В процесі розгляду справи сторонами погоджено, що на момент порушення провадження у справі відповідачем було погашено суму основного боргу за поставлений газ в повному розмірі.

Однак, за порушення умов договору позивачем нараховано 3% річних від простроченої суми заборгованості та суму збитків від інфляційних процесів.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання зобов'язання.

Згідно з ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема у вигляді сплати неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до п. 7.2 Договору у разі невиконання покупцем умов п. 6.1 цього Договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми прострочення платежу за кожен день прострочення платежу.

Виходячи з умов договору відповідачу нарахована пеня в розмірі 217533,71 грн.

Як зазначалося вище представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про зменшення розміру штрафних санкцій.

Враховуючи подані в обґрунтування заявленого клопотання письмові докази, суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Відповідно до ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Як зазначалося вище, згідно укладеного між сторонами договору купівлі-продажу природного газу №13/2311-БО-15 від 21.12.2012 відповідач зобов'язався переданий позивачем природний газ використовувати виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетним установами та організаціями та іншими споживачами.

Враховуючи те, що оплата за спожитий газ споживачами за надані послуги на користь відповідача вносилася несвоєчасно та те, що КП "Теплосервіс" є комунальним підприємством, яке має стратегічне значення для району, так як надає послуги бюджетним установам, суд вбачає можливість зменшення розміру нарахованої відповідачу пені на 50%. За таких обставин до стягнення підлягає пеня в розмірі 108766,85 грн.

Частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначає, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір відсотків.

Враховуючи, що відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем, а тому було здійснено і подано до суду контррозрахунок заборгованості, згідно з яким відповідачу нараховано на суму боргу 285327,61грн. - інфляційних втрат та 91337,91 грн. - 3% річних.

Суд вважає, що здійснений контррозрахунок є правильним, враховуючи той факт, що відповідачем за погодженням з позивачем було здійснено перевід боргу на КП "Водотеплосервіс" Калуської міської ради, а отже на суму переведеного боргу нарахування інфляційних втрат та 3% річних не повинно було здійснюватися.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, суд вважає заявлені позивачем вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме: в частині стягнення інфляційних втрат в розмірі 285327,61 грн., в частині стягнення 3% річних в розмірі 91337,91 грн. та в частині стягнення пені в розмірі 108766,85 грн.

Судові витрати понесені позивачем, у відповідності до ст.49 ГПК України, слід стягнути з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст.509, 526, 530, 549, 551, 611,625 Цивільного кодексу України, ст.ст.193,233 Господарського кодексу України, ст.ст.33,49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити частково.

Стягнути з комунального підприємства "Теплосервіс" Калуської районної ради Івано-Франківської області (вул. Каракая,25, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77301, ) на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01001, ) кошти в сумі 485432,37 грн. (чотириста вісімдесят п'ять тисяч чотириста тридцять дві гривні тридцять сім копійок), з яких: 285327,61 грн. (двісті вісімдесят п'ять тисяч триста двадцять сім гривень шістдесят одна копійка) - інфляційних втрат, 91337,91 грн. (дев'яносто одна тисяча триста тридцять сім гривень дев'яносто одна копійка) - 3% річних, 108766,85 грн. (сто вісім тисяч сімсот шістдесят шість гривень вісімдесят п'ять копійок) - пені та стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 9708,64 грн. (дев'ять тисяч сімсот вісім гривень шістдесят чотири копійки).

В решті позову відмовити.

Наказ суду видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 30.04.2015.

Суддя Грица Ю.І.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ Дутка Х.І. 30.04.15