ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20 квітня 2015 р. Справа № 918/284/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укоопспілка"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "УБ-КОМЕНСЕ"

про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 40 298 237,39 грн.

Суддя Андрійчук О.В.

Представники сторін:

від позивача: Самойленко С.В., дов. від 09.02.2015 року, Кострейчук Н.В., дов. від 17.04.2015 року

від відповідача: не з'явився

Статті 20, 22, 91, 93 ГПК України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених ст. 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до ст. 811 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У березні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Акціонерний банк "Укоопспілка" (позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УБ-КОМЕНСЕ"(відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 39 059 044,86 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що:

08.11.2010 року між позивачем (банк) та відповідачем (позичальник) укладено кредитний договір № 48, зі змінами та доповненнями (договір), за умовами якого банк надав позичальнику на умовах оплатності та повернення кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав повному обсязі, відповідач своїх зобов'язань за договором не виконав, внаслідок чого за ним станом на 10.03.2015 року утворилася заборгованість в розмірі 39 059 044,86 грн., з яких: 29 580 000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 8 029 004,94 грн. - прострочені проценти, 535 576,68 грн. - пеня за процентами, 98 489,68 грн. - 3% річних за процентами, 815 973,56 грн. - інфляційні за процентами.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на ст.ст. 526, 610, 611, 1054 ЦК України, ст.ст. 193, 229, 230 ГК України.

Ухвалою суду від 19.03.2015 року порушено провадження, справу призначено до розгляду на 30.03.2015 року.

30.03.2015 року через службу діловодства господарського суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій останній просить суду стягнути з відповідача 29 060 000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 8 029 004,94 грн. - заборгованість за процентами, 566 167,37 грн. - пеня на проценти, 755 667,82 грн. - 3% річних на проценти, 1 887 397,26 грн. - інфляційні на проценти.

Оскільки вказана заява подана у порядку та в строк, визначені ст. 22 ГПК України, отже приймається судом.

Ухвалою суду від 30.03.2015 року розгляд справи відкладено на 20.04.2015 року.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність копій документів на їх відповідність оригіналам, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

08.11.2010 року між позивачем (банк) та відповідачем (позичальник) укладено кредитний договір № 48 (договір), за умовами якого банк надав позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на граничну суму 17 000 000,00 грн., строком на 60 місяців з 08.11.2010 року по 06.11.2015 року (п.п. 1.1., 1.2. договору).

За п. 1.3. договору, з урахуванням змін, внесених договором № 2/48/08112010 від 07.08.2012 року, банк надає позичальнику кредит для будівництва холодильників, на закупівлю добрив, сільськогосподарської техніки та на поповнення власних обігових коштів.

Відповідно до п. 1.4. договору відсоткова ставка за користування кредитом складає 20% річних.

Банк зобов'язався відкрити позичальнику кредитний рахунок № 3539 для перерахування коштів по кредитній лінії.

Додатковою угодою № 2 від 06.10.2011 року до кредитного договору здійснено заміну позичальника з Приватного підприємства "УБ-Коменсе" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "УБ-Коменсе".

Договором № 1/48/08112010 від 30.07.2012 року внесено зміни та доповнення до кредитного договору, відповідно до яких банк надає позичальнику кредит у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії на граничну суму 21 500 000,00 грн. Відсоткова ставка за користування кредитом складає 20% річних, а починаючи з 30.07.2012 року за наступними траншами - 25%.

Договором № 1/1/48/08112010 від 30.07.2012 року внесено доповнення до кредитного договору, за якими банк надає позичальнику транш в сумі 3 573 000,00 грн. на поповнення обігових коштів строком до 31.07.2012 року під 25% річних.

Договором № 1/2/48/08112010 від 07.08.2012 року внесено доповнення до кредитного договору, відповідно до яких банк надає позичальнику черговий транш в сумі 422 000,00 грн. на закупівлю мінеральних добрив строком до 31.08.2012 року під 25% річних.

Договором № 1/3/48/08112010 від 20.08.2012 року внесено доповнення до кредитного договору, згідно з якими банк надає позичальнику черговий транш в сумі 202 500,00 грн. на закупівлю сільськогосподарської техніки під 25% річних.

Договором № 1/4/48/08112010 від 28.08.2012 року внесено доповнення до кредитного договору, за якими банк надає позичальнику черговий транш в сумі 2 662 500,00 грн. на проплату за сендвіч-панеліна на рахунок контрагента ТОВ "Термо-Фрост" під 25% річних.

Договором № 1/5/48/08112010 від 06.09.2012 року внесено доповнення до кредитного договору, відповідно до яких банк надає позичальнику черговий транш в сумі 126 000,00 грн. на проплату за мінеральні добрива на рахунок контрагента ТОВ "Агропромислова компанія "Беста" під 25% річних.

Договором № 1/6/48/08112010 від 14.09.2012 року внесено доповнення до кредитного договору, згідно з якими банк надає позичальнику черговий транш в сумі 2 000 000,00 грн. на проплату за мінеральні добрива під 25% річних.

Договором № 3/48/08112010 від 31.01.2013 року внесено зміни та доповнення до кредитного договору, відповідно до яких банк надає позичальнику кредит у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії на граничну суму 27 500 000,00 грн. Відсоткова ставка за користування кредитом складає 20% річних, а починаючи з 01.02.2013 року - 16,8%.

Договором № 1/7/48/08112010 від 19.03.2013 року внесено доповнення до кредитного договору, згідно з якими банк надає позичальнику черговий транш в сумі 520 000,00 грн. на проплату за саджанці смородини на рахунок контрагента ТОВ "Плодорозсадник "Глинське" під 25% річних зі строком погашення до 15.04.2013 року.

Договором № 1/8/48/08112010 від 18.04.2013 року внесено доповнення до кредитного договору, згідно з якими банк надає позичальнику черговий транш в сумі 520 000,00 грн. на проплату за саджанці смородини на рахунок контрагента ТОВ "Плодорозсадник "Глинське" під 25% річних зі строком погашення до 18.05.2013 року.

Договором № 1/9/48/08112010 від 18.05.2013 року внесено доповнення до кредитного договору, згідно з якими банк надає позичальнику черговий транш в сумі 520 000,00 грн. на проплату за саджанці смородини на рахунок контрагента ТОВ "Плодорозсадник "Глинське" під 25% річних зі строком погашення до 18.06.2013 року.

Договором № 1/10/48/08112010 від 18.06.2013 року внесено доповнення до кредитного договору, згідно з якими банк надає позичальнику черговий транш в сумі 520 000,00 грн. на проплату за саджанці смородини на рахунок контрагента ТОВ "Плодорозсадник "Глинське" під 25% річних зі строком погашення до 01.12.2013 року.

Позивач свої зобов'язання з надання відновлювальної кредитної лінії виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі 29 580 000,00 грн. (за договорами № 3/48/08112010 від 31.01.2013 року (максимальний ліміт 27 500 000,00 грн.), № 1/7/48/08112010 від 19.03.2013 року (черговий транш 520 000,00 грн.), № 1/8/48/08112010 від 18.04.2013 року (черговий транш 520 000,00 грн.), Договором № 1/9/48/08112010 від 18.05.2013 року (черговий транш 520 000,00 грн.), Договором № 1/10/48/08112010 від 18.06.2013 року (черговий транш 520 000,00 грн.), про що свідчать виписки по рахунку.

За п. 4.1. договору позичальник зобов'язався використати кредит на зазначені у договорі цілі і забезпечити повернення одержаного кредиту на кредитний рахунок № 3539 в РФ ПАТ АБ "Укоопспілка", МФО 333432, , не пізніше 06.11.2015 року.

У свою чергу, відповідач своїх зобов'язань з повернення отриманих кредитних коштів у повному обсязі не виконав, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість по кредиту в розмірі 29 060 000,00 грн.

Пунктом 4.2. договору, з урахуванням змін, внесених договором № 3/48/08112010 від 31.01.2013 року, передбачено, що повернення кредиту, сплата процентів здійснюється на рахунок № 3539 або відповідно на рахунки № 3539, № 3539. Нарахування процентів проводиться з моменту виникнення заборгованості по кредитному рахунку за фактичне число календарних днів користування кредитом. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно за період з 01 числа до 30/31 числа поточного місяця включно. Процентна ставка нараховується за методом "факт/360" (передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці та 360 днів у році відповідно до Постанови НБУ "Про правила бухгалтерського обліку доходів та витрат банків України № 255 від 18.06.2003 року). За період з лютого 2013 року по грудень 2013 року сплата процентів здійснюється згідно з графіком, викладеним у додатку № 1 до кредитного договору, що є його невід'ємною частиною.

Відповідач своїх зобов'язань зі своєчасної сплати нарахованих процентів не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 8 029 004,94 грн.

Згідно з п. 5.5. договору у разі недотримання позичальником умов кредитного договору, погіршення його фінансового стану, припинення ним господарської діяльності, банк має право достроково звернутися до позичальника з вимогою про повернення кредиту, сплату нарахованих процентів, пені та можливих збитків. У разі невиконання позичальником та/або поручителем цієї вимоги банку протягом 10 календарних днів, банк має право, до закінчення строку виконання основного зобов'язання, звернутися до суду для примусового стягнення суми кредиту, нарахованих процентів, пені та можливих збитків.

У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за договором, позивач направив вимогу № 303 від 24.02.2015 року про сплату у повному обсязі заборгованості за кредитним договором, про що свідчить опис вкладення у рекомендоване повідомлення та фіскальний чек № 2195 від 24.02.2015 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

У силу вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до ст.ст. 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Частиною 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, ч. 6 ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У силу вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 37 089 004,94 грн., з яких: 29 060 000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 8 029 004,94 грн. - заборгованість за процентами.

Крім того, позивачем за неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань зі сплати процентів нараховано пеню в розмірі 566 167,37 грн., 3% річних в розмірі 755 667,82 грн. та 1 887 397,26 грн. інфляційних.

Право на нарахування пені передбачене п. 4.4. договору, за яким позичальник зобов'язався за порушення строків повернення кредиту та процентів за кредитом сплачувати пеню у розмірі 1,0 % за кожен день прострочення.

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (ч. 1 ст. 216 ГК України).

У силу вимог ч.ч. 1, 2 ст. 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Згідно з ч. 1. ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 6. ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Щодо 3% річних та інфляційних, то за ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, здійснивши перерахунок пені, 3% річних та інфляційних, нарахованих на проценти, встановив, що розмір першої становить 614 348,00 грн. (при заявленому - 566 167,37 грн.), других - 190 632,46 грн. (при заявленому - 755 667,82 грн.), а третіх - 2 972 284,04 грн. (при заявленому - 1 887 397,26 грн.) (розрахунок додається), отже пеня та інфляційні підлягають задоволенню у заявленому розмірі, а 3% річних - частково.

За ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

У силу вимог ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що вимоги позивача є доведеними, а тому підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору (ст. 49 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УБ-Коменсе" (вул. Березнівська,2, с. Адамівка, Березнівський район, Рівненська область, 34652, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укоопспілка"" (вул. Хрещатик,7/11, м. Київ, 01001, ) 29 060 000,00 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 8 029 004,94 грн. прострочених процентів, 566 167,37 грн. пені за процентами, 190 632,46 грн. 3% річних за процентами, 1 887 397,26 грн. інфляційних за процентами.

3. У задоволенні позову про стягнення 565 035,36 грн. 3% річних за процентами відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УБ-Коменсе" (вул. Березнівська,2, с. Адамівка, Березнівський район, Рівненська область, 34652, ) в доход Державного бюджету судовий збір в розмірі 72 056,88 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 ГПК України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 ГПК України.

Повне рішення складено 21.04.2015 року.

Суддя Андрійчук О.В.