ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року Справа № 908/233/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б. (доповідач), Акулової Н.В., Козир Т.П.,
розглянувши касаційну скаргу Комунального підприємства "Водоканал"
на постановуДонецького апеляційного господарського суду від 03.06.2014
у справі№ 908/233/14 Господарського суду Запорізької області
за позовомКомунального підприємства "Водоканал"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адмін"
простягнення 421431,22 грн.
за участю представників сторін:

позивача: Лавринець І.П., дов. від 05.06.2014 № 57

відповідача: Балтуцька О.М., дов. від 21.10.2014 б/н

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Водоканал" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адмін" про стягнення 421431,22 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 14.04.2014 у справі № 908/233/14 (суддя Зінченко Н.Г.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 03.06.2014 (колегія суддів у складі: головуючого судді Марченко А.О., суддів Попкова Д.О., Татенко В.М.), в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, Комунальне підприємство "Водоканал" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Донецького апеляційного господарського суду від 03.06.2014 у справі № 908/233/14, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи підстави звернення з касаційною скаргою, скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржник вказує на порушення апеляційним господарським судом п. 5.18 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 (далі - Правила) та порушення ст. 43 Господарського процесуального кодексу України щодо оцінки доказів у справі.

До Вищого господарського суду України надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Адмін" на касаційну скаргу, в якому відповідач просить постанову Донецького апеляційного господарського суду від 03.06.2014 у справі № 908/233/14 залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Сторони згідно з приписами статті 1114 Господарського процесуального кодексу України були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, та скористалися передбаченим законом правом на участь у перегляді справи в касаційній інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових актів, вважає касаційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом апеляційної інстанцій та підтверджується матеріалами справи, 19.03.2007 між Комунальним підприємством "Водоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Адмін" (далі - абонент) було укладено Договір № 8264 про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації (далі - Договір), відповідно до умов якого водоканал забезпечує абоненту подачу питної води на господарсько-питні, побутові та технічні потреби, а також приймання стічних вод по встановленим майданчикам м. Запоріжжя, вул. Лермонтова, 1/Волгоградська, 26А (п. 1.1 Договору).

Розділом 2 Договору передбачено, що Договір укладається з 19.03.2007 по 31.12.2007 та вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії про його припинення не було письмово заявлено однією із сторін.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на час вирішення спору судом вищезазначений договір є чинним.

Пунктом 3.2.1 Договору передбачено, що абонент зобов'язаний своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення, експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, прилади і пристрої на них у встановленому порядку у відповідності з цим договором та нормативними документами, вказаними в п. 1.1 Договору.

Судами першої та апеляційної інстанції з'ясовано, що 27.09.2012 представниками сторін складено Акт технічного обстеження водопроводу № 580, в якому зафіксовано що подача холодної води абоненту здійснюється від міської мережі КП "Водоканал" по двом вводам діаметром 100 мм. На вводі у підвал встановлений водолічильник марки МТК-ИА Qn-15,0 № 002571 д/п ІІІ.12р. Засувка № 1 опломбована раніше пломбою А 7156 і засувка № 11 - пломбою А 7153. Пломби збережені. У присутності інспектора КП "Водоканал" з засувки № 1 була знята пломба і проведено запуск води на житловий будинок. Водолічильник опломбований пломбою ЗАП 235052. Вентиль під манометр № 2 опломбований у положенні "закрито" пломбою ЗАП 235090. Вентиль № 10 опломбований у положенні "закрито" пломбою ЗАП 235063. Засувка № 9 опломбована пломбою ЗАП 235087. Вказаний акт підписано обома сторонами.

11.10.2013 представниками позивача при проведенні обстеження системи водопостачання та водовідведення по вул. Лермонтова, 1/Волгоградській, 26А виявлено відсутність пломби ЗАП 235090, встановленої на вентилі під манометр № 2, про що складено акт № 616-ТИ від 11.10.2013, який підписаний представниками сторін.

Розрахунок в акті технічного обстеження водопроводу № 616/1ТИ від 11.10.2013 здійснено за пропускною спроможністю труби вводу діаметром 100 мм при швидкості руху рідини 2 м/с. Термін безоблікового водокористування встановлений за період з 12.09.2013 по день виявлення вказаного порушення - 11.10.2013, що становить 30 діб. Кількість розрахованої води за одну добу становить 1356,48 мі, а за 30 діб - 40694,4 мі. У зазначеному акті вказано, що кількість стічних вод складає 40694,4 мі.

Актом № 616/2-ТІ від 11.10.2013 технічного обстеження системи водопостачання і водовідведення КП "Водоканал" відповідачу винесений припис про усунення у строк до 11.11.2013 виявлених порушень.

31.10.2013 позивач листом № 17937 від 30.10.2013 направив відповідачу вищевказані Акти і Акт-рахунок № 8264/1 від 11.10.2013 з повідомленням про здійснення нарахування витрат води на підставі п. 3.3. Правил та з вимогою оплатити заборгованість в розмірі 421431,22 грн.

Невиконання відповідачем обов'язку по оплаті заборгованості у розмірі 421431,22 грн. за Актом-рахунком № 8264/1 від 11.10.2013 стало підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості у вказаній сумі.

Як передбачено п. 5.18 Правил, споживач відповідає за цілісність та збереження засобів обліку, пломб і деталей пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держспоживстандарту та виробником в місцях з'єднань засобів обліку, запірної арматури, манометра та іншого обладнання вузла обліку незалежно від місця його розташування.

Знімати засоби обліку, здійснювати будь-які заміни їх частин або зміни положення на водомірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби, накладені органами Держспоживстандарту або виробником, має право лише виробник або споживач за дозволом виробника. У разі самовільних дій споживач сплачує витрату води згідно з пунктами 3.3, 3.4 цих Правил.

Так, пунктами 3.3, 3.4 Правил встановлено, що у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 30.09.2013 представниками позивача проведено зняття показів засобів обліку по об'єкту відповідача за адресою по вул. Лермонтова, 1/Волгоградській, 26А, за результатами якого складено акт № 8264/1.

Відповідно до п. 5.22 Правил, у разі зняття показів засобів обліку представник виробника зобов'язаний перевіряти цілісність пломб на засобах обліку, гідрантах, запірній арматурі та інших водопровідних пристроях, що перебувають у віданні споживача, а також пересвідчитись у відсутності витоку води у мережі споживача.

Виходячи з того, що акт № 8264/1 від 30.09.2013 підписаний сторонами без зауважень і у вказаному акті не зафіксовано порушень цілісності пломб на засобах обліку, гідрантах, запірній арматурі та інших водопровідних пристроях відповідача, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що при знятті 30.09.2013 показів засобів обліку представниками позивача не виявлено порушення цілісності пломби ЗАП 235090, встановленої на вентилі під манометр № 2.

Судом першої інстанції також було встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Адмін" та Приватним підприємством "СТАМАР-Запоріжжя" був укладений договір підряду № 2/07 від 02.07.2012, відповідно до якого підрядник зобов'язався виконати роботу по реконструкції (монтажу) системи опалення, водопостачання, каналізації та пуску насосної на об'єкті за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лермонтова, 1А.

На виконання договору підряду № 2/07 від 02.07.2012 та додаткових угод до нього ТОВ "Адмін" та ПП "СТАМАР-Запоріжжя" 10.10.2013 підписано акт здачі-приймання виконаних робіт, яким підтверджується проведення ПП "СТАМАР-Запоріжжя" у період з 8 по 10 жовтня 2013 року робіт з монтажу системи водопостачання торгівельного центру Житлового комплексу "Лермонтово" за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 26А, зокрема у підвальному приміщенні (насосній станції).

Виходячи із змісту вказаного акту здачі-приймання виконаних робіт від 10.10.2013, суди попередніх інстанцій встановили, що цілісність опломбування запірної арматури трубопроводу, а саме пломби ЗАП № 235090, не порушено, у зв'язку із чим дійшли висновку про відсутність порушення станом на 10.10.2013 цілісності пломби ЗАП 235090, встановленої на вентилі під манометр № 2, шляхом зриву проволоки.

Також суди попередніх інстанцій послалися на Висновок ТОВ "Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз "УкрТЕСТ" № 04 22/04.04.2014 від 04.04.2014, виконаний на замовлення відповідача, згідно із яким система водопостачання перебуває у стадії монтажу, система каналізації відсутня, з'єднання труб системи водопостачання виконано в чорновому варіанті, всі збірно-роз'ємні частини системи без ущільнення встановлено, можливість користування системою водопостачання торгового комплексу відсутня.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, про те, що заявлений позивачем період безоблікового користування (з 12.09.2013 по 11.10.2013) спростовується фактичними обставинами справи та не може вважатися доведеним, а здійснити розрахунок обсягу використаної відповідачем води за період фактичного безоблікового водокористування суд зробити не може, оскільки з матеріалів справи не вбачається за можливе визначити початок періоду такого безоблікового водокористування.

Однак, зазначені висновки господарських судів не є такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права та всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, та є суперечливими з огляду на наступне.

Як передбачено п. 5.13 Правил споживач забезпечує захист приміщень, де розташовані вузли обліку, від ґрунтових, талих і дощових вод та інших шкідливих впливів, утримує зазначені приміщення в належному стані; не допускає доступу сторонніх осіб і забезпечує доступ представників виробника за службовими посвідченнями до засобів обліку, водопровідних пристроїв та обладнання.

Відповідно до п. 5.18 Правил споживач відповідає за цілісність та збереження засобів обліку, пломб і деталей пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держспоживстандарту та виробником в місцях з'єднань засобів обліку, запірної арматури, манометра та іншого обладнання вузла обліку незалежно від місця його розташування; знімати засоби обліку, здійснювати будь-які заміни їх частин або зміни положення на водомірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби, накладені органами Держспоживстандарту або виробником, має право лише виробник або споживач за дозволом виробника; у разі самовільних дій споживач сплачує витрату води згідно з пунктами 3.3, 3.4 цих Правил.

Таким чином, з огляду на норми п. 5.13 Правил до предмету доказування позивачем входить лише доведення факту пошкодження пломб та деталей пломбування (за цілісність та збереження яких відповідає споживач згідно з нормами п. 5.18 Правил).

При цьому посилання на п.п. 3.3, 3.4, що має місце в п. 5.18 Правилах, стосується виключно порядку проведення розрахунків витрат води, а не підстав її розрахунку, що не було враховано судом апеляційної інстанції.

Так, пунктом 3.4 Правил встановлено, що розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Всупереч наведеному, місцевий господарський суд, дійшовши висновку про неможливість визначення початку періоду безоблікового водокористування, разом з тим визнав необґрунтованим заявлений позивачем розрахунковий період в один місяць, визначений відповідно до п. 3.4. Правил. При цьому вірно встановивши, що при знятті 30.09.2013 показів засобів обліку представниками позивача не виявлено порушення цілісності пломби ЗАП 235090, встановленої на вентилі під манометр № 2, як суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції, не визначилися із можливістю встановлення розрахункового періоду починаючи від зазначеної дати.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд, у визначеному законом порядку, встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із нормами ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Належними є докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що виконавець має право доступу в приміщення, будинки і споруди для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань засобів обліку в порядку, визначеному законом і договором.

Пунктами 5.21, 5.22 Правил визначено, що зняття показів засобів обліку здійснюється представником виробника у присутності споживача або самим споживачем.

У разі зняття показів засобів обліку представник виробника зобов'язаний перевіряти цілісність пломб на засобах обліку, гідрантах, запірній арматурі та інших водопровідних пристроях, що перебувають у віданні споживача, а також пересвідчитись у відсутності витоку води у мережі споживача.

Відповідно до п. 2.1.2 Правила приймання стічних вод у систему каналізування м. Запоріжжя, затверджених рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 167 від 29.05.2003, КП "Водоканал" має право проводити обстеження водопровідних та каналізаційних систем будь-якого абонента, приладів та пристроїв на них, контролювати раціональне водоспоживання і т.д. та складати акти за результатами цих обстежень.

Таким чином, перевірка цілісності пломб на засобах обліку, гідрантах, запірній арматурі та інших водопровідних пристроях, що перебувають у віданні споживача, здійснюється виробником.

Натомість, суди попередніх інстанцій не врахувавши вимог вищенаведених нормативних актів, за відсутності у підрядника повноважень перевіряти цілісність пломбування систем водопостачання, поклали в основу рішення про відмову у позові акт здачі-приймання виконаних робіт від 10.10.2013 до договору підряду № 2/07 від 02.07.2012 та Висновок ТОВ "Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз "УкрТЕСТ" № 04 22/04.04.2014 від 04.04.2014, не звернувши при цьому увагу на взаємну суперечливість вказаних документів щодо факту виконання робіт із монтажу систем водопостачання.

Взявши до уваги вищенаведений Висновок, суди попередніх інстанцій залишили поза увагою факт його складання майже через 6 місяців після виявленого порушення, відсутність даних про суб'єктів його складання, зокрема, освіти, освітньо-кваліфікаційного рівня, спеціальності, стажу роботи тощо, не врахували суті поставлених на дослідження питань, методів дослідження, обґрунтованості, повноти, достовірності відповідей на вказані питання, їх пов'язаність із предметом спору та предметом доказування у цій справі.

За таких обставин, оскаржувані рішення та постанова не можуть вважатися обґрунтованими, оскільки, в порушення вимог ч. 1 ст. 43 ГПК України, прийняті без повного та всебічного з'ясування всіх суттєвих обставин справи та оцінки доказів, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті.

Враховуючи те, що у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції, за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням, прийняті у справі рішення та постанова не відповідають нормам чинного законодавства і тому підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області.

Відповідно до статті 11112 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Під час нового розгляду справи господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, визначити правову природу заявлених позовних вимог, надати належну оцінку всім обставинам справи, поясненням і запереченням учасників процесу, об'єктивно оцінити інші докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Комунального підприємства "Водоканал" задовольнити частково.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 03.06.2014 та рішення Господарського суду Запорізької області від 14.04.2014 у справі № 908/233/14 скасувати.

Справу № 908/233/14 передати на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області в іншому складі суду

Головуючий суддя: Л. Іванова

судді: Н. Акулова

Т. Козир