РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2015Справа №910/3166/15-г

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮЗ ТРЕВЕЛ"
про стягнення 552 211,66 грн.

Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Лук'янчук А.В. (дов. № 884 від 05.09.2012 року
від відповідача не з'явився

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 09 квітня 2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮЗ ТРЕВЕЛ" (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 552 211,66 грн., в тому числі 539 832,49 грн. основного боргу, 11 181,19 грн. пені, 1 197,98 грн. 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Комплексним договором страхування осіб, що подорожують за кордон (добровільного страхування медичних, фінансових витрат та від нещасних випадків) № 044.0415355.203 від 01.04.2013 року в частині здійснення виплати страхового платежу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2015 року порушено провадження у справі № 910/3166/15-г, слухання справи призначено на 31.03.2015 року.

Представники сторін в судове засідання 31.03.2015 року не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, про дату та час слухання справи повідомлялись належним чином рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 31.03.2015 року винесено ухвалу про відкладення розгляду справи на 09.04.2015 року.

В судовому засіданні 09.04.2015 року представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання 09.04.2015 року не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, буд. 6 А на яку було відправлено ухвали суду, підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та вказана в позові. Факт отримання відповідачем ухвал суду підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень з підписами на них уповноважених осіб Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮЗ ТРЕВЕЛ".

У відповідності з положеннями пункту 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається за повідомленою сторонами господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані позивачем матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2013 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ" (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НЬЮЗ ТРЕВЕЛ" (СТРАХУВАЛЬНИК) укладено Комплексний договір страхування осіб, що подорожують за кордон (добровільного страхування медичних, фінансових витрат та від нещасних випадків) № 044.0415355.203 (далі - Договір).

Відповідно до пункту 4.1. Договору за добровільним страхуванням медичних витрат та від нещасних випадків предметом Договору є майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані з життям, здоров'ям, працездатністю застрахованої особи.

За добровільним страхуванням фінансових витрат предметом Договору страхування є майнові інтереси, що не суперечать закону, та пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням коштами застрахованої особи, необхідними для здійснення застрахованою запланованої зарубіжної поїздки (пункт 4.2. Договору).

Згідно з пунктом 3.2.15. Договору застрахована особа - особа, на користь якої укладено Договір. За Договором застрахованими особами є будь-які фізичні особи, щодо яких укладений цей Договір, та які зазначені у звіті щодо застрахованих осіб, що є невід'ємною частиною цього Договору.

Відповідно до пункту 4.5. Договору особа вважається застрахованою за добровільним страхуванням медичних витрат, страхуванням від нещасних випадків, та (або) за добровільним страхуванням фінансових витрат, якщо вона зазначена у звіті щодо застрахованих осіб та на неї видана пам'ятка.

Пунктом 8.1. Договору сторони погодили, що страхові тарифи та платежі за програмами страхування для застрахованих осіб відповідно до умов цього Договору визначені у додатку № 3 цього Договору, що є його невід'ємною частиною і зазначається у відповідному звіті щодо застрахованих осіб та пам'ятці.

Страховий платіж за цим Договором сплачується страхувальником частинами окремо за кожен звітний період (пункт 8.2. Договору).

Згідно пункту 8.3. Договору при розрахунку страхового платежу застосовується офіційний курс Національного банку України на дату оформлення відповідного звіту щодо застрахованих осіб.

За звітний період приймається 1 календарний місяць (пункт 8.5. Договору).

Відповідно до пункту 8.6. Договору протягом 5 календарних днів з дати закінчення звітного періоду страхувальник надає страховику звіт щодо застрахованих осіб за конкретний звітний період у двох примірниках, підписаний з боку страхувальника, якщо дати звітності припадають на вихідні та святкові дні, звітний період переноситься та останній робочий день на передодні вихідних та святкових днів.

Згідно пункту 8.8. Договору за звітні періоди страхувальник сплачує чергові частини страхового платежу в строк по 5 календарний день (включно) кожного наступного звітного періоду.

Пунктом 8.9. Договору сторони погодили, що оплата частин страхового платежу здійснюється страхувальником безготівково шляхом перерахування на рахунок страховика без надання страховиком окремих рахунків на оплату.

29.12.2014 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 10 до Договору, відповідно до якої сторони вирішили достроково припинити дію Договору 09.01.2015 року. При цьому встановили, що останнім звітним періодом дії Договору є період з 01.12.2014 року по 09.01.2015 року, датою подачі звіту та сплати чергового страхового платежу за останній звітний період 09.01.2015 року.

Позивач зазначає, що в строки передбачені Додатковою угодою №10 від 29.12.2014 року відповідачем не було надано підписаного звіту щодо застрахованих осіб та не сплачено страховий платіж. Звіт щодо застрахованих осіб був направлений позивачу в електронному варіанті 05.01.2015 року засобами корпоративної пошти, проте підписаний звіт відповідачем не подається та не сплачується страховий платіж в розмірі 539 823,49 грн.

Внаслідок неналежного виконання свої зобов'язань за Договором позивач просить стягнути з відповідача 11 181,19 грн. пені, 1 197,98 грн. 3 % річних.

Позивач звернувся до відповідача з листом № 164/02-02 від 02.02.2015 року з вимогою погашення існуючої заборгованості зі сплати чергового страхового платежу в розмірі 539 832,49 грн., проте зазначена вимога залишена відповідачем без задоволення.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, на подання відзиву на позов, жодних заперечень на спростування наведених позивачем обставин суду не надав.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України та статті 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до частини 1 статті 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно статті 526 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 193 Господарського кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Судом встановлено, що зобов'язання по оплаті страхового платежу у термін до 09.01.2015 року відповідачем не виконано.

Враховуючи наявність заборгованості відповідача перед позивачем з оплати страхового платежу, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості з оплати страхового платежу в розмірі 539 823,49 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 11 181,19 грн. пені, 1 197,98 грн. 3 % річних.

Вимогами статті 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (частина 1 статті 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України, пеня є неустойкою, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з пунктом 16.2. Договору за несвоєчасне здійснення розрахунків винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі 0,1 % суми заборгованості за кожний день затримки, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нарахована пеня.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення пені за несвоєчасне виконання відповідачем взятих на себе грошових зобов'язань за період 10.01.2015 року по 05.02.2015. року в розмір 11 181,19 грн., нараховані відповідно до законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Відповідач припустився прострочення платежу, а тому позивач, керуючись статтею 625 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути з відповідача на свою користь 1 197,98 грн. 3 % річних.

Відповідно до частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 1 197,98 грн. 3 % річних, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 34 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮЗ ТРЕВЕЛ" 539 832,49 грн. основного боргу, 11 181,19 грн. пені, 1 197,98 грн. 3 % річних є правомірними та обґрунтованими, а тому задовольняються судом в повному обсязі.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮЗ ТРЕВЕЛ" (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, буд. 6 А, ) з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ" (04073, м. Київ, проспект Московський, буд. 9, ) 539 832 (п'ятсот тридцять дев'ять тисяч вісімсот тридцять дві) грн. 49 коп. основного боргу, 11 181 (одинадцять тисяч сто вісімдесят одну) грн. 19 коп. пені, 1 197 (одну тисячу сто дев'яносто сім) грн. 98 коп. 3 % річних, 11 044 (одинадцять тисяч сорок чотири) грн. 23 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.04.2015 року

Суддя С.В. Стасюк