ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2015 р. Справа № 922/91/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В. , суддя Білецька А.М.

при секретарі Полубояриній Н.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

1-го відповідача - Кладійової А.В. (дов. № 83/01 від 23.02.2015р.)

2-го відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Карпенко Лариси Іванівни, м. Харків (вх. №2091 Х/3) на ухвалу господарського суду Харківської області від 27.02.2015р. у справі № 922/91/15

за позовом Карпенко Лариси Іванівни, м. Харків

до Публічного акціонерного товариства "Автрамат", м. Харків

Голови правління Публічного акціонерного товариства "Автрамат", м. Харків

про визнання незаконними дій, стягнення 50000,00 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27 лютого 2015 року по справі № 922/91/15 (головуючий суддя Сальникова Г.І., суддя Доленчук Д.О., суддя Светлічний Ю.В.) позов залишено без розгляду на підставі пункту 5 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивач без поважних причин не надав витребуваних господарським судом документів, що перешкоджає вирішенню спору по суті.

Позивач з даною ухвалою господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з'ясування судом всіх обставин справи в їх сукупності, порушення та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу господарського суду Харківської області від 27 лютого 2015 року по справі № 922/91/15 скасувати, як незаконну та необґрунтовану, а дану справу направити до господарського суду Харківської області для продовження її розгляду по суті. Скаржник також звернувся до суду з клопотанням про відновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06.04.2015р. по справі № 922/91/15 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В., суддя Білецька А.М.) клопотання Карпенко Лариси Іванівни, м. Харків про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження задоволено. Прийнято апеляційну скаргу Карпенко Лариси Іванівни, м. Харків до провадження. Розгляд скарги призначено на 21 квітня 2015 р. о 16:00 год. Запропоновано позивачу надати суду апеляційної інстанції письмові пояснення з посиланням на відповідні норми чинного законодавства в обґрунтування своєї позиції у справі та докази на підтвердження фактів, викладених в апеляційній скарзі. Також запропоновано відповідачам надати суду відзиви на апеляційну скаргу з посиланням на відповідні норми чинного законодавства в обґрунтування своєї позиції у справі та докази на підтвердження своїх заперечень. Учасників даного судового процесу викликано в судове засідання з належним чином оформленими повноваженнями.

Відповідачі - ПуАТ "Автрамат" та Голова правління ПуАТ "Автрамат" письмових пояснень або заперечень по апеляційній скарзі не надали.

21.04.2015р. від Карпенко Л.І. надійшла заява (вх. № 6482), в якій позивач просить розгляд справи відкласти на інший час, в зв'язку з неможливістю бути присутньою в даному судовому засіданні 21.04.2015р. В обґрунтування даної заяви Карпенко Л.І. посилається на те, що на 21.04.2015р. об 11:30 год. у Московському районному суді м. Харкова розглядається справа, де вона є захисником, а також надала належним чином засвідчену копію повістки про виклик до вказаного суду. Позивач просить визнати причини її відсутності поважними, а дану заяву приєднати до матеріалів справи.

Розглянувши подану відповідачем заяву про відкладення розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову в її задоволенні, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 4 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вирішує господарські справи на підставі Конституції України, Господарського процесуального кодексу.

У відповідності до статті 4-2 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до положень статті 77 Господарського процесуального кодексу України передбачена можливість відкладення розгляду справи за умови наведення обставин, які перешкоджають розгляду справи в даному судовому засіданні, але можуть бути усунуті до наступного судового засідання.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до частини 2 статті 102 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Враховуючи обмеженість процесуальних строків розгляду апеляційної скарги п'ятнадцятиденним терміном, а також те, що явку представників сторін у судове засідання 21.04.2015р. не було визнано обов'язковою, неявка представника позивача в засідання суду апеляційної інстанції не перешкоджає перегляду прийнятої у даній справі ухвали в апеляційному порядку, тому справа може бути розглянута без участі позивача за наявними у справі матеріалами і наведеними позивачем в апеляційній скарзі доводами. Додаткових пояснень, окрім зазначених в апеляційній скарзі, позивачем суду не надано.

Крім того, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі другого відповідача, оскільки він був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Перевіривши повноту встановлених судом обставин справи, дослідивши матеріали справи та правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, заслухавши доводи уповноваженого представника першого відповідача, який просить ухвалу господарського суду першої інстанції залишити без змін, розглянувши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи, 05 січня 2015 року позивач - Карпенко Лариса Іванівна, м. Харків звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Автрамат", м. Харків (1-й відповідач) та до Голови правління Публічного акціонерного товариства "Автрамат", м. Харків (2-й відповідач) про:

- визнання дій та бездіяльності ПАТ "Автрамат" незаконними;

- призупинення процедури ліквідації підприємства ПАТ "Автрамат";

- визнання незаконної процедури ліквідації підприємства ПАТ "Автрамат" та нелегітимним зібрання акціонерів від 06.11.2014 р.;

- відновлення порушених прав акціонерів, позбавлених права голосу 06.11.2014р., у тому числі і позивача;

- стягнення з ПАТ "Автрамат" 50000,00 грн. моральної шкоди;

- накладення арешту на майно ПАТ "Автрамат".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.01.2015 р. у задоволенні заяви позивача, Карпенко Лариси Іванівни, про накладення арешту на майно вх. №186 від 05.01.2015 р. відмовлено.

Ухвалою від 27.02.2015р. у даній справі господарський суд Харківської області залишив позовну заяву Карпенко Лариси Іванівни без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 4.8. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зі змінами визначено, що залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв'язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Такими обставинами суд визначив ненадання позивачем витребуваних матеріалів, необхідних для вирішення даного спору по суті.

Так, із матеріалів справи вбачається, що ухвалами господарського суду Харківської області від 12.01.2015р. та від 04.02.2015р., для забезпечення всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх матеріалів справи та фактичних обставин спору, суд витребував у позивача додаткові докази, а саме: письмове нормативне та правове обґрунтування позовних вимог; докази порушення прав позивача діями, бездіяльністю, рішеннями відповідача; письмове уточнення позовних вимог; докази, що підтверджують викладені у позовній заяві обставини; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (від державного реєстратора) про державну реєстрацію (знаходження) ПАТ "Автрамат" станом на момент подачі позовної заяви; обґрунтований розрахунок позовних вимог; довідку про розрахункові рахунки в установах банку; пенсійне посвідчення відповідно до Постанови Правління Пенсійного фонду України N 4-1 від 25.03.2004 р. "Про Порядок обліку, зберігання, оформлення та видачі пенсійних посвідчень в Пенсійному фонді України та його органах"; належним чином засвідчені копії документів, доданих до позовної заяви; оригінали документів, копії яких додані в обґрунтування позовних вимог надати в судове засідання для огляду.

Господарським судом встановлено, що оскільки станом на день прийняття ухвали від 27.02.2015р. витребувані документи та докази позивачем не надано і про поважність причин невиконання вимог ухвал позивач суд не повідомив, тому суд першої інстанції визначився, що ненадання витребуваних документів не надає можливості суду повно, об'єктивно та всебічно дослідити матеріали справи та з'ясувати всі фактичні обставини спору для винесення законного і об'єктивного рішення. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що в порушення обов'язку доказування позивачем з метою доведення факту порушення його права не надано доказів наявності такого права. За цих обставин позов Карпенко Лариси Іванівни був залишений без розгляду.

Однак, колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції та вважає його помилковим, оскільки в даному випадку правові підстави для залишення позову Карпенко Лариси Іванівни без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України - відсутні.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, зокрема якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору.

Згідно пункту 4.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (зі змінами та доповненнями) при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (статті 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов: додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання; витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті; позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.

Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом.

Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

У разі неповідомлення таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Подання позивачем документів, які не можуть бути прийняті судом в якості належних та достатніх доказів для задоволення позову, має наслідком відмову в їх задоволенні з обґрунтуванням цього висновку не доведеністю позовних вимог, а не залишення позову без розгляду.

Із матеріалів справи вбачається, що Карпенко Лариса Іванівна додала до позовної заяви докази, які, на її думку, підтверджують позовні вимоги, а також навела нормативне та правове обґрунтування цих вимог.

Крім того, позивачем на виконання вимог ухвали господарського суду від 12.01.2015р. надано до матеріалів справи письмові пояснення (вх. № 2476 від 23.01.2015р., вх. № 2783 від 26.01.2015р.) в підтвердження своєї правової позиції у справі та обґрунтування щодо витребуваних судом документів (том 1 аркуші справи 22, 90-91).

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд мав право і був зобов'язаний надати оцінку наданим позивачем доказам і при їх недостатності, розглянути справу по суті та прийняти відповідне рішення, а не залишати позов без розгляду. При цьому, в ухвалі господарського суду від 27.02.2015р. не міститься обґрунтованих посилань відносно того, що витребувані судом в ухвалах від 12.01.2015р. та від 04.02.2015р. документи вкрай необхідні для розгляду даного спору і саме без них спір вирішити неможливо.

За таких обставин у господарського суду першої інстанції були наявні правові підстави для здійснення правосуддя і розгляду справи по суті за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997р., Україна взяла на себе зобов'язання з забезпечення права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 зазначеної Конвенції.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід'ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об'ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з принципу верховенства права, а також положень статей 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом, та положень статей 3, 15 Цивільного кодексу України щодо права особи на судовий захист господарського права та інтересу слід дійти висновку про пріоритетність права особи на судовий захист господарських прав і інтересів.

Отже, внаслідок залишення господарським судом позовних вимог без розгляду, Карпенко Лариса Іванівна фактично була позбавлена права на захист своїх прав та законних інтересів, беручи до уваги надання нею письмових пояснень та доказів, які вона вважала за необхідне надати суду для розгляду позовних вимог по суті. Всі ці обставини зазначені позивачем в апеляційній скарзі в якості підстав для скасування оскаржуваної ним ухвали господарського суду першої інстанції та приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Вищевикладені обставини в їх сукупності свідчать про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема пункту 5 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, що призвело до прийняття неправильної ухвали про залишення позову без розгляду, тому апеляційна скарга Карпенко Лариси Іванівни, м. Харків підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Харківської області від 27.02.2015р. у справі № 922/91/15 - скасуванню з направленням справи на розгляд господарського суду Харківської області по суті відповідно до положень частини 7 статті 106 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, п. 4 ч. 1 ст. 104, ст. ст. 105, 106, 110 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Карпенко Лариси Іванівни, м. Харків задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 27.02.2015р. у справі № 922/91/15 скасувати.

Справу № 922/91/15 передати на розгляд господарського суду Харківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 22.04.15р.

Головуючий суддя Істоміна О.А.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Білецька А.М.