РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2015Справа №910/6047/15-г
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "ПРОВІДНА"

До Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова

компанія "ОРАНТА"

За участі третьої особи,

яка не заявляє самостійних вимог

на предмет спору на стороні

відповідача Замостян С.В.

Про стягнення 50 000,00 грн.

Суддя Картавцева Ю.В.

Представники сторін:

Від позивача Медвідь О.І. - представник (довіреність № 14/1041 від 25.12.2014 р..)

Від відповідача не з'явився

від 3-ої особи не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова Компанія "ПРОВІДНА" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" про стягнення страхового відшкодування, яке було сплачено страхувальнику відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 06/6754245/1002/13 від 24.10.2013 р. в розмірі 50000,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що позивачем за договором добровільного страхування наземного транспорту № 06/6754245/1002/13 від 24.10.2013 р., внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, було здійснено виплату страхового відшкодування за письмовою заявою страхувальника автомобіля «Mitsubishi», державний номер АI8615BM - Погребного О.І., а тому позивач відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1187, 1188 ЦК України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки транспортний засіб - автомобіль «ВАЗ 2104» державний реєстраційний № АІ 9916 АО, за участю якого сталась дорожньо-транспортна пригода, водій якого Замостян С.Г. є винним у її скоєнні, застрахований у ПАТ «Європейський страховий альянс» згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1901758, позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 50 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2015 р. порушено провадження у справі №910/6047/15-г та призначено справу до розгляду на 06.04.2015 р.

31.03.2015 р. відділом діловодства суду отримано від Моторного (транспортного) страхового бюро України відповідь на запит суду на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 16.03.2015 р., з якої вбачається, що згідно з інформацією з єдиної централізованої бази даних МТСБУ, за полісом № АІ/1901758 застраховано цивільно-правову відповідальність Замостян Сергія Вікторовича. в страховій компанії ВАТ НАСК «Оранта» в частині заподіяння шкоди майну внаслідок експлуатації автомобіля «ВАЗ 2104» державний реєстраційний № АІ 9916 АО, ліміт по майну 50000 грн.

Представник відповідача у судове засідання 06.04.2015р. не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 06.04.2015 р. суд дійшов висновку про необхідність залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Замостяна С.В. з тих підстав, що рішення у справі №910/6047/15-г може у майбутньому вплинути на права та обов'язки Замостяна С.В. як особи, що визнана винною у скоєнні ДТП.

За таких обставин, у зв'язку з нез'явленням у судове засідання представника відповідача, залученням до участі у справі 3-тьої особи, суд, відповідно до ст. 77 ГПК України, відклав розгляд справи на 24.04.2015р., про що виніс відповідну ухвалу від 06.04.2015р.

У судове засідання 24.04.2015 р. представник відповідача повторно не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про порушення провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Поштове відправлення з ухвалами Господарського суду міста Києва № 910/6047/15-г від 16.03.2015 р. про порушення провадження у справі та від 06.04.2015 р. були направлені відповідачу за адресою, вказаною у позовній заяві (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська 7Д), яка відповідає адресі місцезнаходження відповідача згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

За наведених обставин та з урахуванням приписів ст. 64 ГПК України, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі, так само, як і ухвала від 06.04.2015, вручені відповідачу належним чином. Повідомлення про вручення зазначених поштових відправлень знаходяться у матеріалах справи.

Письмових заяв, повідомлень суду щодо поважності причин відсутності відповідача в судових засіданнях 06.04.2015 р. та 24.04.2015 р. від останнього до суду не надходило.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначений перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Однак стаття 77 ГПК України встановлює не обов'язок суду відкласти розгляд справи, а визначає лише право суду при наявності зазначених випадків.

За таких обставин суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 24.04.2015 р. та за відсутності представника відповідача та третьої особи, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору, та відповідно до вимог ст. 69 ГПК України.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, в судовому засіданні 24.04.2015 р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

24.10.2013 р. між ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" та Погребним О.І. (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/6754245/1002/13 від 24.10.2013 р. (далі - Договір), згідно з яким на страхування був прийнятий автомобіль «Mitsubishi», державний номер АI8615BM.

Згідно з постановою Ірпінського міського суд Київської області від 16.10.2014 р. та довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №9439391, 21.09.2014 р. о 15 год. 15 хв., по вул.. Кірова, м. Буча, Київської області трапилась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу «Mitsubishi», державний номер АI8615BM, що належить Погребному О.І., та транспортного засобу «ВАЗ 2104» державний реєстраційний № АІ 9916 АО, під керуванням Замостян С.В.

ДТП сталася в результаті порушення водієм Замостян С.В. Правил дорожнього руху України, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення постановою Ірпінського міського суд Київської області від 16.10.2014 р.

До ПрАТ "СК "Провідна" звернувся страхувальник із заявою про виплату страхового відшкодування в зв'язку з пошкодженням застрахованого транспортного засобу внаслідок ДТП, що відповідно до умов Договору є страховим випадком.

Відповідно до Звіту № 843/14 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу «Mitsubishi», державний номер АI8615BM, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mitsubishi», державний номер АI8615BM внаслідок ДТП склала 75799,68 грн.

ПрАТ "СК "Провідна" на підставі Страхового акту № від 11.11.2014 р. здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 85092,22 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0050936 від 12.11.2014 р.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У ч. 2 зазначеної статті вказано, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Таким чином, між винною та потерпілою особами виникло зобов'язання з відшкодування заподіяної майнової шкоди.

Частинами другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника третьою особою.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право вимоги до особи відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представника позивача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що транспортний засіб - автомобіль «ВАЗ 2104» державний реєстраційний № АІ 9916 АО, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди застрахованому у позивача автомобілю «Mitsubishi», державний номер АI8615BM, знаходився під керуванням Замостян С.В.

Цивільно-правова відповідальність в частині заподіяння шкоди майну будь-якою особою внаслідок експлуатації автомобіля автомобіль «ВАЗ 2104» державний реєстраційний № АІ 9916 АО була застрахована у ВАТ НАСК "Оранта" згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1901758.

Вина водія Замостян С.В., який керував автомобілем «ВАЗ 2104» державний реєстраційний № АІ 9916 АО, підтверджується постановою Ірпінського міського суд Київської області від 16.10.2014 р.

Пунктом 36.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля «Mitsubishi», державний номер АI8615BM, відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності (поліс № АІ/1901758), а до ПрАТ "СК "Провідна" як страховика, який виплатив страхове відшкодування за Договором, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до Замостян С.В. як особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

За договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АІ/1901758) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 50 000, 00 грн., франшиза - 00,00грн.

Відповідно до п. 12.1. статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно статті 9 Закону України "Про страхування" франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Таким чином, враховуючи передбачений полісом № АІ/1901758 ліміт відповідальності за шкоду у розмірі 50 000, 00 грн., франшизу у розмірі 00, 00 грн., розмір матеріального збитку, а також розмір виплаченого позивачем страхового відшкодування, то вимога позивача щодо стягнення з відповідача суми 50000 грн. є обґрунтованою.

Відповідно до статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано доказів, що підтверджують відсутність його вини у порушенні зобов'язання.

Таким чином, станом на день вирішення спору, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 50000 грн., а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 1827,00 грн. відповідно до положень статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська 7-Д, ідентифікаційний код 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 25; ідентифікаційний код 23510137) шкоду в розмірі 50000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення

складено 29.04.2015 р.

Суддя Ю.В. Картавцева