УХВАЛА

22.04.2015Справа № 910/17167/13

За скаргою Відкритого акціонерного товариства "Спеціалізоване будівельно-монтажне управління"

на дії відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління

юстиції у м. Києві

у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Трест "Київміськбуд-3"

до Відкритого акціонерного товариства "Спеціалізоване будівельно-монтажне

управління"

про стягнення 109 746,00 грн.

Суддя Нечай О.В.

Представники учасників судового процесу:

від стягувача: Федоришин О.О., за довіреністю, Друзь Х.О., за довіреністю

від боржника: Грицюк Н.В., за довіреністю

від ДВС: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Трест "Київміськбуд-3" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Спеціалізоване будівельно-монтажне управління" про стягнення основного боргу у розмірі 109 746,00 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 18.11.2013 р. у справі № 910/17167/13 позов задоволено повністю, стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Спеціалізоване будівельно-монтажне управління" на користь Публічного акціонерного товариства "Трест "Київміськбуд-3" 109 746,00 грн. основного боргу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.01.2014 р. рішення господарського суду міста Києва від 18.11.2013 р. у справі № 910/17167/13 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.03.2014 р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.01.2014 р. та рішення господарського суду м. Києва від 18.11.2013 р. у справі № 910/17167/13 скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва від 28.03.2014 р. № 04-23/114 призначено повторний автоматичний розподіл справи №910/17167/13, за результатами якого справу передано для подальшого розгляду судді Кирилюк Т.Ю.

Рішенням господарського суду міста Києва від 10.06.2014 р. у справі № 910/17167/13 позов задоволено повністю, стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Спеціалізоване будівельно-монтажне управління" на користь Публічного акціонерного товариства "Трест "Київміськбуд-3" 109 746,00 грн. основного боргу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.09.2014 р. рішення господарського суду міста Києва від 10.06.2014 р. у справі № 910/17167/13 залишено без змін.

08.10.2014 р. на виконання рішення господарського суду міста Києва від 10.06.2014 р. у справі № 910/17167/13 видано наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.12.2014 р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.09.2014 р. та рішення господарського суду м. Києва від 10.06.2014 р. у справі № 910/17167/13 залишено без змін.

26.02.2015 р. до господарського суду міста Києва звернулось Відкрите акціонерне товариство "Спеціалізоване будівельно-монтажне управління" із скаргами на дії відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві.

У зв'язку з тим, що у судді Кирилюк Т.Ю. закінчилися повноваження, за резолюцією керівництва господарського суду міста Києва зазначені скарги передано на розгляд судді Нечаю О.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.03.2015 р. зазначені скарги були прийняті до розгляду, розгляд скарг призначено на 01.04.2015 р.

26.03.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником ДВС були подані заперечення на скарги.

01.04.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником стягувача було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 01.04.2015 р. представники стягувача, боржника та ДВС не з'явились.

Розглянувши у судовому засіданні 01.04.2015 р. клопотання представника стягувача про відкладення розгляду справи, суд задовольнив вищезазначене клопотання.

Враховуючи те, що представники боржника (скаржника) та ДВС у судове засідання 01.04.2015 р. не з'явились, а також у зв'язку із задоволенням клопотання стягувача про відкладення розгляду справи, розгляд скарг було відкладено на 22.04.2015 р.

У судове засідання 22.04.2015 р. представники стягувача з'явились, надали суду свої пояснення по суті заяви, проти задоволенні скарги заперечували.

Представник скаржника (боржника) у судове засідання 22.04.2015 р. з'явився, надав свої пояснення по суті скарги, вимоги, викладені у скарзі, підтримав в повному обсязі.

Представник ДВС у судове засідання 22.04.2015 р. не з'явився.

Обґрунтовуючи свої вимоги, скаржник зазначає суду, зокрема, про те, що державним виконавцем були порушені приписи чинного законодавства при винесенні постанови про примусовий привід боржника, а тому просить вказану постанову визнати недійсною.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець:

- здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом;

- надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

- розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання;

- заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

- роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Частинами 1 та 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Судом встановлено, що 30.10.2014 р. старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП № 45271064).

Постановою про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем було надано боржнику термін на самостійне виконання постанови.

Частиною 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ.

Судом встановлено, що державним виконавцем на адресу боржника було направлено вимогу (№ 1153/1 від 25.12.2014 р.) із зобов'язанням керівника боржника надати відомості щодо наявності належного боржникові майна, при цьому, державним виконавцем попереджено керівника про те, що у разі неявки до останнього будуть застосовані штрафні санкції згідно чинного законодавства України та примусовий привід через органи внутрішніх справ.

В подальшому, державним виконавцем було направлено на адресу боржника ще два виклики керівника боржника, а саме від 14.01.2015 р. № 537/1 та від 21.01.2015 р. № 1683/1, які були направлені 15.01.2015 р. та 22.01.2015 р. відповідно, що підтверджується наявними у матеріалах виконавчого провадження копіями описів вкладення у цінні листи та копіями фіскальних чеків.

Відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Таким чином, державним виконавцем було доведено суду належними доказами факт направлення на адресу місцезнаходження боржника (скаржника) вищезазначених викликів.

Враховуючи неявки керівника боржника на неодноразові виклики державного виконавця та неповідомлення причин такої неявки, 16.02.2015 р. державним виконавцем було винесено постанову про примусовий привід керівника боржника.

Скаржником (боржником) не заперечується факт нез'явлення керівника боржника до державного виконавця на вищезазначені виклики, що дає державному виконавцю право, згідно статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», винести постанову про примусовий привід керівника боржника.

При цьому, зміст постанови про примусовий привід боржника від 16.02.2015 р. та порядок її винесення відповідає приписам чинного законодавства України.

Згідно з п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17 жовтня 2012 року N 9 за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляду на викладене, доводи скаржника, викладені у скарзі, спростовуються матеріалами виконавчого провадження та приписами законодавства України, а тому скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Відкритого акціонерного товариства "Спеціалізоване будівельно-монтажне управління" на дії відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві відмовити.

Суддя О.В. Нечай