ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2015 р.Справа № 922/1308/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмач Нафтосервіс" м.Бахмач
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Продукт", м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 132566,23грн.
за участю :

Представник позивача - Ковалюх В.М. свідоцтво №171 від 24.12.1997 року;

Представник відповідача - Нестеренко І.Ю., довіреність б/н від 17.02.2015 року;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Бахмач Нафтосервіс" звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Продукт" про стягнення пені в розмірі 56432,61 грн. та інфляційних втрат у розмірі 76133,62 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання з боку відповідача своїх зобов'язань за Договором поставки товарів №60/03-14 від 13.03.2014 року.

Також позивач просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2651,33 грн. та вартість правової допомоги у розмірі 5000,00 грн..

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.03.2015 року за позовною заявою було порушено провадження по справі № 922/1308/15 та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 24 березня 2015 року.

16 березня 2015 року через канцелярію суду від відповідача з супровідним листом (вх.№10099) надійшов відзив на позовну заяву та документи на виконання вимог ухвали суду для їх долучення до матеріалів справи.

Крім того, відповідач надав до суду клопотання про витребування у позивача доказів на підтвердження дійсності надання адвокатом Ковалюх В.М. юридичних послуг за Договором від 20.02.2015 року, їх переліку та вартості.

Надані відповідачем документи були досліджені та долучені судом до матеріалів справи.

Розглянувши в судовому засіданні клопотання відповідача про витребування доказів, суд зазначив наступне.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи (ст.34 ГПК України).

За приписами ст. 38 ГПК України, сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ.

Однак, суд зазначає, що 24.03.2015 року від позивача до суду надійшла заява (вх.№11402) про долучення до матеріалів справи Акту приймання-передачі наданих юридичних послуг від 27.02.2015 року загальною вартістю 5000,35 грн. де, також, зазначена калькуляція по кожній наданій за Договором від 20.02.2015 року послузі окремо. В даному випадку, докази, які мають значення для справи та зазначені відповідачем в клопотанні, вже були надані до матеріалів справи, а тому суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів.

В судовому засіданні 24.03.2015 року було оголошено перерву до 06 квітня 2015 року на підставі ч. 3 ст. 77 ГПК України.

Позивач надав до суду клопотання (вх.№13589 від 06.04.15р.) про долучення документів до матеріалів справи.

Надані документи були досліджені та долучені судом до матеріалів справи.

Перерву в судовому засіданні було продовжено до 22 квітня 2015 року.

Через канцелярію суду 20.04.2015 року відповідач надав клопотання (вх.№15810) про долучення до матеріалів справи документів на підтвердження скрутного матеріального становища "Агротрейд Продукт".

Надані документи були долучені судом до матеріалів справи.

Представник позивача в призначеному судовому засіданні підтримував позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву (вх.№10099) позовні вимоги визнав частково, просив відмовити в задоволенні позову в частині стягнення інфляційних втрат в розмірі 31 233,65 грн. у зв"язку з невірним нарахуванням, зменшити розмір нарахованої пені до 1000,00 грн. та відмовити в задоволенні вимог позивача щодо стягнення витрат на правовову допомогу в розмірі 5000,00 грн..

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи та надані представниками сторін докази, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, судом встановлено наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бахмач Нафтосервіс" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Продукт" (Покупець) 13.03.2014 року було укладено Договір поставки товарів № 60/03-14 відповідно до умов якого позивач зобов'язався передати у власність відповідачу паливо - мастильні матеріали (Товар), а відповідач зобов'язався прийняти Товар від Постачальника та оплатити його загальну вартість на умовах даного Договору.

Згідно п.2.2. Договору найменування, асортимент та кількість Товару, що поставляється за даним Договором, визначається в Специфікаціях, які є невід'ємною частиною даного Договору.

Відповідно до п.2.3. Договору загальна кількість Товару за даним Договором становить суму кількості поставленого протягом терміну дії даного Договору Товару, згідно видаткових накладних.

Пунктом 5.2. Договору передбачено, що розрахунки за Товар здійснюються в безготівковому порядку, наступним чином: 1) попередня оплата становить - 519340,56 гривень (з урахуванням ПДВ); 2) остаточний розрахунок у розмірі 812327,98 гривень (з урахуванням ПДВ) здійснюється на протязі дії всього Договору з відстрочкою платежу по факту отримання Товару на підставі видаткової накладної, виданої Продавцем на протязі 5 (п'яти) банківських днів з моменту отримання Товару.

Згідно п.8.4. Договору зміни і доповнення даного Договору, його пролонгація або дострокове розірвання будуть дійсні при умові, якщо вони здійснені в письмовій формі і підписані уповноваженими на це представниками обох сторін. Всі вищеперераховані документи до даного Договору становлять його невід'ємну частину.

Додатком № 01 від 17.09.2014 року до Договору Постачальник зобов'язався передати у власність Покупця 29880 літрів дизельного палива по ціні 15,40 грн. за один літр на загальну суму 460151,99 грн. Відстрочка платежу 10 календарних днів з моменту отримання Товару, тобто до 27 вересня 2014 року. У випадку порушення Покупцем термінів здійснення взаєморозрахунків, передбачених цим Додатком, Покупець сплачує Постачальнику штраф в розмірі 10 % річних від суми заборгованості. Штраф нараховується на весь період прострочення по день проведення розрахунків.

17 вересня 2014 року за видатковою накладною № 1819 Постачальник передав Покупцю дизельне паливо на суму 460151,99 грн..

Додатком № 02 від 17.09.2014 року до Договору Постачальник зобов'язався передати у власність Покупця 16164 літрів дизельного палива по ціні 15,40 грн. за один літр на загальну суму 248925,59 грн. Відстрочка платежу 10 календарних днів з моменту отримання Товару, тобто до 27 вересня 2014 року. Штрафні санкції встановлені такі ж. які в додатку № 01 від 17.09.2014 року.

17 вересня 2014 року за видатковою накладною № 1820 Постачальник передав Покупцю дизельне паливо на суму 248925,59 грн.

Згідно Додатку № 03 від 18.09.2014 року до Договору Постачальник зобов'язався передати у власність Покупця 38970 літрів дизельного палива по ціні 15,60 грн. за один літр на загальну суму 607932,00 грн. Відстрочка платежу 10 календарних днів з моменту отримання Товару, тобто до 28 вересня 2014 року. Штрафні санкції встановлені такі ж як і в додатку № 01 від 17.09.20 року.

18 вересня 2014 року за видатковою накладною № 1834 Постачальник передав Покупцю дизельне паливо на суму 607932,00 грн.

Додатком № 04 від 18.09.2014 року до Договору Постачальник зобов'язався передати у власність Покупця 21094 літрів дизельного палива по ціні 15,60 грн. за один літр на загальну суму 329066,40 грн. Відстрочка платежу 10 календарних днів з моменту отримання Товару, тобто до 28 вересня 2014 року. Штрафні санкції встановлені такі ж як і в додатку № 01 від 17.09.2014 року.

18 вересня 2014 року за видатковими накладними № 1842, 1846 Постачальник передав Покупцю дизельне паливо на суму 329066,40 грн.

Згідно Додатку № 05 від 19.09.2014 року до Договору Постачальник зобов'язався передати у власність Покупця 4700 літрів дизельного палива по ціні 15,60 грн. за один літр на загальну суму 73320,00 грн. Відстрочка платежу 10 календарних днів з моменту отримання Товару, тобто до 29 вересня 2014 року. Штрафні санкції встановлені такі ж як і в додатку № 01 від 17.09.2014 року.

19 вересня 2014 року за видатковою накладною №1866 Постачальник передав Покупцю дизельне паливо на суму 73320,00 грн..

Всього згідно додатків Постачальник поставив Покупцю Товар на загальну суму 1719395,98 грн.

Однак, як стверджує позивач, оплату за поставлений Товар відповідач здійснив лише 14.11.2014 року в сумі 1646075,98 грн. та 29.12.2014 року в сумі 73319,94 грн., що також не заперечувалось відповідачем під час розгляду справи.

З огляду на наведене, позивач, посилаючись на порушення відповідачем зобов"язань за спірним Договором, просить стягнути з нього пеню в розмірі 56432,61 грн. та інфляційні втрати в розмірі 76133,62 грн..

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення.

Відповідно до п.7.1. Договору у випадку порушення Покупцем термінів здійснення взаєморозрахунків, передбачених Договором, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Пеня нараховується на весь період прострочення по день проведення розрахунків у відповідності з умовами Договору без обмеження шестимісячним або іншим строком нарахування та стягнення пені, визначеного законодавством України.

Відповідно до ст.3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Розрахунок пені перевірено судом та встановлено, що він відповідає умовам договору та вимогам чинного законодавства.

Наведені законодавчі приписи та установлені фактичні дані щодо неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по оплаті отриманого Товару у розмірі та у строк, встановлений договором, дають підстави для висновку суду про правомірність позовних вимог щодо стягнення на користь позивача пені в розмірі 56432,61 грн..

Щодо вимоги відповідача у відзиві на позов про зменшення розміру пені, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки (до якої віднесено штраф і пеню) встановлюється договором або актом цивільного законодавства і може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Стаття 233 Господарського кодексу України також встановлює, що у разі якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України надає суду право у виняткових випадках зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до 3.17.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011, вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 Господарського процесуального Кодексу ), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Зменшення розміру штрафних санкцій є правом, а не обов'язком суду, яким суд користується виходячи з установлених обставин. Втім, наявними у справі документами не доведена винятковість випадку.

Таким чином, суд відмовляє відповідачу в задоволенні вимоги про зменшення розміру штрафу, оскільки таке зменшення є необґрунтованим.

В силу вимог ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів.

Щодо нарахованої позивачем суми інфляційних втрат за період за жовтень - листопад 2014 та грудень 2014 року в розмірі 132566,23 грн. суд виходить з наступного.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат за період заявлених у позовних вимогах, суд враховує, що відповідно до листа Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» та п. 2 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. № 01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права» при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Судом здійснено перерахунок, та встановлено, що позивачем не вірно нараховано суму інфляційних втрат, тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню та становлять суму у розмірі 45004,82 грн.

В решті стягенння інфляційних втрат у розмірі 87561,41 грн. слід відмовити, як безпідставно нарахованих.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати у даній справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню 2028,75 грн.

Звертаючись з позовною заявою, позивач просив в ній, зокрема, вартість правової допомоги в розмірі 5000,00 грн. покласти на відповідача. При цьому позивач в якості доказів витрат надав до позовної заяви копію Договору про надання юридичних послуг від 20.02.2015 року, укладеного з адвокатом Ковалюх Василем Миколайовичем, що діє на підставі свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю №171 від 14 грудня 1997 року, виданого Чернігівською кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури; Акт прийняття-передачі наданих послуг від 27.02.2015 року до Договору про надання юридичних послуг від 20.02.2015 року; платіжне доручення №185 від 25.02.2015 року про сплату 5000,35 грн. згідно вказаного Договору.

Вищевказаний Договір був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бахмач Нафтосервіс" (Замовник/Позивач) та адвокатом Ковалюх В.М., що діє на підставі свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю №171 від 14 грудня 1997 року, виданого Чернігівською кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури (Виконавець). Відповідно до розділу 1 Договору Виконавець зобов"язався надати позивачу консультаційні та юридичні послуги в органах державної влади, на підприємствах, організаціях всіх форм власності і підпорядкування, а також в господарських судах України щодо захисту інтересів останнього в господарській справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмач Нафтосервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Продукт" про стягнення штрафних санкцій за Договором поставки.

Згідно Акт прийняття-передачі наданих послуг від 27.02.2015 року до Договору юридичних послуг від 20.02.2015 року (арк. с. 45), Адвокат Ковалюх В.М. надав, а позивач прийняв надані юридичні послуги. Загальна вартість адвокатських послуг, прийнятих за даним Актом склала 5000,35 грн.

Оплата позивачем послуг адвоката підтверджується платіжним дорученням №185 від 25.02.2015 року про сплату 5000,35 грн..

Згідно ст.44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд враховує, що розмір відшкодування витрат за послуги адвоката (5000,00 грн.), є співрозмірним з переліком послуг (усні та письмові консультації з юридичних питань, підготовка проекту позовної заяви та подання її до суду, участь в рогляді справи в Господарському суді Харківської області, тощо) наданих Адвокатом при зверненні позивача із позовом про стягнення коштів в розмірі 132 566,23 грн.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на послуги адвоката у сумі 5000,00 грн.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 233 Господарського кодексу України, ст.ст. 530, 546, 549, 551, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України, та керуючись ст.ст. 1,

12, 22, 32, 33, 38 43, 44, 49, 65, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Продукт" (юридична адреса : вул.Дмитрівська, 31/35, м.Харків, 61052, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмач Нафтосервіс" (юридична адреса: вул.Петровського, 62 В, м.Бахмач, Чернігівська область, 16501, ) пеню в розмірі 56432,61 гривень; інфляційні втрати в розмірі 45004,82 гривень, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2028,75 гривень та витрати на послуги адвоката в розмірі 5000,00 гривень.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

В частині вимог позивача про стягнення з відповідача 87561,41 грн. інфляційних втрат - в позові відмовити.

Повне рішення складено 27.04.2015 р.

Суддя Т.С. Денисюк

Справа №922/1308/15.