КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"21" квітня 2015 р. Справа №910/3553/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Авдеєва П.В.

Куксова В.В.

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "Правекс-Банк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 18.02.2015 року у справі № 910/3553/15-г (суддя Стасюк С.В.)

за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Правекс-

Банк"

до публічного акціонерного товариства "Світ Електроніки"

про визнання кредиторських вимог та зобов'язання включити

кредиторські вимоги до проміжного ліквідаційного балансу

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Правекс-Банк" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Світ Електроніки" про визнання кредиторських вимог та зобов'язання включити кредиторські вимоги до проміжного ліквідаційного балансу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.02.2015 року у справі № 910/3553/15-г позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк "Правекс-Банк" і додані до неї документи повернути без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, публічне акціонерне товариство комерційний банк "Правекс-Банк" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 18.02.2015 року по справі № 910/3553/15-г повністю та передати справу на розгляд до господарського суду міста Києва.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 91 ГПК України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Статтею 93 ГПК України визначено, що апеляційна скарга подається на ухвалу місцевого господарського суду протягом п'яти днів з дня її оголошення місцевим господарським судом.

З апеляційною скаргою позивач звернувся, згідно штемпелю поштового відділення на конверті 31.03.2015 року, тобто з пропуском строку, встановленого ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

В ст. 53 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Тобто, виходячи зі змісту ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

У відповідності до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Згідно з вимогами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З вищенаведеного слідує, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Частиною 2 ст. 93 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга, яка подана після закінчення строків, установлених цією статтею, повертається скаржнику, якщо апеляційний господарський суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для відновлення строку, про що постановляється ухвала.

Отже, наведена норма пов'язує можливість відновлення процесуального строку з обов'язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку.

Питання про відновлення пропущеного процесуального строку розглядається судом за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи. При цьому, у заяві повинно міститися обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами розділу V Господарського процесуального кодексу України.

У кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали скаржник зазначає, що останній отримав ухвалу суду від 18.02.2014 року, лише 04.03.2015 року.

Разом з тим, як було зазначено вище скаржник звернувся з апеляційною скаргою лише 31.03.2015 року, тобто майже через місяць після отримання ухвали суду першої інстанції.

Так, скаржником в апеляційній скарзі не обґрунтовано поважність причин, які зумовили неможливість подання апеляційної скарги в строк та не надано апеляційному суду належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, які б підтверджували поважність таких причин.

Інших доводів в обґрунтування клопотання про відновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги скаржник не надав, а суд апеляційної інстанції не встановив.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зазначити, що клопотання скаржника не містить обґрунтувань та посилань, які б свідчили про наявність об'єктивно непереборних обставин для подання апеляційної скарги. Також не надано доказів того, що скаржник не мав можливості вчасно здійснити відповідні процесуальні дії, оскільки, можливість вчасного подання апеляційної скарги залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер, а тому підстав для відновлення пропущеного процесуального строку у даному випадку колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

З урахуванням вище зазначеного, сплачена скаржником сума судового збору згідно платіжного доручення № 141092125 від 19.03.2015 року, яке додано до матеріалів апеляційної скарги у сумі 609,00 грн., підлягає поверненню.

Керуючись ст. 86, ч. 2 ст. 93 Господарського процесуального Кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

у х в а л и в :

1. Відмовити публічному акціонерному товариству комерційний банк "Правекс-Банк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 18.02.2015 року у справі № 910/3553/15-г у задоволені клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

2. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "Правекс-Банк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 18.02.2015 року у справі № 910/3553/15-г та додані до неї документи повернути скаржнику.

3. Повернути з Державного бюджету України на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Правекс-Банк" (04212, м. Київ, вул. Тимошенка, 9 код 31611469) 609,00 грн. судового збору, сплаченого відповідно до платіжного доручення № 141092125 від 19.03.2015 року.

4. Матеріали справи № 910/3553/15-г повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді П.В. Авдеєв

В.В. Куксов