КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2015 р. Справа№ 910/14138/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Станіка С.Р.

Хрипуна О.О.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Просенюк С.М.,

від відповідача: Гуцул А.Д.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліко Компані" на рішення господарського суду м. Києва від 12.11.2014р. у справі №910/14138/14 (суддя - Нечай О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Форум"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліко Компані"

про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 13643413,07 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до місцевого господарського суду з позовом до Відповідача про стягнення (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) основного боргу в сумі 8600000,00 грн., заборгованості за нарахованими процентами в сумі 3754466,37 грн., пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів та нарахованих процентів в сумі 1288946,70 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 12.11.2014р. у справі №910/14138/14 позов задоволено повністю. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 8600000,00 грн., заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 3754466,37 грн. та пеню за несвоєчасне повернення кредитних коштів та несвоєчасну сплату відсотків в загальному розмірі 1288946,70 грн.

Рішення мотивовано тим, що Відповідачем в порушення умов договору не повернено грошові кошти, отримані в кредит, а також проценти за користування кредитними коштами, доказів на спростування суду не надано, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, штрафні санкції стягнуті з Відповідача.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 12.11.2014р. у справі №910/14138/14 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що термін дії кредитного договору закінчився 24.09.2012р., договори про внесення змін до кредитного договору не встановлювали продовження строку дії договору, а тому правові підстави для нарахування процентів за користування кредитними коштами та нарахування штрафних санкцій за порушення у Позивача відсутні.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2014р. апеляційну скаргу Відповідача прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 20.01.2015р.

В судовому засіданні 20.01.2015р. відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва до 03.02.2015р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.02.2015р. продовжено строк розгляду спору, розгляд справи відкладено на 24.02.2015р.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2015р. призначено повторний автоматичний розподіл справи №910/14138/14, за результатами якого її передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: Андрієнка В.В. (головуючий), Шапрана В.В., Буравльова С.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2015р. апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 19.03.2015р.

В судовому засіданні 19.03.2015р. відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва до 31.03.2015р.

Розпорядженням керівника апарату суду від 31.03.2015р. призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/14138/14. Відповідно до повторного автоматизованого розподілу справу №910/14138/14 передано колегії суддів у складі головуючого судді Власова Ю.Л., суддів Корсакової Г.В., Станіка С.Р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2015р. апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 21.04.2015р.

Розпорядженням керівника апарату суду від 21.04.2015р. справу №910/14138/14 передано на повторний автоматизований розподіл для заміни судді, який не є головуючим суддею. Відповідно до повторного автоматизованого розподілу справу №910/14138/14 передано колегії суддів у складі головуючого судді Власова Ю.Л., суддів Станіка С.Р., Хрипуна О.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.04.2015р. справу №910/14138/14 за апеляційною скаргою Відповідача прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 21.04.2015р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

23.09.2009р. між Позивачем та Відповідачем був укладений кредитний договір №19/09/00-KL, відповідно до умов якого Позивач надав Відповідачу кредитні кошти у формі кредитної лінії для придбання нежитлової нерухомості за адресою: м. Харків, вул. Карла Маркса, 13 літ. А; на поповнення обігових коштів з максимальним лімітом заборгованості в сумі 8600000,00 грн.

Відповідно до п.1.2. договору кредитні кошти надаються строком по 22.09.2010р. Згідно з п.1.3. договору за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 20% процентів річних.

Відповідно до п.2.5. договору сплата процентів Відповідачем здійснюється за фактичний строк користування кредитними коштами. При розрахунку процентів за користування кредитними коштами приймається рік і місяць рівні календарній кількості днів.

Згідно з п.3.3.2. договору Відповідач зобов'язався не пізніше визначеного п.1.2. договору строку повернути Позивачеві суму наданих кредитних коштів в повному обсязі, сплачувати проценти за користування кредитними коштами.

Відповідно до п.4.1 кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, Відповідач сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 процентів, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів за кожен день прострочення. Сплата пені не звільняє Відповідача від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості.

Згідно з п.7.3 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Відповідно до п.7.5. договору усі зміни та доповнення до цього договору набувають чинності тільки за умови їх здійснення в письмовій формі та підписання сторонами, за виключенням умов, передбачених п.п.3.2.2, 3.2.3, 5.1., 5.2 цього договору.

28.10.2011р. між Позивачем та Відповідачем був укладений додатковий договір до кредитного договору №19/09/00-KL від 23.09.2009р., за умовами якого сторони домовились перенести прострочену заборгованість по кредиту та відсоткам з рахунків простроченої заборгованості на рахунки строкової заборгованості та викласти пункти 1.2, 1.3, 2.3, 2.6, 2.8 кредитного договору в наступній редакції: «1.2. кредитні кошти надаються строком до 24.09.2012р. і мають бути повернені у повному обсязі не пізніше зазначеної дати.»; «1.3 за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 1 процент річних.»; «2.6. проценти за користування кредитними коштами Відповідач сплачує не пізніше дати закінчення строку дії цього договору, зазначеної в п.1.2. цього договору, в валюті кредиту самостійно на рахунок погашення кредиту та процентів.»

Відповідно до п.6 додаткового договору цей додатковий договір є невід'ємною частиною кредитного договору №19/09/00-KL від 23.09.2009р. набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за кредитним договором №19/09/00-KL від 23.09.2009р.

31.10.2012р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір про внесення змін до кредитного договору №19/09/00-KL від 23.09.2009р., за умовами якого сторони дійшли згоди заборгованість Відповідача з повернення кредитних коштів, яка становить 8510000,00 грн., та заборгованість за нарахованими, але несплаченими процентами в гривні за період з 24.09.2009р. по 30.10.2012р. в сумі 3589842,37 грн., станом на дату укладення цього додаткового договору вважати строковою.

Відповідно до п.2. договору про внесення змін сторони домовились внести зміни до п.п.1.2 та 2.6 кредитного договору: «1.2. кредитні кошти надаються строком по 28.12.2012р. (включно) і мають бути повернені у повному обсязі не пізніше зазначеної дати»; «2.6 сторони домовились, що нараховані проценти за користування кредитними коштами за цим договором підлягають сплаті одночасно з повним погашенням заборгованості у термін не пізніше 28.12.2012р.».

Згідно з п.5 договору цей договір про внесення змін є невід'ємною частиною кредитного договору №19/09/00-KL від 23.09.2009р. набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за кредитним договором №19/09/00-KL від 23.09.2009р.

28.12.2012р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір про внесення змін до кредитного договору №19/09/00-KL від 23.09.2009р., за умовами якого сторони дійшли згоди заборгованість Відповідача з повернення кредитних коштів, яка становить 8600000,00 грн., та заборгованість за нарахованими, але несплаченими процентами в гривні за період з 24.09.2009р. по 27.12.2012р. в сумі 3603438,82 грн., станом на дату укладення цього додаткового договору вважати строковою.

Відповідно до п.2. договору про внесення змін сторони домовились внести зміни до п.п.1.2 та 2.6 кредитного договору: «1.2. кредитні кошти надаються строком по 27.12.2013р. (включно) і мають бути повернені у повному обсязі не пізніше зазначеної дати»; «2.6 сторони домовились, що нараховані проценти за користування кредитними коштами за цим договором підлягають сплаті одночасно з повним погашенням заборгованості у термін не пізніше 27.12.2013р.».

Згідно з п.5 договору цей договір про внесення змін є невід'ємною частиною кредитного договору №19/09/00-KL від 23.09.2009р. набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за кредитним договором №19/09/00-KL від 23.09.2009р.

Договорами про внесення змін до кредитного договору №19/09/00-KL від 23.09.2009р. від 27.12.2013р., від 24.01.2013р., від 24.02.2014р. сума нарахованих але несплачених процентів в гривні неодноразово змінювалась сторонами та була встановлена в сумі 3703101,99 грн., також змінювався строк надання кредитних коштів та сплати нарахованих процентів по 26.03.2014р. та відповідно вносились зміни до п.1.2 та 2.6 кредитного договору.

При цьому, договори про внесення змін діють до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за кредитним договором №19/09/00-KL від 23.09.2009р.

На виконання умов договору Позивач згідно із наявними в матеріалах справи меморіальними ордерами перерахував Відповідачу грошові кошти відповідно до кредитного договору, отримання яких Відповідач не заперечує, проте свої зобов'язання з повернення кредиту не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість у Відповідача перед Позивачем в сумі 8600000,00 грн.

03.06.2014р. Позивач направив на адресу Відповідача вимогу про усунення порушення, в якій вимагав сплатити заборгованість за простроченою сумою кредиту в розмірі 8600000,00 грн.; сплатити заборгованість за простроченими процентами за користування кредитними коштами в розмірі 3723836,23 грн.; сплатити пеню за несвоєчасне повернення кредитних коштів та несвоєчасну сплату процентів в розмірі 327013,10 грн.

06.10.2014р. Відповідач направив на адресу Позивача лист, який останній отримав 10.10.2014р., та пропонував Позивачу задовольнити свої грошові вимоги за кредитним договором шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.7 ст.180 Господарського кодексу України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Згідно з ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно з ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ст.631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ст.1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

З встановлених судом обставин вбачається, що в 2009р. між Позивачем та Відповідачем був укладений кредитний договір, за умовами якого Відповідач отримав від Позивача кредитні кошти, зобов'язався їх повернути у строк, погоджений сторонами та встановлений умовами договорів, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, а в разі порушення зобов'язань за договором сплатити пеню. Протягом 2012-2014 років сторонами було підписано ряд договорів про внесення змін до кредитного договору №19/09/00-KL від 23.09.2009р., якими, в тому числі, пролонговувався строк надання кредитних коштів по 26.03.2014р., та відповідно строк повернення кредиту та сплати нарахованих процентів.

Отже, з врахуванням внесених (договорами про внесення змін) змін до кредитного договору №19/09/00-KL від 23.09.2009р., Відповідач повинен був повернути всю суму кредиту в строк до 26.03.2014р. на рахунок Позивача вказаний в договорі, проте договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

Крім цього сторони погодили (договір про внесення змін від 24.02.2014р.), що заборгованість Відповідача з повернення кредитних коштів, становить 8600000,00 грн., заборгованість за нарахованими, але несплаченими процентами в гривні за період з 24.09.2009р. по 26.03.2014р. складає 3703101,99 грн.

Як вбачається з матеріалів справи станом на 26.03.2014р. Відповідач не повернув Позивачу грошові кошти в сумі 8600000,00 грн. Докази повернення Відповідачем Позивачу суми кредиту в розмірі 8600000,00 грн. в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, вимога Позивача про стягнення з Відповідача заборгованості по кредиту в розмірі 8600000,00 грн. обґрунтовано задоволена міським господарським судом.

Згідно із обґрунтованим розрахунком Позивача за час користування кредитом до 30.06.2014р. Відповідач повинен був сплатити Позивачу відсотки в сумі 3754466,37 грн.

Оскільки наявними в матеріалах справи документами підтверджується, що Відповідач свого обов'язку щодо сплати відсотків за користування кредитом в повному обсязі не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість за договором, доказів про її погашення Відповідач не надав, то апеляційний господарський суд приходить до висновку, що вимога Позивача про стягнення з Відповідача заборгованості по відсотках в сумі 3754466,37 грн. обґрунтовано задоволена місцевим господарським судом.

Разом з тим, апеляційним судом не можуть бути прийняті до уваги твердження Відповідача про те, що нарахування та стягнення відсотків за користування кредитом після закінчення дії договору 25.09.2012р. є безпідставним, тому як, з припиненням дії договору підстава для визначення розміру відсотків відсутня, оскільки п.7.3 договору чітко обумовлено, що договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Змін до зазначеного пункту договору сторони не вносили, а тому договір та договори про внесення змін до нього є діючими. Крім того, відповідно до п.1 ст.1048 Цивільний кодекс України розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором, у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Також, апеляційний суд не приймає до уваги посилання Відповідача, що Відповідач є і боржником і кредитором перед Позивачем, та між Відповідачем та Позивачем укладені правочини, в яких є одні і ті ж зобов'язання один щодо одного, а саме грошові зобов'язання, які є припиненими у зв'язку з поєднанням в цьому зобов'язанні боржника і кредитора в одній особі.

Проте, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Отже, невиконання Позивачем умов договору рахунку, на який посилається Відповідач, про повернення коштів, наявності заборгованості Позивача перед Відповідачем, а також наявність заборгованості Відповідача перед Позивачем за кредитним договором є різними зобов'язаннями, які виникли з різних правочинів, тому ніякого поєднання боржника і кредитора в одній особі у зобов'язанні за кредитним договором, як це стверджує Відповідач, не відбулось.

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ст.231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п.4.1 кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, Відповідач сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 процентів, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів за кожен день прострочення. Сплата пені не звільняє Відповідача від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими вимоги Позивача про стягнення з Відповідача пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів та за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитними коштами в загальному розмірі 1288946,70 грн.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліко Компані" на рішення господарського суду м. Києва від 12.11.2014р. у справі №910/14138/14 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду м. Києва від 12.11.2014р. у справі №910/14138/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 22.04.2015р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді С.Р. Станік

О.О. Хрипун