РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2015Справа №910/6649/15-г

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю "ОРІОН-АВТО"

до Приватного акціонерного товариства "Український Страховий Дім"

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Моторне (транспортне) страхове бюро України

про стягнення 46 604,00 грн.

суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Рябець Я.І. - представник за довіреністю від 19.03.2015;
від відповідача від третьої особине з'явились Загребельська М.О. - представник за довіреністю № 53/2015 від 13.01.15

В судовому засіданні 22.04.15, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю "ОРІОН-АВТО" до Приватного акціонерного товариства "Український Страховий Дім" про стягнення 46 604,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди Товариству з додатковою відповідальністю "ОРІОН-АВТО" було завдано шкоду у розмірі 46 604,00 грн. внаслідок пошкодження його майна - огорожі, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Казарського,4. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля "ГАЗ" 32213 державний номер ВЕ9046ВА, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована ПрАТ "Український Страховий Дім", позивачем було направлено останньому регресну вимогу. Враховуючи, що відповідачем не відшкодовано заявлену суму шкоди, позивач просить стягнути з відповідача 46 604,00 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.03.2015 порушено провадження у справі № 910/6649/15-г за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні 08.04.2015.

Даною ухвалою, на підставі ст. 27 ГПК України, суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Моторне (транспортне) страхове бюро України.

У судове засідання, призначене на 08.04.2015, з'явився представник позивача, вимоги ухвали суду виконав, надав документи, що були долучені до матеріалів справи.

Відповідач та третя особа в судове засідання явку уповноважених представників не забезпечили, про поважні причини неявки суд не повідомили, обґрунтованих клопотань щодо своєї неявки не направляли, хоча про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, у зв'язку з чим суд відклав розгляд справи на 22.04.15.

В судове засідання 22.04.15 з'явився представник позивача, який надав додаткові докази по справі, позовні вимоги підтримав. Представник третьої особи надав письмові пояснення по суті спору, позов просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 22.04.15 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 152.

При цьому, судом враховано, що відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутності представника відповідача та його відзиву на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Як вбачається з Протоколу про адміністративне правопорушення серії АА2 № 512117 від 22.09.14, Протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.07.2014 року в м. Миколаєві на вул. Казарського, 4 19 липня 2014 року приблизно о 07:00 мала місце ДТП за участю автомобіля «ГАЗ 32213», державний номер ВЕ 9046 ВА, що належить Осадчому Володимиру Васильовичу, під керуванням Овакімяна Артема Меружановича. З листа Відділу ДАІ з обслуговування м. Миколаєва УДАІ УМВС України в Миколаївській області від 17.04.15 № 9/3-307 вбачається, що Окакімян А.М. керуючи а/м «ГАЗ 32213», державний номер ВЕ 9046 ВА, рухаючись по вул. Казарського зі сторони вул. Куйбишева, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та допустив наїзд на бордюрний камінь, після чого продовжив вільний рух, виїхав за межі проїзної частини, внаслідок чого допустив наїзд на перешкоду - кам'яну стіну в буд. № 4 по вул. Казарського.

ДТП сталася в результаті порушення водієм Овакімяном А.М. вимог п.п. 2.3-б, 10.1 12.1 Правил дорожнього руху України, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.10.2014р. справа № 487/9484/14-п.

Внаслідок вказаного ДТП майну Товариства з додатковою відповідальністю «Оріон-Авто» - будівлі по вул. Казарського, 4 в м. Миколаєві, яка належить позивачу на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.12.10, що видане виконавчим комітетом Миколаївської міської ради, була спричинена шкода. Розмір спричиненої шкоди складає 44204, 00 грн. та підтверджується Звідним кошторисним розрахунком вартості ремонтних робіт по відновленню зруйнованої стіни будівлі, складеним експертом Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області на виконання договору № 66 від 28.10.14 на надання послуг, укладеного між позивачем та Регіональною торгово-промисловою палатою Миколаївської області.

З матеріалів справи вбачається, що між відповідачем, як страховиком, та Овакімяном Артемом Меружановичем як страхувальником, було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що діяв з 27.04.14 по 26.04.15 (Поліс АІ/0398308), відповідно до якого забезпечений транспортний засіб - автомобіль «ГАЗ 32213», державний номер ВЕ9046ВА, ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну становить 50 000,00 грн., розмір франшиза 0,00 грн.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику стіни нежитлової будівлі по вул. Казарського, 4 в м. Миколаєві, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, а позивач як потерпіла особа має право вимоги за завдані збитки до відповідача.

11.11.14 позивач звернувся до відповідача з Повідомленням потерпілої особи про дорожньо-транспортну пригоду, а також із заявою про страхове відшкодування в розмірі 46604,00 грн.

Крім того, позивач направив до Моторного (транспортного) страхового бюро (МТСБУ) заяву від 14.11.14 № 538 та документи щодо відшкодування оціненої шкоди. У відповіді вих.. № 3/1-04/34188 від 09.12.14 МТСБУ повідомило, що відшкодовує шкоду у разі недостатності коштів та майна страховика-учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, але МТСБУ не володіє інформацією щодо ліквідації ПрАТ «Український страховий дім» чи визнання даної страхової компанії банкрутом, тому МТСБУ не має правових підстав для здійснення регламентної виплати з фонду захисту потерпілих.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, а між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Отже, однією з підстав для виплати страхового відшкодування потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) є наявність в діях особи вини.

Разом з тим, пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків.

Зобов'язання із заподіяння шкоди являє собою цивільно-правове зобов'язання, відповідно до якого потерпілий має право вимагати від боржника (особи, що заподіяла шкоду) цілковитого відшкодування протиправно заподіяної шкоди шляхом відшкодування збитків.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія, який керував автомобілем «ГАЗ 32213», державний номер ВЕ 9046 ВА, підтверджується постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.10.2014р. у справі № 487/9484/14-п.

Пунктом 36.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України «Про страхування», або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене. В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до відповідача, який застрахував відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП.

Крім того, позивачем було сплачено 2400,00 грн. (платіжне доручення № 2302 від 30.10.14) згідно договору № 66 від 28.10.14 та акту приймання-передачі наданих послуг № 120-1131 від 30.10.14 з метою визначення вартості матеріальних збитків, що були йому завдані внаслідок пошкодження його майна.

В розумінні положень Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач набув право на виплату страхового відшкодування від страховика винної особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Враховуючи викладене з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 46604,00 грн., що і відповідає розміру позовних вимог.

Відповідальність страховика винної особи регламентована положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та обмежується укладеним договором страхування, в свою чергу зазначеним законом випадки, коли шкода не відшкодовується страховиком (або МТСБУ) визначені у ст. 32 і доказів наявності таких суду не представлено.

Враховуючи не здійснення виплати відповідачем на користь позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 46 604,00 грн. страхового відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Український страховий дім" (01023, м. Київ, площа Спортивна, буд. 3, ідентифікаційний код 32556540) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Оріон-Авто» (54007 м. Миколаїв, вул. Казарського, буд. 4, ідентифікаційний код 05465809) страхове відшкодування в сумі 46 604 (сорок шість тисяч шістсот чотири) грн. 00 коп., судовий збір у розмірі 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.04.2015 р.

Суддя Л.Г. Пукшин