РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"20" квітня 2015 р. Справа № 924/113/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Петухов М.Г.

суддя Маціщук А.В. ,

суддя Гулова А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр"

на рішення господарського суду Хмельницької області від 17.02.2015 р.

у справі №924/113/15 (суддя Яроцький А.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" м. Хмельницький

до відповідача Житлово-будівельного кооперативу "Подільський край" м.Хмельницький

про визнання акту приймання-передачі нікчемним правочином

за участю представників сторін:

позивача: Смороднікова О. П.;

відповідача: Безрука Т. Л.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 17.02.2015 р. у справі №924/113/15 у задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" до Житлово-будівельного кооперативу "Подільський край" про визнання акту приймання - передачі незавершеного об'єкта будівництва - житлового багатоквартирного будинку по вулиці Подільська, 58, у м. Хмельницькому від 01.10.2011р. нікчемним правочином відмовлено.

При прийнятті вищевказаного рішення, суд першої інстанції виходив з того, що 01.10.2011р. між ЗАТ „ОКТАНТ", що є забудовником, з однієї сторони, та Житлово-будівельним кооперативом „Подільський край", з другої сторони, складено акт №1 приймання-передачі незавершеного об'єкту будівництва - житлового багатоквартирного будинку по вул. Подільська, 58 у м. Хмельницькому.

Судом першої інстанції встановлено, що заборгованість по укладеним договорам з інвесторами у будівництво будинку по вулиці Подільській, 58 становить 8 000 000 грн. на момент підписання акта № 1 приймання-передачі незавершеного будівництва по вул. Подільській, 58 у м. Хмельницькому. У разі недостатності коштів для завершення будівництва ЗАТ „ОКТАНТ" та Житлово-будівельний кооператив „Подільський край" зобов'язуються сумісними зусиллями добудувати зазначений об'єкт по вул. Подільській, 58.

В обґрунтування своїх висновків, суд першої інстанції, з урахуванням ст. ст. 11, 15, 16, 202, 203, 328 ЦК України, ст. 4 ГК України та ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", вказав на те, що предмет позову про визнання акта приймання - передачі нікчемним правочином не відповідає способам захисту права, передбаченим законом, оскільки такий спосіб захисту не міститься в переліках способів захисту права, що визначені у вищевказаних нормативних актах, не передбачений він й іншими нормами права. Також, в матеріалах справи відсутні докази того, що такий спосіб захисту був передбачений договором сторін. Окрім того, обраний позивачем спосіб захисту права не є різновидом способу „визнання правочину недійсним", оскільки зазначений акт не є договором, а належить до первинних бухгалтерських документів, які свідчать про передачу майна від однією особи до іншої.

За таких підстав, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення позовних вимог.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" звернулось з апеляційною скаргою до Рівненського апеляційного господарського суду, відповідно до якої просить рішення господарського суду Хмельницької області від 17.02.2015 р. у справі №924/113/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Скаржник вважає, що рішення господарського суду є незаконним та таким, що прийнято з порушенням норм процесуального права.

На підтвердження своїх доводів, скаржник вказує, зокрема, наступне:

- висновки суду суперечать закону, зокрема, ст.ст. 42, 47, 32, 33, 34, 43, 84 ГПК України, пунктам 1, 2, 3, 4, 5 роз'яснення Вищого господарського суду України "Про судове рішення" від 23.03.2012 за N6 з наступними змінами та доповненнями, п.п. 5, 13 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»;

- право звернення до суду є конституційним правом кожного, воно гарантується законами України та міжнародними зобов'язаннями України. Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддівУкраїни» усім суб'єктам правовідносин гарантується захист їх прав, свобод і законних інтересів незалежним і неупередженим судом, утвореним відповідно до закону;

- суд повинен був врахувати, що право особи на справедливий судовий розгляд кореспондується із закріпленими в законодавстві України принципами гарантування кожному учаснику цивільних відносин судового захисту цивільного права та інтересу на засадах справедливості, добросовісності та розумності;

- вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності віповідного спору, а тому слід дійти висновку про необхідність розгляду даного спору по суті;

- до ЗАТ „Октант" відповідно до договорів купівлі-продажу та міни перейшло право власності на 11 квартир та господарські споруди в будинках по вул. Подільській, 58 та по вул. Грушевського, 38/1, що підтверджується нотаріально посвідченими договорами купівлі - продажу та договором міни. Відтак Закрите акціонерне товариство "Октант" набуло право власності на житловий будинок № 38/1 та надвірні споруди на вулиці Грушевського у місті Хмельницькому, житловий будинок № 58 на вулиці Подільській. Крім того, ЗАТ „Октант" передало безоплатно на баланс Хмельницької міської ради три квартири, що підтверджується рішенням №13 третьої сесії Хмельницької міської ради від 19.06.2002р. та рішенням №398 від 23.05.2002р. Дані факти свідчать про те, що згідно зі ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України до ЗАТ «Октант» перейшло право власності на земельні ділянки, які були зайняті житловими будинками та спорудами по вул. Подільській, 58 та по вул. Грушевського, 38/1, а також на земельні ділянки, які були необхідними для їх обслуговування;

- Акт приймання-передачі у власність ЖБК «Подільський край» об'єкту незавершеного будівництва по вулиці Подільській, 58 від 01 жовтня 2011 року слід визнати нікчемним, зокрема, у зв'язку з тим, що ні ЗАТ «Октант», ані його правонаступник ТОВ «Октант-центр» не є власниками вказаного об'єкту незавершеного будівництва у розумінні положень чинного законодавства щодо набуття права власності, а є лише балансоутримувачем.

З огляду на викладені вище аргументи на підтвердження своєї правової позиції, позивач вважає, що судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні позову за відсутності на те визначених законом підстав, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції слід скасувати.

Від відповідача - Житлово-будівельного кооперативу "Подільський край" надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, відповідно до якого просить оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги -відмовити.

На спростування доводів, викладених в апеляційній скарзі, вказує, зокрема, наступне:

- предмет позову про визнання акта приймання - передачі нікчемним правочином не відповідає способам захисту права, передбаченим законом, оскільки такий спосіб захисту не міститься в переліках способів захисту права, що визначені у нормативних актах. Також в матеріалах справи відсутні докази того, що такий спосіб захисту був передбачений договором сторін;

- оскаржуваний акт передбачає, що майно по вказаному акту передається в рахунок виконання договорів про дольове інвестування у будівництво квартир, торгових приміщень, паркінгу, розташованих в житловому будинку за адресою: м. Хмельницький, вул. Подільська, 58, які були укладені між ЗАТ "Октант" як забудовником та інвесторами, які об'єднались та створили Житлово-будівельний кооператив "Подільський край";

- рішенням господарського суду Хмельницької області по справі №14/10/8/1298 від 05.11.2012 року, яке залишено в силі постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.01.2013 року, відповідно до якої суд апеляційної інстанції вказав про правомірність припинення спору в частині звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, оскільки це питання було врегулювано укладенням договору оренди земельної ділянки між міською радою м.Хмельницького і ЖБК «Подільський край», а тому суд правомірно дійшов висновку про припинення провадження у справі в частині позовних вимог щодо звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та про задоволення позову в частині стягнення 19 951 грн. 85 коп. шкоди, завданої самовільним використанням земельної ділянки. В цій же постанові апеляційний суд зазначив, що ч. 1 статті 376 Цивільного кодексу України передбачає, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил;

- в матеріаліх справи відсутні будь - які докази, які б належним чином підтверджували твердження ТОВ «Октант-центр» щодо придбання за договорами міни та купівлі-продажу будинків по вул. Подільській, 58 та вул. Грушевського, 38/1, та набуття останнім права користування спірними земельними ділянками, а також докази наявності у попередніх власників, закріпленого в установленому порядку, права користування земельними ділянками під належними їм будівлями;

постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.06.2012р. постановлено адміністративний позов першого заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області до закритого акціонерного товариства "Октант" про стягнення штрафу задоволено. Стягнуто з ЗАТ "Октант" на користь інспекції архітектурно - будівельного контролю у Хмельницбкій області штраф в сумі 26 870 865 грн. 50 коп. При цьому, судом встановлено факт відсутності у позивача як дозволу виконання будівельних робіт, так і земельної ділянки для проведення будівництва.

З огляду на наведене, відповідач вважає, що підтсави для задоволення позовних вимог відсутні.

30 березня 2015 року в судовому засіданні Рівненського апеляційного господарського суду представник скаржника підтримала доводи, наведені в апеляційній скарзі, стверджує, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення було порушено норми процесуального права. Зазначила, що обраний спосіб захисту відповідає вимогам чинного законодавства. Пояснила, що не всі інвестори за договорами про дольове інвестування у будівництво є членами Житлово-будівельного кооперативу "Подільський край". Підтвердила також той факт, що позивач не є власником будівництва, а є лише забудовником, а тому не може передати об'єкт незавершеного будівництва у власність.

З огляду на вказане, вважає, що рішення господарського суду Хмельницької області від 17.02.2015 р. у справі №924/113/15 слід скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

При цьому, у судовому засіданні позивачем подано клопотанням від 20.04.2014, яким долучено до матеріалів справи № 924/113/15 копії документів, серед яких значиться копія Акта № 1 приймання - передачі незавершеного об'єкту будівництва - житлового багатоквартирного будинку по вул. Подільська, 58 у м. Хмельницькому, від 05.10.2011р. Оригінал наведеного документа для огляду суду не надано.

Представник відповідача - Житлово-будівельного кооперативу "Подільський край" в судовому засіданні заявила, що з доводами апелянта не погоджується, вважає їх безпідставними, а оскаржуване рішення таким, що відповідає встановленим обставинам справи та нормам закону. Пояснила, що у розумінні діючого закону оспорений акт не є правочином, а є первинним бухгалтерським документом, а тому обраний позивачем спосіб захисту не відповідає чинному законодавству. З урахуванням долученої до матеріалів справи судової практики, зауважила, що в судовому порядку також встановлено факт відсутності у позивача як дозволу виконання будівельних робіт, так і земельної ділянки для проведення будівництва. З огляду на зазначене, просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Окрім того, представником відповідача подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи № 924/113/15 від 20.04.2015р., а саме копій нотаріально посвідчених заяв членів кооперативу ЖБК "Подільський край" в кількості 39 штук.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, 01.10.2011р. між ЗАТ „ОКТАНТ", в особі директора Сирчина Б.А., що є забудовником, з однієї сторони, та Житлово-будівельним кооперативом „Подільський край", в особі голови правління Софілканича О.В., з другої сторони, складено акт №1 приймання-передачі незавершеного об'єкту будівництва - житлового багатоквартирного будинку по вул. Подільська, 58 у м. Хмельницькому (а.с. 10).

Відповідно до вказаного зазначеного акта ЗАТ „ОКТАНТ" передав, а ЖБК „Подільський край" прийняв у власність незавершене будівництво багатоквартирного житлового будинку, розташованого за адресою: м. Хмельницький, вул. Подільська, 58 а сааме: будинок з фундаментом, площею 13705 кв.м., що відповідає проектній документації. Матеріали стін - цегла. Кількість поверхів - 9-10-14. Кількість сходових кліток - 4.

Вказане в акті незавершене будівництво передається в рахунок виконання договорів про дольове інвестування у будівництво квартир, торгових приміщень, паркінгу, розташованих в житловому будинку за адресою: м. Хмельницький, вул. Подільська, 58, які були укладені між ЗАТ „ОКТАНТ" як забудовником та інвесторами, які об'єдналися та створили Житлово - будівельний кооператив „Подільський край", який на сьогодні представляє їхні інтереси.

Окрім того, в акті зазначено, що ЗАТ „ОКТАНТ" по укладеним договорам з інвесторами зобов'язувалося побудувати та передати у власність обумовлені об'єкти інвестування в 14-ти поверховому цегляному будинку за адресою: м. Хмельницький, вул. Подільська, 58. У зв'язку з припиненням будівництва та неможливістю завершити будівництво вказаного об'єкту сторони дійшли згоди передати об'єкт у власність кооперативу; заборгованість по укладеним договорам з інвесторами у будівництво будинку по вулиці Подільській, 58 становить 8 000 000, 00 грн. на момент підписання акту № 1 приймання-передачі незавершеного будівництва по вул. Подільській, 58 у м. Хмельницькому. У разі недостатності коштів для завершення будівництва ЗАТ „ОКТАНТ" та Житлово-будівельний кооператив „Подільський край" зобов'язуються сумісними зусиллями добудувати зазначений об'єкт по вул. Подільській, 58.

Вказаний акт № 1 приймання-передачі підписаний представниками сторін та скріплений печаткою ЗАТ „Октант".

В послідуючому ЗАТ „Октант" реорганізовано в ТОВ "Октант-центр" за юридичною адресою: м. Хмельницький, вул. Озерна, 20.

В матеріалах справи міститься копія Акту № 1 приймання-передачі об'єкта незавершеного будівництва житлового будинку з вбудовано-прибудованими магазинами, офісами по вул. Подільській, 58 у м. Хмельницькому від 07 лютого 2013 року, згідно якого ЖБК "Подільський край" передав, а ТОВ "Октант-центр" прийняв на баланс означений об'єкт незавершеного будівництва (а.с. 11). Проте оригіналу вказаного акту, ні позивач ні відповідач, судам першої та апеляційної інстанції не надали, а отже вказаний акт не відповідає вимогам закону щодо допустимості доказів і не може братися судом до уваги (ст. 34 ГПК України).

Як стверджується матеріалами справи, ТОВ "Октант-центр" звернувся до господарського суду Хмельницької області з позовом про визнання акта приймання - передачі незавершеного об'єкта будівництва - житлового багатоквартирного будинку по вулиці Подільська, 58, у м. Хмельницькому від 01.10.2011р. нікчемним правочином, посилаючись на ст. ст. 203, 215, 216, 220, 236, 328, 331, 334, 640, 657 ЦК України.

З'ясовуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, колегія суддів суду апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення чинного законодавства.

Як свідчать матеріали справи, предметом спору у даній справі виступає вимога позивача про визнання акта приймання - передачі незавершеного об'єкта будівництва - житлового багатоквартирного будинку по вулиці Подільська, 58, у м. Хмельницькому від 01.10.2011р. нікчемним правочином.

Враховуючи, що правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів (ст.1 ГПК України), право на позов у особи виникає після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні.

З огляду на зміст обраного позивачем способу захисту свого права вбачається, що позивач трактує акт приймання - передачі незавершеного об'єкта будівництва як правочин.

При цьому, колегія суддів зважає на положення частин 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України, згідно з якими цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Як визначено частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Правочин, як різновид юридичних фактів, характеризується, тим, що він є вольовим актом і воля сторін у правочині має бути спрямована на досягнення відповідного юридичного наслідку, тобто на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, якими визначено, що держава забезпечує захист прав та законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів у спосіб та порядок, що визначається цим кодексом та іншими законами України; права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Таким чином, колегія суду констатує, що серед переліку наведених норм чинного законодавства України відсутній такий спосіб захисту права як визнання акта приймання - передачі незавершеного об'єкта будівництва нікчемним правочином.

Приписами частини 2 статті 19 Цивільного кодексу України встановлено, що способи самозахисту мають відповідати змісту права, що порушене, характеру дій, якими воно порушене, а також наслідкам, що спричинені цим порушенням. Способи самозахисту можуть обиратися самою особою чи встановлюватися договором або актами цивільного законодавства.

З аналізу норм чинного законодавства колегією суддів встановлено, що обраний позивачем спосіб захисту свого права, який полягає у визнанні акта приймання - передачі нікчемним право чином, не передбачений законом.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення, ця вимога повинна формуватися на підставі позову.

Предметом позову може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення.

Предметом позову не можуть бути обставини, які виступають доказами у справі, зокрема, визнання акта приймання - передачі нікчемним правочином, оскільки, з урахуванням норм Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", такі акти за своєю правовою природою є первинними документами та підтверджують факт проведення відповідної господарської операції, зокрема, фіксують наявність або відсутність певних юридичних фактів, на основі яких формується підстава позову.

У такому разі може йти мова про визнання нікчемним лише правочину, який породжує відповідні правові наслідки.

Водночас, колегією суддів, аналізуючи підставність обрання позивачем наведеного вище способу захисту свого права, приймається до уваги й та обставина, що така вимога позивача не лише суперечить встановленим діючим законодавством способам захисту цивільних прав та законних інтересів, а також є втручанням у господарську діяльність суб'єктів господарювання, оскільки нівелює факт волевиявлення сторін, що віднайшло своє вираження в обопільно підписаному акті приймання - передачі.

Окрім того, доводи заявника з цього приводу зводяться передусім до помилкового ототожнення таких способів захисту цивільних прав як визнання акта приймання - передачі нікчемним правочином та визнання правочину недійсним, оскільки такі способи захисту моделюються за різних підстав, які не є тотожними за своєю суттю та змістом.

Суд апеляційної інстанції вважає правомірним та таким, що грунтується на наявних у справі матеріалах твердження відповідача, відносно того, що акт № 1 приймання - передачі незавершеного об'єкта будівництва - житлового багатоквартирного будинку по вулиці Подільська, 58, у м. Хмельницькому від 01.10.2011р. не є правочином, а ЗАТ "Октант" не будучи власником будинку не міг передати його у власність ЖБК "Подільський край". а останній не є власником вказаного будинку, оскільки як стверджується обома сторонами та підтверджується матеріалами справи, будинок будувався на кошти приватних інвесторів на підставі інвестиційних договорів.

За таких обставин, колегія суддів констатує, що оспорений акт приймання - передачі незавершеного об'єкта будівництва - житлового багатоквартирного будинку по вулиці Подільська, 58, у м. Хмельницькому від 01.10.2011р. за своєю правовою природою не є правочином, оскільки не породжує відповідних прав та обов'зків для сторін, а лише фіксує факт передання об'єкта незавершеного будівництва юридичній особі створеній інвесторами, згідно з договорами про дольове інвестування у будівництво. Тобто, наведений документ за своєю формою та змістом встановлює правовий режим, за якого виникають передумови для набуття об'єкта нерухомості у власність інвесторів будівництва.

Отже, пред'явлений позов не відповідає встановленим способам захисту цивільних прав, порушення яких відповідачем не доведено позивачем.

У зв'язку з тим, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту , подані сторонами суду апеляційної інстанції додаткові документи, не впливають на вирішення спору у даній справі.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає вимогам ст. 43 ГПК України.

В силу дії норм ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст. ст. 32, 33, 34 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та суперечать положенням чинного законодавства, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Отже, рішення господарського суду Хмельницької області від 17.02.2015 р. у справі №924/113/15 прийняте за повного з'ясуванням усіх обставин, що мають значення для справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування в порядку статті 104 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Хмельницької області від 17.02.2015 р. у справі №924/113/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" - без задоволення.

2. Справу №924/113/15 надіслати господарському суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Маціщук А.В.

Суддя Гулова А.Г.