ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2015 року Справа № 904/1159/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді : Бахмат Р. М. (доповідача),

суддів: Євстигнеєва О.С., Кощеєва І.М.

секретар судового засідання : Назаренко С.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Братцева Н.С. (дов. б/н від 23.03.15 р.);

від відповідача: Галкіна І.В. (дов. № 20/04/15 від 20.04.15 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет»" смт. Ювілейне, Дніпропетровської обл. на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2015р. у справі № 904/1159/15

за позовом: дочірнього підприємства «ЮМаК» закритого акціонерного товариства «Корпорація «Інтерагросистема» м. Мена, Чернігівської області

до: товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет" смт. Ювілейне, Дніпропетровської обл.

про: стягнення 198 945,22 грн.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2015 р. у справі № 904/1159/15 (суддя Євстигнеєва Н.М. ) задоволено позов дочірнього підприємства «ЮМаК» закритого акціонерного товариства «Корпорація «Інтерагросистема» м. Мена, Чернігівської області до товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет" смт. Ювілейне, Дніпропетровської обл. про стягнення 198 945,22 грн.

Вказаним рішенням стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" смт. Ювілейне на користь дочірнього підприємства "ЮМаК" закритого акціонерного товариства "Корпорація "Інтерагросистема" м. Мена три відсотки річних у сумі 16 177,53грн., втрати від інфляції у сумі 182 767,69грн., витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 3 978,90грн.

Повернуто дочірньому підприємству "ЮМаК" закритого акціонерного товариства "Корпорація "Інтерагросистема" м. Мена із державного бюджету України зайво сплачений судовий збір в розмірі 0,01грн. перерахований згідно платіжного доручення №3064 від 16.02.2015, оригінал якого міститься в матеріалах справи.

В задоволенні заяви дочірнього підприємства "ЮМаК" закритого акціонерного товариства "Корпорація "Інтерагросистема" про вжиття заходів до забезпечення позову - відмовлено.

Відповідач не погодився з вказаним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити, оскільки вважає рішення незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідач вважає, що суд першої інстанції не врахував (не взяв до уваги) ч. 1 ст. 79 ГПК України та п.2.17 Постанови Пленуму вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними № 11 від 29.05.2013 р.

Відповідно до п. 2.17 Постанови « Якщо спір про визнання недійсним правочину вирішується одночасно з розглядом іншим судом іншої справи, позовні вимоги в якій ґрунтуються на цьому ж правочині (зокрема, про стягнення коштів). то наведене є підставою для зупинення провадження у такій іншій справі до закінчення розгляду справи про визнання правочину недійсним.

На сьогоднішній день в судовому провадженні перебуває справа № 927/1772/14 за позовом ТОВ «АТБ-маркет» до ДП ЮМаК ЗАТ «Корпорація «Інтерагросистема» про визнання договору поставки № 47800 від 01.10.2013 р. недійсним. Київським апеляційним господарським судом 25.03.2015 року винесено постанову про відмову в задоволенні апеляційної скарги ТОВ «АТБ-маркет». Станом на сьогоднішній день ТОВ «АТБ-маркет» подано касаційну скаргу до Вищого господарського суду України, отже остаточне рішення по даній справі не прийнято. Копія касаційної скарги по справі № 927/1772/14 та докази її надсилання до ВГСУ через Київський апеляційний господарський суд додаються до даної касаційної скарги.

Скаржник вважає що справа № 904/1159/15 не може бути розглянута судом до вирішення справи № 927/1772/14 за позовом ТОВ «АТБ-маркет» до ДП ЮМаК ЗАТ «Корпорація «Інтерагросистема» про визнання договору поставки № 47800 від 01.10.2013 р. недійсним. Поки не винесено остаточне рішення по справі щодо визнання недійсним договору поставки, не можна говорити про додаткове стягнення інфляційних витрат та 3 % річних від простроченої суми.

ТОВ «АТБ - маркет» зазначає, що при вирішенні справи суд не врахував ч. 5 ст. 105 ГПК, а саме право відповідача на касаційне оскарження рішення, а лише керувався доводами та міркуваннями позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки вважає, що рішення прийнято у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, а також фактичними обставинами справи, з дослідженням в повному обсязі всіх доказів, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

Позивач не погоджується з доводами відповідача стосовно того, що судом першої інстанції не було враховано положення ч. 5 ст. 105 ГПК України при вирішенні справи та вважає, що, приймаючи рішення по суті справи, суд першої інстанції повинен був дослідити та оцінити всі надані сторонами докази та пояснення по справі, що він і зробив. При цьому, враховувати положення ст. 105, яка регулює питання прийняття постанови судом апеляційної інстанції, суд першої інстанції не був зобов'язаний.

Також позивач не згоден з доводами відповідача, що у своєму рішенні господарський суд Дніпропетровської обл. нічого не згадує про те, що на даному етапі рішення господарського суду м. Києва по справі № 910/22291/14 про стягнення за договором поставки з відповідача, яке було залишено в силі Київським апеляційним господарським судом, хоч і набуло законної сили, але знаходиться на стадії касаційного оскарження, і вважає, що таке твердження не ґрунтується на жодній правовій нормі, оскільки ні позивач у своїй позовній заяві, ні суд у своєму рішенні не зобов'язані посилатися на факт касаційного оскарження рішення по іншій, окремій справі.

Крім того, рішення господарського суду міста Києва по справі № 910/22291/14 про стягнення заборгованості за договором поставки, залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суд, вступило в силу 14.01.2015 р., більш того - виконано відповідачем 27.01.2015 р.

Щодо не врахування судом першої інстанції ч. 1 ст. 79 ГПК України та п.2.17 постанови Пленуму вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, на які посилається відповідач, позивач зазначає, що неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає у тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

Господарський суд Дніпропетровської області не знайшов підстав для зупинення розгляду даної справи, оскільки в ній було достатньо матеріалів і доказів і, керуючись вимогами Закону, суд прийняв законне рішення у даній справі без будь-яких порушень норм матеріального та процесуального права.

28.04.2015 р. позивач надав клопотання, в якому просить повернути матеріали справи № 904/1159/15 до господарського суду Дніпропетровської обл.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила, що у 2014 році товариство з обмеженою відповідальністю "ЮМаК" закритого акціонерного товариства "Корпорація "Інтерагросистема" звернулося до господарського суду м. Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет" (відповідач-1), приватного підприємства "Український інформаційний центр екологічних технологій експертизи та аудиту" (відповідач-2), фізичної особи - підприємця Скрипник Олени Віталіївни про стягнення основного боргу в сумі 1 757 381,88 грн. за поставлений за договором № 47800 від 01.10.2013, але неоплачений товар, пені в сумі 194 039,68 грн., збитків від інфляції в сумі 248 640,91 грн. та 3 % річних в сумі 29 301,37 грн., а також стягнення з відповідача 2 та відповідача 3 частин заборгованості, а саме 2 000 грн. та 1 000 грн. відповідно, за поставлений позивачем відповідачу 1 за спірним договором товар.

Рішенням господарського суду міста Києва від 05.11.2014 у справі № 910/22291/14, яке постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.01.2015 залишено без змін, позов задоволено частково:

- з відповідача - 1 на користь позивача присуджено основний борг в сумі 1 757 381,88 грн., пеню в сумі 194 039,68 грн., збитки від інфляції в сумі 248 640,91 грн. та 3 % річних в сумі 29 301,37 грн.;

- до стягнення з відповідача - 2 на користь позивача присуджено заборгованість в сумі 1 000 грн.;

- провадження у справі в частині стягнення з відповідача - 2 заборгованості в сумі 1 000 грн. припинено;

- до стягнення з відповідача 3 на користь позивача присуджено заборгованість в сумі 450 грн.;

- провадження у справі в частині стягнення з відповідача - 3 заборгованості в сумі 550 грн. припинено.

Рішенням господарського суду міста Києва від 05.11.2014 у справі № 910/22291/14 встановлено, що 01.10.2013 р. між ДП ЮМаК ЗАТ "Корпорація "Інтерагросистема" (постачальник) та ТОВ "АТБ-маркет" (покупець) було укладено договір поставки №47800 (надалі - договір).

Згідно п. 1.1 Договору постачальник зобов'язався в порядку та строки, встановлені договором, передати товар у власність покупця, у встановленій кількості, належної якості та по узгодженій вартості, а останній прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених в даному договорі.

Відповідно до п. 1.2 Договору найменування, асортимент та ціна товару, що постачається за даним договором, вказується в додатку № 1 до даного договору (специфікація/прайс-лист), який являється невід'ємною його частиною.

Згідно п. 3.1 Договору покупець після прийняття товару та необхідних документів зобов'язаний здійснити оплату за товар у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з дня поставки. Днем здійснення платежу вважається день, в який сума, що належить до сплати, списується з банківського рахунку покупця на рахунок постачальника. У випадку, коли останній день строку оплати припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день банківської установи, днем виконання зобов'язань є перший за ним робочий день.

Відповідно до п. 10.1 Договору даний договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженим представниками сторін та діє протягом 12 місяців.

Додатком №1 до Договору сторонами було погоджено специфікацію товару, що мав поставлятися позивачем відповідачу 1.

На виконання умов Договору позивачем за час його дії у період з 24.10.2013 р. по 10.02.2014 р. було поставлено відповідачу товару на загальну суму 10 275 453,12 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими та товарно-транспортними накладними, підписаними сторонами у вказаний період.

Відповідачем частково оплачено поставлений товар на суму 8 515 071,24 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

Останній термін оплати з урахуванням встановленої відстрочки оплати (45 календарних днів) настав 27.03.2014, але відповідач не вчиняв дії на погашення заборгованості.

Господарський суд м. Києва визнав позовні вимоги правомірними та стягнув заборгованість за договором.

Відповідно до ч.3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

21 січня 2015 господарським судом м. Києва видано наказ на примусове стягнення у справі №910/22291/14.

23.01.2015 відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження, винесена відповідна постанова, в якій встановлено строк для добровільного виконання рішення суду до 30.01.2015.

Рішення господарського суду м. Києва від 05.11.2014 було виконано відповідачем добровільно, 28.01.2015 на рахунок позивача, згідно розпорядження начальника відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції від 28.01.2015, грошові кошти, які надійшли 27.01.2015 у сумі 2 274 011,12грн., були перераховані на користь позивача.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо повної оплати вартості поставленого товару відповідно до умов договору та рішення господарського суду м. Києва від 05.11.2014 в частині сплати основного боргу позивачем нараховані 3% річних на суму основного боргу 1 757 381,88грн. за період з 07.10.2014 по 26.01.2015 у сумі 16 177,53грн. та втрати від інфляції у сумі 182 767,69грн. за період з жовтня 2014 року по січень 2015 року включно, а всього 198 945,22грн.

Отже, предметом розгляду у даній справі є стягнення трьох відсотків річних та суми втрат від інфляції, які нараховані на суму основного боргу.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань") за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розрахунок суми, на яку збільшився розмір боргу внаслідок інфляційних процесів за період з жовтня 2014 року по січень 2015 року у сумі 182 767,69грн. здійснено позивачем правильно, у відповідності до листа Верховного Суду України від 03.04.1997 року №62-97р. "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ".

Також є правомірною вимога позивача про стягнення з відповідача трьох відсотків річних у сумі 16 177,53грн.

Враховуючи вище зазначене. Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції цілком правомірно задовольнив позовні вимоги.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи скаржника відносно неможливості розгляду даної справи до вирішення справи № 927/1772/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" до ДП ЮМаК ЗАТ "Корпорація "Інтреагросистема" про визнання договору поставки №47800 від 01.10.2013 недійсним (справа розглядається Київським апеляційним господарським судом) відхиляються судом, оскільки, розглядаючи позовні вимоги, що випливають з договору, суд перевіряє правомірність цього договору та його відповідність чинному законодавству. При розгляді справи № 910/22291/14 господарським судом міста Києва та Київським апеляційним господарським судом договір поставки №47800 від 01.10.2013 недійсним не визнано.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач повідомив, що справи № 927/1772/14 про визнання договору поставки № 47800 від 01.10.2013 р. недійсним та № 910/22291/14 про стягнення заборгованості за договором поставки № 47800 від 01.10.2013 р. вже вирішені по суті і рішення в зазначених справах уже вступило в законну силу, як це і передбачено законом. Більш того, рішення по справі № 910/22291/14 вже виконано самим відповідачем. Крім того, рішення по даній справи 24.02.2015 р. було залишено без змін Вищим господарським судом України. Тобто, судами усіх трьох інстанцій був встановлений преюдиційний факт укладання договору поставки № 47800від 01.10.2013 р., а також факт невиконання грошового зобов'язання за цим договором відповідачем - ТОВ «АТБ - маркет».

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення прийнято у відповідності з діючим законодавством і при його винесенні судом першої інстанції не було допущено порушень норм матеріального та процесуального права.

Господарський суд Дніпропетровської обл. при винесенні рішення по даній справі дослідив обставини справи в повному обсязі з урахуванням доказів, які надані до матеріалів справи, а тому відсутні правові підстави для скасування рішення, яке оскаржується.

Зважаючи на вище викладене, керуючись статями 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет»" смт. Ювілейне, Дніпропетровської обл. залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2015 р. у справі № 904/1159/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів, з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили, до Вищого Господарського Суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Повний текст постанови виготовлено 29.04.2015 р.

Головуючий Р.М. Бахмат

Судді: О.С.Євстигнеєв

І.М. Кощеєв