номер провадження справи 33/22/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2015 Справа № 908/678/15-г

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (87504 м. Маріуполь Донецької області, вул. Левченка, 1)

До відповідача Державного підприємства "Донецька залізниця" (83001, м. Донецьк, вул. Артема, 68)

про стягнення суми

Колегія суддів у складі: Мірошниченко М.В. (головуючий)

судді: Боєва О.С., Науменко А.О.

при секретарі: Хилько Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача: Шевелев В.Г. - довіреність № 09/38 від 01.01.2015 р.;

від відповідача : не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

В господарський суд Запорізької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м. Маріуполь Донецької області про стягнення з Державного підприємства "Донецька залізниця", м. Донецьк збитків в розмірі 15828,72 грн.

Позивач обґрунтовує вимоги ст.ст. 526, 527, 612 ЦК України, ст.ст. 175, 193, 224, 225 ГК України, ст. 110 Статуту Залізниць України, і у позовній заяві зазначає наступне. 21.09.2014 р. по залізничній накладній № 47520416 вантажовідправником - ПАТ «ЕВРАЗ Дніпродзержинський КХЗ» на адресу позивача була здійснена поставка коксу доменного перевізником - ДП "Донецька залізниця". 23.09.2014 р. відповідач видав вантаж з комерційним актом БН 723135/592, який свідчить про недостачу вантажу у полувагоні № 60456183 у кількості 2200кг.; з комерційним актом БН 723136/593, який свідчить про недостачу вантажу у полувагоні № 54751151 у кількості 2500кг.; з комерційним актом БН 723137/594, який свідчить про недостачу вантажу у полувагоні № 56865751 у кількості 1150кг.; з комерційним актом БН 723138/595, який свідчить про недостачу вантажу у полувагоні № 56963960 у кількості 1900кг. За розрахунком позивача загальна сума вартості недостачі товару складає 15828,72 грн. У зв'язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача понесенні останнім збитки в розмірі 15828,72 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 03.02.2015 р. порушено провадження у справі № 908/678/15-г, розгляд якої призначено на 03.03.2015 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 03.03.2015 р. на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи було відкладено на 31.03.2015 р.

Станом на 31.03.2015 р. витребувані ухвалами суду від 03.02.2015 р. та від 03.03.2015 р. докази - до суду не надійшли, представники сторін не з'явились.

При цьому від відповідача 26.03.2015 р. до господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Із урахуванням факту перебування відповідача у зоні АТО, відповідач просить зобов'язати позивача направити копію позовної заяви із додатками на електронну адресу відповідача.

У відповідності до ст. 4-6 ГПК України, 31.03.2015 р. для розгляду справи утворено судову колегію у складі: головуючий суддя - Мірошниченко М.В., судді: Боєва О.С., Науменко А.О.

Ухвалою господарського суду від 31.03.2015 р. справу № 908/678/15-г прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Мірошниченко М.В., судді: Боєва О.С., Науменко А.О., розгляд справи розпочато заново та призначено на 21.04.2015р.

Відповідач - вимоги суду, викладені в ухвалах від 03.02.2015 р., від 03.03.2015 р. та від 31.03.2015 р., щодо надання письмового відзиву та витребуваних документів не надав, свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки не повідомив.

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У відповідності до Спеціального Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходження Державного підприємства "Донецька залізниця" визначено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за адресою: 83000, м. Донецьк, вул. Артема, 68.

Поштове відправлення - ухвали суду від 03.02.2015 р., від 03.03.2015 р. та від 31.03.2015 р. у справі № 908/678/15-г не прийняті до пересилання УДППЗ «Укрпошта» та повернулись до господарського суду Запорізької області на підставі листа Запорізької дирекції УДППЗ "Укрпошта" від 20.01.2015 №04-16-83, у зв'язку з чим, господарським судом було складено відповідні Акти від 04.02.2015 р., від 04.03.2015 р. та від 01.04.2015 р.

У відповідності до вимог Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014р. № 01-06/2052/14 "Про внесення змін і доповнень до Інформаційного листа ВГСУ від 12.09.2014р. № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням АТО", ухвали суду від 03.02.2015 р., від 03.03.2015 р. та від 31.03.2015р. (з інформацією про час та місце судового розгляду справи) були розміщені на сторінці господарського суду Запорізької області офіційного веб - порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет, доказом чого є Витяги з веб-сторінки офіційного сайта від 23.03.2015р., від 10.04.2015р.

Ухвали суду від 03.02.2015 р., від 03.03.2015 р. та від 31.03.2015р. направлялись за відомими суду адресами електронної пошти відповідача, доказом чого є відповідні Витяги з журналу реєстрації вихідної кореспонденції електронною поштою від 24.03.2015р., від 10.04.2015р.

На вимогу суду, позивачем надані докази направлення на електронну адресу відповідача (, а також ) копії даної позовної заяви з доданими до неї документами та ухвали суду від 31.03.2015р. про призначення судового засідання на 21.04.2015р., доказом чого є відповідні Скриншоти від 17.04.2015р.

Про обізнаність відповідача про розгляд даної справи в господарському суді Запорізької області також свідчить клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

За таких обставин, відповідач є повідомленим належним чином про час і місце судового розгляду справи.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 75 ГПК України дозволяє суду розглянути спір за наявними у справі матеріалами, у випадку, якщо відзив на позов та витребувані судом документи не надані.

Оскільки про час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі його представника за наявними у справі матеріалами.

За клопотанням присутнього у судовому засіданні представника позивача судовий процес здійснювався без застосування засобів технічної фіксації.

Присутній в судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити.

В судовому засіданні 21.04.2015 р. прийнято і проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд знаходить підстави для задоволення позову.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов укладеного між ПАТ «ММК імені Ілліча» та ТОВ «Метінвест Холдинг» договору № ММД-13.50-13-0757/152 від 31.12.2013 р, по залізничній накладній № 47520416 від 22.09.2014 р. вантажовідправником - ПАТ «ЕВРАЗ Дніпродзержинський КХЗ» на адресу позивача була здійснена поставка коксу доменного у полувагонах: № 60456183, № 54751151 та № 56963960 зі станції Правда Придніпровської залізниці на станцію призначення Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці. При оформленні вказаної залізничної накладної відправником вказано масу вантажу 1025200кг. Згідно відомості вагонів маса вантажу полувагону № 60456183 складає 42000кг., полувагону № 54751151 складає 43400кг. та полувагону № 56963960 складає 43000кг. У накладній відображено, що вантаж маркований, маркуванням є шапка над поверхнею бортів вагону.

На станції призначення Маріуполь-Сортувальний здійснено переважування полувагону № 60456183, за результатами якого складено комерційний акт № БН 723135/592 від 23.09.2014 року, відповідно до якого у полувагоні № 60456183 виявилось: брутто 63100 кг, тара з брусу 23300кг, нетто 39800кг., що менше документа на 2200 кг.

У комерційному акті № БН 723135/592 від 23.09.2014 р. зазначено, що навантаження в вагоні "шапкоподібне". З лівої сторони по ходу поїзду з 1 по 7 люк на всю довжину вагону наявне заглиблення шириною 1000 мм х 600 мм вглиб. Маркування відсутнє. Вагон прибув у технічному відношенні справним, двері закриті справні. Об'єм кузову 73 куб.м. При повторному перевантаженні вагону, недостача вантажу підтвердилась.

Крім того, за результатами здійснення переважування полувагону № 54751151, було складено комерційний акт № БН 723136/593 від 23.09.2014 року, відповідно до якого у полувагоні № 54751151 виявилось: брутто 64400 кг, тара з брусу 23500кг, нетто 40900кг., що менше документа на 2500 кг.

У комерційному акті № БН 723136/593 від 23.09.2014 р. зазначено, що навантаження в вагоні "шапкоподібне". З лівої сторони по ходу поїзду з 1 по 7 люк на всю довжину вагону наявне заглиблення шириною 1000 мм х 600 мм вглиб. Маркування відсутнє. Вагон прибув у технічному відношенні справним, двері закриті справні. Течі вантажу на ст. Маріуполь-Сортувальний не має. Об'єм кузову 73 куб.м. При повторному перевантаженні вагону, недостача вантажу підтвердилась.

Також, за результатами здійснення переважування полувагону № 56865751, було складено комерційний акт № БН 723137/594 від 23.09.2014 року, відповідно до якого у полувагоні № 56865751 виявилось: брутто 64250 кг, тара з брусу 20900кг, нетто 43350кг., що менше документа на 1150 кг.

У комерційному акті № БН 723137/594 від 23.09.2014 р. зазначено, що навантаження в вагоні "шапкоподібне". З лівої сторони по ходу поїзду з 1 по 7 люк на всю довжину вагону наявне заглиблення шириною 1000 мм х 600 мм вглиб. Маркування відсутнє. Вагон прибув у технічному відношенні справним, двері закриті справні. Течі вантажу на ст. Маріуполь-Сортувальний не має. Об'єм кузову 73 куб.м. При повторному перевантаженні вагону, недостача вантажу підтвердилась.

За результатами здійснення переважування полувагону № 56963960, було складено комерційний акт № БН 723138/595 від 23.09.2014 року, відповідно до якого у полувагоні № 56963960 виявилось: брутто 63000 кг, тара з брусу 21900кг, нетто 41100кг., що менше документа на 1900 кг.

У комерційному акті № БН 723138/595 від 23.09.2014 р. зазначено, що навантаження в вагоні "шапкоподібне". З лівої сторони по ходу поїзду з 1 по 7 люк на всю довжину вагону наявне заглиблення шириною 1000 мм х 600 мм вглиб. Маркування відсутнє. Вагон прибув у технічному відношенні справним, двері закриті справні. Течі вантажу на ст. Маріуполь-Сортувальний не має. Об'єм кузову 73 куб.м. При повторному перевантаженні вагону, недостача вантажу підтвердилась.

Згідно із ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч. 1). Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі (ч. 2). Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ч. 3).

Відповідно до ст. 307 ГК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч. 1). Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень (ч. 2).

Приписами ст. 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. № 457, визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтею 22 Статуту залізниць України встановлено, що за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Згідно з п. 23 Статуту залізниць України, відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Згідно з п. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Як вже зазначалось вище, 23.09.2014 на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці були складені комерційні акти від 23.09.2014 року: № БН 723135/592, № БН 723136/593, № БН 723137/594 та № БН 723138/595, якими встановлено невідповідність нетто вантажу у полу вагонах : № 60456183, № 54751151, № 56865751 та № 56963960 у бік зменшення: на 2200кг., на 2500кг., на 1150кг. та на 1900кг. відповідно, проти відомостей, зазначених у перевізному документі.

Згідно розрахунку позивача, сума недостачі вартості вантажу, виявленої у полувагоні № 60456183 (в кількості 2200кг.) складає 5015,62 грн., сума недостачі виявленої у полу вагоні № 54751151 (в кількості 2500кг.) складає 6018,75 грн., сума недостачі виявленої у полу вагоні № 56865751 (в кількості 1150кг.) складає 958,87 грн., сума недостачі виявленої у полу вагоні № 56963960 (в кількості 1900кг.) складає 3835,48 грн. Загальна сума недостачі вартості вантажу складає 15828,72 грн.

При повторному перевантаженні вагону, недостача вантажу підтвердилась.

Отже, враховуючи виявлену нестачу вантажу в загальному розмірі 7750 кг, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 15828,72 грн. понесених збитків.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1). Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч. 2). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 3).

Частиною 2 ст. 224 ГК України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; не одержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Статуту залізниць України, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

За незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин (ст. 113 Статуту залізниць України).

Аналогічні положення закріплені ст. 314 ГК України та ст. 924 ЦК України, відповідно до яких перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 114 Статуту залізниць України визначено, що Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення. Загальна сума відшкодування збитку за незбережений вантаж в усіх випадках не може перевищувати суми, яка сплачується за повністю втрачений вантаж.

За приписами ст. 115 Статуту залізниць України, вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Статтею 127 Статуту залізниць України встановлено, що Залізниця несе матеріальну відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення багажу, вантажобагажу, а також за прострочення його доставки, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування, пошкодження, прострочення відбулися не з її вини.

За розрахунком позивача, який здійснено з урахуванням норми недостачі, розміру природнього убутку та суми ПДВ, загальний розмір понесених збитків становить суму 15828,72 грн. (розрахунок міститься в матеріалах справи).

Оскільки ДП "Донецька залізниця" не доведено факту виникнення недостачі коксу доменного з незалежних від відповідача обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ "Маріупольський МК імені Ілліча" про стягнення 15828,72 грн. збитків є доведеними, обґрунтованими, підтвердженими доданими документами, а тому задовольняються судом у повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК витрати зі сплати судового збору (1827,00 грн.) покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Донецька залізниця" (83000, м. Донецьк, вул. Артема, 68, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченка, 1, , р/р 7612 в ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" м. Донецьк, МФО 334851) суму 15828 (п'ятнадцять тисяч вісімсот двадцять вісім) грн. 72 коп. збитків та суму 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 24.04.2015 р.

Головуючий суддя М.В.Мірошниченко

Суддя О.С. Боєва

Суддя А.О. Науменко