ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2015 р.Справа № 922/380/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Семенов О.Є.

розглянувши справу

за позовом Акціонерна компанія "Харківобленерго", м. Харків
до Фізична особа - підприємець ОСОБА_2, смт. Бабаї
про стягнення коштів у розмірі 69 869,42 грн.
за участю представників:

позивача - Квіцінська А.І,. за дов. №01-42юр/8329 від 15.09.2014 р.

відповідача - ОСОБА_4, за дов. №668 від 04.04.2014 р.

за відсутності клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерна компанія "Харківобленерго", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, про стягнення 51 816,84 грн. інфляційних втрат, 7 332,60 грн. 3% річних, 10 719,98 грн. пені, а також просить суд покласти на відповідача судові витрати у розмірі 1 827,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов'язання за договором про постачання електричної енергії № 041-16782 від 25 листопада 2009 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22 січня 2015 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 922/380/15 та призначено її до слухання у судовому засіданні на 02 лютого 2015 року.

11 лютого 2015 року ухвалою господарського суду Харківської області задоволено клопотання представника відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (вх. № 3783 від 02 лютого 2015 року) про зупинення провадження у справі. Провадження у справі 922/380/15 зупинено до вирішення Харківським апеляційним господарським судом справи № 922/1019/14 за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго" до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 307 753,73 грн.

31 березня 2015 року через канцелярію суду від представника позивача акціонерної компанії "Харківобленерго", надійшло клопотання (вх. № 12499 від 31 березня 2015 року) про поновлення провадження у справі № 922/380/15 в якому зазначено, що обставини, які зумовили зупинення провадження у справі, відсутні, так як 16 березня 2015 року постановою Харківського апеляційного господарського суду по справі № 922/1019/14 рішення господарського суду Харківської області від 20 січня 2015 року залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03 квітня 2015 року, провадження у справі № 922/380/15 поновлено та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 20 квітня 2015 р. о 10:30.

В призначене судове засідання 20 квітня 2015 року представники сторін з'явилися.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечує проти позову в повному обсязі та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 20 квітня 2015 року представники сторін не виявили наміру подавати додаткові докази чи пояснення по справі в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень, а матеріали справи свідчать про достатність наявних в ній доказів для встановлення в повному обсязі фактичних обставин справи.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

25 листопада 2015 року між позивачем (постачальник) та відповідачем (споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії № 041-16782.

Відповідно до п. 1 договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 3.1 "Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію" до цього договору, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами.

Під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язується керуватися чинним законодавством України, Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), правилами улаштування електроустановок (далі по тексту -ПУЕ), іншими нормативними документами. В разі прийняття нормативно-правових актів, які змінюють умови цього договору, сторони зобов'язуються до внесення до договору відповідних змін керуватися вимогами цих нормативних документів (п. 2.1 договору).

Згідно п. 4.2.1 договору, за внесення платежів, передбачених пунктом 2.3.3 -2.3.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком № 2 "порядок розрахунків", споживач сплачує постачальнику суму боргу з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, 3% річних та індексу інфляції. Сума пені нараховується споживачу з першого дня прострочення платежу, яких повинен бути здійснений споживачем в термін, встановлений в додатку № 2 "порядок розрахунків", до дня ліквідації заборгованості включно та зазначається в рахунку окремим рядком (ч.8, 9 п. 8.1 ПКЕЕ). Споживач несе відповідальність за несвоєчасну оплату виконаних постачальником робіт, проведених згідно з п. 3.1.5 цього договору. У разі несплати споживачем протягом 5 днів з дня отримання рахунку споживач сплачує постачальнику суму боргу з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу 3% річних та індекс інфляції. сума пені нараховується споживачу з першого дня прострочення платежу до дня ліквідації заборгованості включно (п.10.8 ПКЕЕ).

Рішенням господарського суду харківської області від 20 січня 2015 року по справі № 922/1019/14 за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів у розмірі 307 753,73 грн. позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" донарахування згідно актом порушення № 03-02286 від 15.04.2013 року у сумі 294 413,88 грн.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16 березня 2015 року у справі № 922/1019/14 рішення господарського суду Харківської області від 20.01.2015 року по справі № 922/1019/14 залишено без змін.

Слід зазначити, що у справі № 922/1019/14, розглядався спір між тими ж сторонами і з тих же підстав, предметом позову було зокрема: стягнення заборгованості донарахованої згідно з актом порушення "Правил" від 15 квітня 2013 року № 03-02286 у розмірі 294 413,88 грн. Предметом позову у справі № 922/380/15 є нарахування штрафних санкцій на суму заборгованості донарахованої за актом порушення "Правил" від 15 квітня 2013 року № 03-02286, тобто сума коштів, заявленої до стягнення у справі № 922/1019/14, є сумою на яку позивачем здійснено нарахування в силу статті 625 Цивільного кодексу України та штрафних санкцій згідно договору, що є предметом позову у даній справі.

Відповідачем, рішення господарського суду Харківської області по справі № 922/1019/14 не виконано, не сплачено грошові кошти донараховані згідно з актом порушення № 03-00286 від 15.04.2013 року у сумі 294 413,88 грн.

Виходячи з вище викладеного позивачем заявлено до стягнення 10 719,98 грн. пені за період з лютого по травень 2014 року, 7 332,60 грн. три відсотки річних за період з лютого по листопад 2014 року та 51 816,84 грн. інфляційних втрат за період за лютий 2014 року по листопад 2014 року.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 4 статті 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

В силу статей 546-551 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. При цьому, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і її розмір (ч. 2 ст. 551 ЦК України) встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Суд зазначає, що право нарахування пені виникає у кредитора з наступного дня після спливу кінцевого терміну виконання зобов'язань і з врахуванням приписів ст. 232 ГК України припиняється через 6 місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Як встановлено рішенням господарського суду Харківської області від 20 січня 2015 року та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16 березня 2015 року по справі № 922/1019/14, у позивача виникло право нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат з 13 листопада 2015 року.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановленні рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як зазначалося вище в рішенні суду, господарським судом у справі № 922/1019/14 (яке набрало законної сили 16 березня 2015 року), встановлено право позивача нарахування пені, 3% річних, інфляційних втрат з 13 листопада 2014 року.

Як свідчать матеріали справи, позивачем заявлено до стягнення 10 719,98 грн. пені за період з лютого 2014 року по травень 2014 року, 7 332,60 грн. 3% річних за період з лютого по листопад 2014 року, 51 816,84 грн. інфляційних втрат за період з лютого по листопад 2014 року. Тобто позивачем здійснено нарахування пені за період, за який у відповідача було відсутнє грошове зобов'язання перед позивачем. Враховуючи вище викладене суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 10 719,98 грн. Крім того, позивачем також необґрунтовано заявлено до стягнення 3% річних та інфляційні втрати за період з лютого 2014 року по 12 листопада 2014 року, тобто за період коли у відповідача було відсутнє грошове зобов'язання перед позивачем. З огляду на наведене, задоволенню підлягає сума 3% річних у розмірі 435,57 грн. та 5 593,86 грн. інфляційних втрат (за період з 13 листопада по 30 листопада 2014 року). В решті позову в частині стягнення 3% річних у розмірі 6 897,03 грн. та 46 222,98 грн. інфляційних втрат суд відмовляє, як в безпідставно заявлених.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 157,66 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 230, 231 ГК України, ст.ст. 6, 509, 546-551, 610, 611, 625, 626, 627 ЦК України, ст.ст. 1, 4, 4-2, 4-3, 12, 22, 33-34, 35, 43, 44, 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (62403, АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61003, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, п/р 07 в філії ХОУ ВАТ ДОБУ, МФО 351823, ) 3% річних у розмірі 435,57 грн. та 5 593,86 грн. інфляційних втрат (за період з 13 листопада по 30 листопада 2014 року), 157,66 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 27.04.2015 р.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/380/15