ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2015 р.Справа № 922/1964/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання Кубах І.М.

розглянувши справу

за позовом Харківського національного медичного університету, м. Харків
до Харківської регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини, м. Харків
про стягнення 14 455,52 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Омельчук О.Г., довіреність №28 від 10.03.2015 р.

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Харківський національний медичний університет (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Харківської регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини (відповідача) про стягнення основного боргу в розмірі 12 714,08 грн. та пені в розмірі 1 741,44 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором №10 про надання послуг з проведення медичного огляду працівників від 14.05.2014 р. Позивач також просить суд стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1 827,00 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Подав до суду клопотання (вх.№15335 від 17.04.2015 р.) про долучення до матеріалів справи витребуваних судом документів, які долучено до матеріалів справи.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. У відзиві на позовну заяву (а.с. 24) визнає позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 12 714,08 грн. Водночас у своїй заяві від 07.04.2015 року (а.с. 25) просить суд розглянути справу без участі представника відповідача, у зв'язку із його знаходженням у судовому засіданні окружного адміністративного суду м. Києва.

Представник позивача проти клопотання представника відповідача про розгляд справи без його участі не заперечує.

Розглянувши клопотання представника відповідача про розгляд справи без його участі, суд вважає за можливе задовольнити його як таке, що не суперечить інтересам сторін та вимогам чинного законодавства.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, вислухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

14.05.2014 року між позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник) було укладено договір №10 про надання послуг з проведення медичного огляду працівників (надалі - договір) (а.с. 10-13).

За умовами п.1.1. договору відповідач доручає та сплачує, а позивач бере на себе зобов'язання з надання наступних послуг: проведення періодичних профілактичних медичних оглядів працівників відповідача, які зайняті на роботі зі шкідливими та небезпечними умовами праці, згідно списків на періодичний профілактичний медичний огляд, затверджених керівником та погоджених з закладами СЕС в установленому чинним законодавством порядку.

Згідно з п. 2.3. договору позивач зобов'язаний приступити до виконання послуг згідно плану-графіку проведення періодичного профілактичного медичного огляду, використовуючи виїзну форму безпосередньо в структурні підрозділи відповідача, але у будь-якому разі - протягом 15-ти календарних днів з моменту отримання від відповідача списків осіб для проходження медичного огляду.

Відповідно до п. 3.1. договору загальна сума цього договору визначається Протоколом угоди про договірну ціну (Додаток 1) та калькуляції (Додаток 2), що є невід'ємними частинами договору, в сумі 12 714,08 грн.

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином, надав відповідачеві послуги на загальну суму 12 714,08 грн., що підтверджується Актом №1 виконаних робіт та наданих послуг від 15.05.2014 р. на суму 12 714,08 грн. (а.с. 14), підписаним уповноваженими представниками сторін і скріпленим їх печатками.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За умовами п. 2.6. договору відповідач проводить оплату за надані послуги протягом 10-ти банківських днів з моменту підписання Акту наданих послуг.

Відповідно до п. 3.2. договору фінансові розрахунки відповідач проводить за фактично надану послугу після підписання Акту приймання-передачі наданих послуг упродовж 10-ти банківських днів. До Акту додається список осіб відповідача медичний огляд.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що відповідач послуги отримав, але в порушення взятих на себе договірних зобов'язань вартість послуг не оплатив.

Таким чином судом встановлено, що у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 12 714,08 грн. за договором №10 про надання послуг з проведення медичного огляду працівників від 14.05.2014 р., розмір якої визнано відповідачем в повному обсязі.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене і на те, що суму заборгованості відповідач визнав в повному обсязі, але доказів її оплатив до суду не подав, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 12 714,08 грн. обґрунтованими, підтвердженими наданими суду доказами і такими, що підлягають задоволенню.

За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За порушення строків оплати наданих послуг позивач нарахував відповідачеві та пред'явив до стягнення пеню в розмірі 1 741,44 грн.

Пунктом 3 частиною 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В п.5.2. договору сторони передбачили, що у випадку несвоєчасної оплати наданих послуг, передбаченому п.3.2. договору відповідач оплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який нараховується пеня від суми невиконаного зобов'язання за кожний день прострочення платежу.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання, мало бути виконано.

За результатами проведеного судом розрахунку суд визначив, що вірним періодом нарахування пені є період з 30.05.2014 р. по 27.11.2014 р.

За таких обставин суд визнав позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню частково в розмірі 1 500,26 грн. В частині позовних вимог про стягнення з відповідача пені в розмірі 241,18 грн. суд вважає за необхідне відмовити у зв'язку з безпідставним пред'явленням до стягнення.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 12 714,08 грн. та пені в розмірі 1 500,26 грн. В частині позовних вимог про стягнення пені в розмірі 241,18 грн. слід відмовити.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 49 ГПК України, покладаючи судовий збір на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 193, 232 Господарського кодексу України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 610-612, 625, 629, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4, 12, 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Харківської регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини (61157, м. Харків, вул. Жовтневої революції, 148, ) на користь Харківського національного медичного університету (61022, м. Харків, пр. Леніна, 4, , п/р №4615 в ГУДКУ в Харківській області, МФО 851011) основний борг в розмірі 12 714,08 грн., пеню в розмірі 1 500,26 грн. та судовий збір в розмірі 1 796,52 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовлено.

Повне рішення складено 24.04.2015 р.

Суддя О.В. Макаренко