ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2015 р.Справа № 922/1656/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Воронько В.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвент Груп" (м. Маріуполь, Донецька область)
до Публічного акціонерного товариства Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" (м. Харків)
про стягнення 84537,45 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Уколовій М.В., довіреність б/н від 14.01.2015 р.;

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвент Груп" (м. Маріуполь, Донецька область) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Публічного акціонерного товариства Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" (м. Харків) 68481 грн. заборгованості, 7878,13 грн. пені, 7395,95 грн. інфляційних витрат, 782,37 грн. 3% річних та 1827 грн. судового збору. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач в порушення умов договору підряду № 30 від 06.08.2014 р. не виконав свої зобов'язання щодо оплати робіт.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23 березня 2015 року було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 20 квітня 2015 року.

15 квітня 2015 року представник відповідача надав клопотання, в якому просив суд відкласти розгляд справи, у зв`язку з неможливістю представника прибути у судове засідання.

20 квітня 2015 року представник позивача надав додаткові документи, які просив долучити до матеріалів справи.

Надані позивачем документи були досліджені та долучені судом до матеріалів справи.

20 квітня 2015 року в судовому засіданні представник позивача підтримував позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, документів, витребуваних ухвалою, суду не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення за № 009987/2 про вручення поштового відправлення.

Розглянувши подане відповідачем клопотання № 868 від 14.04.2015 року про відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні, виходячи з наступного.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Як роз'яснено в п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 року №18, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

У зв'язку з тим, що відповідачем до клопотання про відкладення розгляду справи не додано жодних доказів, що підтверджували б причину неможливість забезпечити участь у судовому засіданні 20.04.2015 року цього представника або іншого представника, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача, належно повідомленого про дату, час та місце судового засідання.

Справа розглядається судом за відсутністю відповідача та за наявними в ній матеріалами згідно ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши уповноваженого представника позивача, судом встановлено наступне.

06 серпня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвент Груп" (позивач) та Публічним акціонерним товариством Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" (відповідач) був укладений договір підряду № 30, у відповідності до умов якого позивач зобов`язався виконати роботи по очищенню масляної СОЖ, а відповідач, в свою чергу, прийняти та оплатити їх в наступному об`ємі: масляна СОЖ Houghton Dascolene 598 DBR в об`ємі 2200 літрів.

Пунктом 2.5 договору передбачений строк виконання робіт - до досягнення результату, встановленого пунктом 1.2 цього договору , але не більше 2 календарних місяців від дати початку виконання робіт.

Відповідно до пункту 2.8 договору, досягнуті результати очищення масла відображаються в акті здачі - приймання виконаних робіт.

Згідно пункту 4.1 договору, вартість робіт по очищенню масла в казана в Протоколі узгодження договірної вартості та складає 68481 грн.

На виконання умов договору позивачем були виконані роботи на загальну суму 68481 грн., що підтверджується актом приймання-здачі виконаних робіт від 18 вересня 2014 року, який підписаний обома сторонами та скріплений печатками.

У вказаному акті зазначений договір № 30 від 06.08.2014 року, що свідчить про те, що роботи виконувались позивачем саме на виконання цього договору.

Пунктами 4.2 та 4.3 договору передбачений порядок оплати виконаних робіт, який здійснюється відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача в строк не пізніше 30-ти календарних днів від дати підписання акту здачі - приймання виконаних робіт або від дати підписання закінчення строку для підписання відповідачем акту здачі - приймання виконаних робіт, встановлених пунктом 2.9 договору.

За умовами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, відповідач прийняв виконані роботи, проте за них не розрахувався.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з претензією № 20774/2014 від 23.12.2014 р. з вимогою погасити заборгованість в сумі 68481 грн. Належним чином засвідчена копія вказаної претензії з відміткою про отримання її відповідачем додана до матеріалів справи.

Проте відповідач на вимогу не відреагував та грошові кошти не перерахував.

Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати робіт за договором підряду № 30 від 06.08.2014 р., у останнього виникла заборгованість у розмірі 68481 грн., а також позивачем нараховані 7878,13 грн. пені, 7395,95 грн. інфляційних витрат, 782,37 грн. 3% річних.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

За договором підряду одна сторона (підрядчик) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст. 837 Цивільного кодексу).

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст.843 ЦК України).

Пунктом 4 ст. 882 Цивільного кодексу передбачено, що передавання робіт підрядчиком і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525-526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи те, що відповідач не надав суду доказів про погашення боргу, а також враховуючи, що відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, позовні вимоги позивача в частині стягнення боргу в розмірі 68481 грн. є обгрунтованими, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача, нарахованих позивачем 7395,95 грн. інфляційних витрат та 782,37 грн. 3% річних, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов'язання, вимоги про стягнення 3% річних в сумі 782,37 грн. та інфляційних витрат в сумі 7395,95 грн. заявлені позивачем обґрунтовано, доведені матеріалами справи, вірно нараховані та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача, нарахованої позивачем 7878,13 грн. пені, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5.2 договору за порушення відповідачем строку оплати виконаних робіт, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, яка діяла в період прострочки від вартості несвоєчасно сплачених робіт за кожен день прострочки оплати.

Відповідно до ст. 611 ЦК одним з наслідків порушення зобов'язань є сплата неустойки, розмір якої встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Зважаючи на вищевикладене, позивачем обґрунтовано нараховано відповідачу пеню на суму заборгованості у розмірі 7878,13 грн., розрахунок пені перевірено судом з урахуванням вимог діючого законодавства, тому суд приходить до висновку щодо її задоволення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача.

На підставі ст.ст. 11, 526, ч.1 ст.530, 549, 611, ч. 2 ст. 625, ст. 629, 837, ч. 1 ст.843, 882 ЦК України, керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, ст.ст.82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" (61001, м. Харків, вул. Світло Шахтаря, буд. 4/6, п/р № 9261 в ПАТ "Промінвестбанку", МФО 300012, код 00165712) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвент Груп" (87514, Донецька область, м. Маріуполь, Володарське шосе, 1, рахунок № 4901 в АКБ "НОВИЙ", МФО 305062, код 33320092) основну суму богу в розмірі 68481 грн., 7878,13 грн. пені, 7395,95 грн. інфляційних витрат, 782,37 грн. - 3% річних та 1827 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.04.2015 р.

Суддя Л.В. Шарко