УХВАЛА

20.04.2015Справа № 910/14647/14

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "НВО "Промвпровадження"

про зміну способу та порядку виконання рішення господарського суду міста Києва від 11.09.2014 р. у справі № 910/14647/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НВО "Промвпровадження"

до Публічного акціонерного товариства "Будівельне управління №813"

про стягнення 2 219 562,12 грн.

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача (заявника): Кушнір О.В.;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "НВО "Промвпровадження" (далі-позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Будівельне управління №813" (далі-відповідач) про стягнення з відповідача 2 219 562,12 грн. основного боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо сплати орендних платежів згідно договору оренди №27/01-10 від 27.01.2010 р. та договору оренди №01/12-11 від 01.12.2011 р.

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.09.2014 р. у справі № 910/14647/14 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "НВО "Промвпровадження" задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Будівельне управління №813" (02660, м. Київ, вул. Магнітогорська, буд. 1, офіс 302, ідентифікаційний код - 01383865) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НВО "Промвпровадження" (01015, м. Київ, вул. Московська, буд. 41/8, кв. 92, ідентифікаційний код - 21697910) 2 219 562 (два мільйони двісті дев'ятнадцять тисяч п'ятсот шістдесят дві) грн. 12 коп. - основного боргу та 44 391 (сорок чотири тисячі триста дев'яносто одну) грн. 24 коп. - судового збору.

29.09.2014 р. на виконання рішення господарського суду міста Києва від 11.09.2014 р. у справі № 910/14647/14 видано наказ.

10.04.2015 р. через загальний відділ діловодства суду Товариство з обмеженою відповідальністю "НВО "Промвпровадження" подало заяву про зміну способу та порядку виконання рішення господарського суду міста Києва від 11.09.2014 р. у справі № 910/14647/14, в якій заявник просить суд змінити спосіб та порядок виконання рішення господарського суду міста Києва від 11.09.2014 р. у справі № 910/14647/14 шляхом звернення стягнення на належні боржнику від інших осіб грошові кошти внаслідок виконання акредитиву з рахунку № 2946 відкритому в ПАТ «ФІНБАНК», МФО 328685, місцезнаходження: проспект Шевченка, буд. 4-А, м. Одеса, 65032, що знаходяться на рахунку ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» в установі банку, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) в межах суми боргу 2 219 562, 12 грн. та 44 391, 24 грн. судового збору та вжити заходів до забезпечення його виконання шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунку Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"№ 2946, відкритому в ПАТ «ФІНБАНК» в межах суми боргу 2 219 562, 12 грн. та 44 391, 24 грн. судового збору.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.04.2015 р. призначено розгляд заяви на 20.04.2015 р. за участю представників сторін.

У даному судовому засіданні представник позивача (заявника) підтримав подану заяву.

Представник відповідача (боржника) у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив.

Отже, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НВО "Промвпровадження" про зміну способу та порядку виконання рішення господарського суду міста Києва від 11.09.2014 р. у справі № 910/14647/14, суд відзначає наступне.

Так, відповідно до статті 124 Конституції України та статті 115 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Обґрунтовуючи подану заяву, стягувач зазначає, що державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції Варавою Р.С., встановлено, що за Публічним акціонерним товариством «Будівельне управління № 813» зареєстровано нежитлова будівля за адресою: АРК, м. Сімферополь, вул. Сибірська 1-В, реєстраційний номер 419259; нежитлові будівлі за адресою: АРК, м. Сімферополь, Московське шосе, 13 км., реєстраційний номер 11471009. Всі транспортні засоби, зареєстровані за боржником, перебувають в заставі у банківських установах, будь-яке інше майно, на яке можна звернути стягнення, у боржника відсутнє, що робить неможливим виконання рішення господарського суду міста Києва від 11.09.2014 р.

Крім того, позивач повідомляє, що господарським судом Київської області прийнято рішення від 04.02.2015 року у справі № 911/5630/14 за позовом ПАТ «Будівельне управління № 813» до ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» про стягнення 31 889 137, 15 грн.

Зазначеним вище судовим актом позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08307, Київська обл., м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль», код 20572069) на користь Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління 813» (02660, м. Київ, Деснянський район, вул. Магнітогорська. 1. оф. 302. код 01383865) 39 744 647 (тридцять дев'ять мільйонів сімсот сорок чотири тисячі шістсот сорок сім) грн. 11 коп. - заборгованості за виконані роботи шляхом виконання акредитиву (рахунок № 2946 відкритому в ПАТ «ФІНБАНК», МФО 328685, місцезнаходження: проспект Шевченка, будинок 4А, м. Одеса. 65032).

У зв'язку з чим, позивач просить суд змінити спосіб та порядок виконання рішення господарського суду міста Києва від 11.09.2014 р. у справі № 910/14647/14 шляхом звернення стягнення на належні боржнику від інших осіб грошові кошти внаслідок виконання акредитиву з рахунку № 2946, відкритому в ПАТ «ФІНБАНК», МФО 328685, місцезнаходження: проспект Шевченка, буд. 4-А, м. Одеса, 65032, що знаходяться на рахунку ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» в установі банку, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) в межах суми боргу 2 219 562, 12 грн. і 44 391, 24 грн. судового збору та вжити заходів до забезпечення його виконання шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунку Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"№ 2946 відкритому в ПАТ «ФІНБАНК» в межах суми боргу 2 219 562, 12 грн. та 44 391, 24 грн. судового збору.

Проаналізувавши положення чинного законодавства України, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви з огляду на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до п. 7.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», господарський суд на підставі статті 121 Господарського процесуального кодексу України має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно п. 7.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди повинні мати на увазі таке: під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Звернення стягнення на кошти за відсутності у боржника майна здійснюється у випадку, коли стягувачу присуджено майно, визначене родовими ознаками.

Як зазначається у п. 7.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», якщо у відповідача відсутні кошти на рахунку в банку або коли їх не вистачає для покриття заборгованості, господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про звернення стягнення на його майно. Оскільки майно боржника, на яке може бути звернуто стягнення, визначається державним виконавцем у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", господарський суд у своєму наказі не зобов'язаний зазначати конкретне майно, а має вмістити в ньому лише вказівку про звернення стягнення на майно у сумі, що підлягає стягненню за рішенням господарського суду. Наведене не виключає права господарського суду з метою захисту у найбільш ефективний та справедливий спосіб порушених відповідачем майнових прав позивача зазначити у виданому ним наказі й конкретне майно відповідача, на яке слід звернути стягнення, якщо в розпорядженні суду є достовірні дані про його наявність у відповідача.

Тож, виходячи з аналізу наведених норм, підставою для зміни способу виконання рішення є засвідчена державним виконавцем неможливість його виконання у порядку і способом, раніше встановленими судом.

Водночас, позивачем не доведено неможливості виконання рішення у справі у порядку і способом, встановленими у судовому акті, а лише стверджується про наявність певних ускладнень, що в свою чергу, не підтверджено жодними доказами.

Згідно із п. 7.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за відсутності підстав для вчинення зазначених процесуальних дій господарський суд виносить ухвалу про відмову відповідно у відстрочці або розстрочці виконання рішення, у зміні способу і порядку його виконання. Оскільки ухвали місцевого господарського суду, які виносяться під час виконання судового рішення, неможливо оскаржити одночасно з оскарженням рішення господарського суду, такі ухвали, в тому числі й про відмову у вчиненні процесуальних дій, зазначених у пунктах 17, 18, 20 частини першої статті 106 Господарського процесуального кодексу України можуть бути переглянуті в апеляційному та в касаційному порядку.

Щодо вимоги позивача (заявника) про вжиття заходів до забезпечення виконання рішення шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунку Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"№ 2946, відкритому в ПАТ «ФІНБАНК» в межах суми боргу 2 219 562, 12 грн. та 44 391, 24 грн. судового збору, від зазначає.

Так, у п. 7.7 постанови пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" зазначено таке. Якщо заходів до забезпечення позову не було вжито до прийняття рішення зі спору, то господарський суд згідно з частиною другою статті 121 ГПК має право одночасно з вирішенням питання про відстрочку, розстрочку або зміну способу і порядку виконання рішення вжити заходів до забезпечення його виконання, про що зазначається в цій же ухвалі. В разі незгоди сторони чи прокурора, який брав участь у процесі, з такими діями господарського суду, вони вправі звернутися зі скаргою на таку ухвалу.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову. До предмета доказування в даному випадку входять:

а) факти про наявність майна у боржника - відповідача (зокрема, грошових сум, цінних паперів тощо), або наявність такого майна, що належить боржнику, в інших осіб;

б) ймовірність припущення, що майно (зокрема, грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність запропонованого засобу забезпечення позову.

У п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. У разі вжиття заходів до забезпечення позову з ініціативи господарського суду відповідні дії мають бути мотивовані з урахуванням, зокрема, наведеного, а також припису пункту 3 частини другої статті 86 ГПК.

Отже, враховуючи наведене вище, суд визнає вимогу позивача про вжиття заходів до забезпечення виконання рішення шляхом накладення арешту на грошові кошти, які обліковуються на рахунку Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"№ 2946, відкритому в ПАТ «ФІНБАНК» в межах суми боргу 2 219 562, 12 грн. та 44 391, 24 грн. судового збору необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ :

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "НВО "Промвпровадження" про зміну способу та порядку виконання рішення господарського суду міста Києва від 11.09.2014 р. у справі № 910/14647/14 - відмовити повністю.

2. Примірники ухвали надіслати сторонам.

Суддя Бондарчук В.В.