КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2015 р. Справа№ 910/6490/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Мальченко А.О.

Жук Г.А.

при секретарі судового засідання: Степанець О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явилися;

від відповідача: Черниш В.М. - представник за довіреністю №30-12/6-Д від 30.12.2014р.;

від ВДВС: не з'явилися;

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державної виконавчої служби України на ухвалу господарського суду міста Києва від 27 березня 2015 року

у справі №910/6490/14 (суддя: Сташків Р.Б.)

за скаргою Державного підприємства "Вугілля України"

на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України при виконанні наказу від 04.12.2014 у справі №910/6490/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа - Банк"

до Державного підприємства "Вугілля України"

про стягнення 45 225 058,68 грн.

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Альфа - Банк" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ДП "Вугілля України" про стягнення 45 225 058,68 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 16 червня 2014 року по справі №910/6490/14, яке залишене без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25 листопада 2014 року позов задоволено частково. (т. І, а.с. 109-112, 209-215 ).

На виконання рішення господарського суду міста Києва від 16 червня 2014 року по справі №910/6490/14, яке залишене без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25 листопада 2014 року господарським судом міста Києва видано наказ. (т. ІІ, а.с. 5).

19 березня 2015 року ДП "Вугілля України" звернулось до господарського суду міста Києва із скаргою на дії державної виконавчої служби України відділу примусового виконання рішень. (т. ІІ, а.с. 97-103).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27 березня 2015 року у справі №910/6490/14 скаргу ДП "Вугілля України" задоволено частково. (т. ІІ, а.с. 155-158).

Державна виконавча служба України звернулася до Київського апеляційного господарського суду з аналогічними апеляційними скаргами з однаковими номерами (№15-0-22-1845/4.1 від 06.04.2015), в яких просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 27 березня 2015 року у справі №910/6490/14 та у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі.

Відповідно до протоколу про автоматизований розподіл справ між суддями від 22 квітня 2015 року апеляційну скаргу Державної виконавчої служби України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27 березня 2015 року передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Чорногуза М.Г., суддів Мальченко А.О., Жук Г.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22 квітня 2015 року колегією суддів прийнято справу у вищевказаному складі колегії суддів та призначено справу до розгляду на 28 квітня 2015 року.

28 квітня 2015 року через відділ документального забезпечення апеляційного господарського суду від представника Міністерства юстиції України надійшло клопотання, в якому просить суд замінити Державну виконавчу службу України на Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 №17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої системи юстиції», якою ліквідовано ДАС України та покладено на Мінюст України завдання і функції з реалізації політики у сфері примусового виконання рішень судів та інших органів.

Колегія суддів розглянувши в судовому засіданні вищевказане клопотання дійшла до висновку про його задоволення та заміну Державної виконавчої служби України на Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Представник ДП «Вугілля України» надав в судовому засіданні 28 квітня 2015 року суду свої пояснення, в яких в яких заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити без змін оскаржувану ухвалу.

В судове засідання 28 квітня 2015 року представники ПАТ «Альфа - Банк» та ДВС України не з'явилися. Про дату, час та місце судового засідання представники повідомлені поштою та за допомогою телефонограм.

Враховуючи повідомлення ПАТ «Альфа - Банк» та ДВС України про час та місце судового засідання, з урахуванням вимог статей 102 ГПК України і тієї обставини, що неявка представників ПАТ «Альфа - Банк» та ДВС України не перешкоджає повному, всебічному та об'єктивному розгляду справи, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та за відсутності представників ПАТ «Альфа - Банк» та ДВС України.

Згідно з частиною першою статті 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

19 березня 2015 року ДП "Вугілля України" звернулось до господарського суду міста Києва із скаргою на дії державної виконавчої служби України відділу примусового виконання рішень. (т. ІІ, а.с. 97-103).

Скарга ДП «Вугілля України» мотивована тим, що державним виконавцем при винесенні постанови про накладення арешту на кошти боржника, а саме ДП «Вугілля України» накладено арешт на рахунок відкритий у ПАТ «Банк «Київська Русь», який призначений для зарахування та виплати коштів соціальних фондів, що прямо суперечить вимогам чинного законодавства. Даний рахунок, як вказує ДП «Вугілля України» був відкритий на виконання п. 1 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове соціальне страхування у зв'язку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованнями, в редакцій чинній на момент винесення оскаржуваної ухвали. Таким чином, на думку ДП «Вугілля України» накладення арешту на рахунок, який призначений для соціального страхування не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та вищевказаного закону, а тому постанова про арешт коштів боржника за ВП №45903010 від 04.03.2015р. підлягає скасуванню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27 березня 2015 року у справі №910/6490/14 скаргу ДП "Вугілля України" задоволено частково, скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень ДВС України від 04.03.2015 року у виконавчому провадженні № 45903010 в частина накладення арешту на страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок № 5001 в ПАТ «Банк «Київська Русь». (т. ІІ, а.с. 155-158).

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дослідивши матеріали справи та апеляційну скаргу ДВС України погоджується з висновком господарського суду міста Києва про часткове задоволення скарги ДП «Вугілля України» виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Сіщука В.В. про арешт коштів боржника за ВП №45903010 від 4 березня 2015 року накладено арешт на кошти, що містяться на банківських рахунках, зокрема на рахунку: код фінансової установи: 319092, назва фінансової установи: ПАТ «Банк «Київська Русь», м. Київ, номер рахунку: 5001, код валюти рахунку: 980. (т. ІІ, а.с. 104-105).

В матеріалах справи міститься лист ПАТ «Банк «Київська Русь» (№1661/18 від 16.03.2015) про стан рахунків, відповідно до якого: «ПАТ «Банк «Київська Русь» повідомляє, що відкритий рахунок №5001, який належить клієнту ДП «Вугілля України» (код за ЄДРПОУ - 32709929), призначений для зарахувань страхових коштів у відповідності до статті 21 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». (т. ІІ, а.с. 106).

Відповідно до преамбули Закону України «Про виконавче провадження» даний закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч. 3 ст. 65 Закону державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Статтею 73 Закону визначено кошти, на які не може бути звернено стягнення. Так даною статтею стягнення не може бути звернено на виплати, зокрема: вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; допомогу у зв'язку з вагітністю та пологами; одноразову допомогу у зв'язку з народженням дитини; допомогу по догляду за дитиною; допомогу на лікування; допомогу на поховання та в інших випадках передбачених статтею 73.

В листі ПАТ «Банк «Київська Русь» (№6532/18-25651 від 13.10.2014р.) вказано, що рахунок №5001 не підлягає арешту у відповідності до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». (т. ІІ, а.с. 114).

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці" у чинній на час винесення оскаржуваної постанови редакції, страхувальник-роботодавець відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України. Страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Таким чином, накладення арешту на рахунок, який призначений виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам суперечать вимогам Законів України «Про виконавче провадження» та "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці".

В обґрунтування апеляційної скарги ДВС України зазначає, що не підлягають стягненню кошти, що перебувають на спеціальному рахунку експлуатуючої організації відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки». Так як рахунок №5001 не відноситься до спеціального рахунку експлуатуючої організації, а тому наявні всі правові підстави для накладення арешту.

Проте відповідні твердження скаржника спростовується тим, що ДВС України при виконанні покладених на неї обов'язки керується не лише Законом України «Про виконавче провадження» як спеціальним законом, а й іншими нормативними правовими актами, які регулюють правовідносини у сфері виконання рішень судів, тобто, зокрема Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці" врегульовано питання, щодо неможливості задоволення вимог кредиторів шляхом накладення арешту на рахунок, який призначений виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам.

З огляду на зазначене колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга ДВС України не підлягає задоволенню, а ухвалу господарського суду міста Києва від 27 березня 2015 року по справі №910/6490/14 слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 101-102, п. 1 ст. 103, ст. 105, ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Замінити апелянта Державну виконавчу службу України на правонаступника - Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

2. Апеляційну скаргу Державної виконавчої служби України (правонаступник Департамент виконавчої служби Міністерства юстиції України) на ухвалу господарського суду міста Києва від 27 березня 2015 року по справі №910/6490/14 залишити без задоволення.

3. Ухвалу господарського суду міста Києва від 27 березня 2015 року по справі №910/6490/14 залишити без змін.

4. Справу №910/6490/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді А.О. Мальченко

Г.А. Жук