ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23 квітня 2015 р. Справа № 918/131/15

Суддя Горплюк А.М. розглянувши матеріали справи

за позовом Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго"

про стягнення в сумі 3 693 600 грн. 06 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача : Старчик А.А. (довіреність №14-90 від 18.04.2015р.).

Від відповідача : не з'явився.

Суть спору: Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про стягнення 3 246 416 грн. 49 коп. інфляційних втрат та 447 183 грн. 57 коп. 3% річних.

Ухвалою суду від 18.02.2015р. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження, розгляд справи призначено до слухання на 03.03.2015р.

Ухвалою суду від 03.03.2015р. розгляд справи відкладено на 17.03.2015р..

Ухвалою суду від 17.03.2015р. розгляд справи відкладено на 09.04.2015р..

09.04.2015р. відповідач, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог.

В судовому засіданні 09.04.2015р. оголошувалась перерва до 23.04.2015р.

За клопотанням відповідача в порядку ст. 69 ГПК України ухвалою суду від 09.04.2015р. продовжено строк розгляду справи на 15 днів - до 02.05.2015р..

В судовому засіданні 23.04.2015р. представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, з підстав, вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання 23.04.2015р. не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи.

Суд вбачає, що відповідно до статті 75 ГПК України наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду позовної заяви без участі представника відповідача.

В результаті розгляду матеріалів справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

30.09.2011р. між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (покупець) укладено Договір №14/2375/11 купівлі-продажу природного газу (надалі - Договір; а.с. 7-12).

Відповідно до пункту 1.1. Договору продавець зобов'язався передати у власність покупцю у IV кварталі 2011 року та у 2012 році природний газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00), ввезеного на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням та релігійними організаціями, а покупець зобов'язується приймати та оплачувати газ, на умовах цього Договору.

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що газ поставлений за цим Договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням та релігійними організаціями.

Пунктом 2.1. Договору визначено, що Постачальник передає Покупцю в період з 01 жовтня 2011 року по 31 грудня 2012 року газ в обсязі до 47 573 тис. кубічних метрів.

За умовами п. 3.3. Договору, приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлі обліку газу покупця.

Відповідно до умов п. 3.4. Договору не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами.

Пунктом 5.2. Договору визначено, що ціна за 1 000 куб.м газу, що використовується для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням становить 1 091 грн. 00 коп. з урахування у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1 000 куб.м. природного газу - 1 091 грн. 00 коп., крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ - 1 309 грн. 20 коп.

Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу (п. 6.1 договору).

У пункті 6.3. договору сторонами обумовлено, що в платіжних дорученнях покупець повинен обов'язково зазначати номер договору, дату його підписання та призначення платежу, без зазначення періоду, за який здійснюється оплата. За наявності заборгованості у покупця продавець має право зарахувати кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за газ поставлений в минулі періоди по цьому договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості. Кошти, які надійшли від покупця, будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором.

За невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим договором (п. 7.1. договору).

Пунктом 11.1 договору визначено, що договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, діє в частині реалізації газу з 01 жовтня 2011 року до 31 грудня 2012 року, а у частині розрахунків за газ та послуг з його транспортування - до їх повного здійснення.

Крім того, між Позивачем та Відповідачем було укладено ряд додаткових угод до договору щодо зміни ціни за постачання природного газу та строків дії договору (додаткова угода №1 до договору від 11.10.2011 року, додаткова угода №2 до договору від 01.08.2012 року, додаткова угода №3 до договору від 31.10.2012 року, додаткова угода №4 до договору від 28.12.2012 року), які містяться в матеріалах справи (а.с.13-16).

На виконання умов договору позивач у жовтні 2011 року, а також протягом вересня 2012 року - грудня 2012 року, передав відповідачу імпортований природний газ на загальну суму 17 931 341 грн. 27 коп., що підтверджується відповідними актами прийому-передачі природного газу (а.с. 20-31).

Відповідач, в свою чергу, в порушення умов Договору, в повному обсязі не розрахувався з позивачем за поставлений природній газ.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 02.08.2012р. по справі №5019/815/12 стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" на користь Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 2 838 462 грн. 70 коп. основного боргу, 215 762 грн. 03 коп. пені, 198 692 грн. 39 коп. штрафу, три проценти річних у розмірі 41 662 грн. 96 коп., 28 384 грн. 63 коп. інфляційних втрат за незалежне виконання умов договору №14/2375/11 від 30.09.2011р..

Також, рішенням господарського суду Рівненської області від 05.03.2014р. по справі №918/2065/13 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 14 865 388 грн. 64 коп. заборгованості, 712 144 грн. 28 коп. пені, 524 195 грн. 06 коп. штрафу, 44 516 грн. 81 коп. інфляційних втрат та 432 525 грн. 81 коп. 3% річних за незалежне виконання умов договору №14/2375/11 від 30.09.2011р..

Відповідно до ст.35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

На підставі ст. 625 ЦК України, позивач нарахував відповідачу інфляційні втрати в розмірі 3 246 416 грн. 49 коп. та 3% річних в розмірі 447 183 грн. 57 коп. (розрахунок а.с. 35-36).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін надані в судових засіданнях, встановивши обставини справи і давши їм оцінку, господарський суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За своєю правовою природою укладений між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та комунальним підприємством "Березнекомуненергія" Договір купівлі - продажу природного газу №14/2375/11 від 30.09.2011р. є договором поставки.

У відповідності до частини 1 статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 ЦК України визначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товарно-розпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 16.10.2014р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Рівненській області, Департаментом фінансів Рівненської обласної державної адміністрації, Департаментом житлово-комунального господарства, енергетики та енергоефективності Рівненської обласної державної адміністрації, Управлінням бюджету та фінансів виконавчого комітету Рівненської міської ради, Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" укладено договір №825/30 про організацію взаєморозрахунків відповідно до п. 2 ст. 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", предметом якого є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до пункту 24 статті 14 та пункту 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014р. №30.

Положеннями пункту 9 договору про організацію взаєморозрахунків передбачено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» перераховує на рахунок Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" кошти у сумі 14 865 388 грн. 64 коп., у тому числі податок на додану вартість 2 477 564 грн. 77 коп., для погашення заборгованості за спожитий природний газ згідно з договором від 30.09.2011р. №14/2375/11 за 2012 рік.

Згідно з пунктом 17 договору про організацію взаєморозрахунків сторони засвідчили, що після виконання договору, вони не мають одна до одної жодної стосовно предмета Договору.

Згідно із статтею 526 ЦК України, що кореспондується із статтею 193 ГК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання відповідно до статті 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Наслідком виконання Договору про організацію взаєморозрахунків згідно з пунктом 17 є відсутність у сторін жодних претензій одна до одної стосовно предмета цих Договорів.

Згідно наявної у справі, копії платіжного доручення № 14 від 20.11.2014р. (зараховано оплату 21.11.2014р.) грошові кошти на підставі договору про організацію взаєморозрахунків у розмірі 14 865 388 грн. 64 коп. сплачені відповідачем на користь позивача (а.с. 85).

Наведені обставини та наявні матеріали справи, підтверджують факт сплати заборгованості у розмірі 14 865 388 грн. 64 коп. 21.11.2014 р., тобто до моменту звернення Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до суду.

Укладення договорів про проведення взаєморозрахунків за рахунок субвенцій з державного бюджету в силу вимог чинного законодавства є диспозитивним правом його учасників.

Таким чином, сторони уклавши договір про організацію взаєморозрахунків тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору на купівлю продаж природного газу №14/2375/11 від 30.09.2011р., а тому у позивача відсутні підстави для застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України.

Отже, для наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України, необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків, який діяв на момент розгляду справи і відповідно до пункту 17 якого сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору.

Зазначену правову позицію наведено також у постановах Верховного Суду України від 09.09.2014р. у справі №5011-1/1043-2012-42/528-2012, від 09.09.2014р. у справі №5011-35/1272-2012-42/527-2012 та від 30.09.2014р. у справі №5011-35/1534-2012-42/553-2012.

Статтями 33 та 34 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Враховуючи вищевикладене в сукупності вбачається, що вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про стягнення інфляційних втрат в розмірі 3 246 416 грн. 49 коп. та 3% річних в розмірі 447 183 грн. 57 коп. не підлягають задоволенню.

На підставі статті 49 ГПК України судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення підписане суддею "28" квітня 2015 р..

Суддя Горплюк А.М.