ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" квітня 2015 р.Справа № 924/942/14

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Олійник Ю.П., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України", м. Київ

до Міського комунального підприємства „Хмельницьктеплокомуненерго", м.Хмельницький

про стягнення 50 681 044, 38 грн. боргу

(розгляд скарги відповідача на бездіяльність органу Державної виконавчої служби України, зобов'язання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України зупинити виконавче провадження №44950377 на підставі п.15 ч.1 ст.37 Закону України „Про виконавче провадження")

Представники сторін:

Від позивача - Конопліцький І.В. - за дов. від 14.01.2015,

Від відповідача - Остапюк С.Г. - за дов. від 4.01.15,

Стороженко Ю.В. - за дов. від 4.01.2015р,

Ялівчук А.А. - за дов. від 4.01.2015р.

Від ДВС - Кушнірук Ю.В. - за дов. від 29.12.2014р.

Згідно Довідки про автоматичний розподіл справ між суддями від 23.03.2015р. скаргу на дії органу ДВС у справі №924/942/14 призначено судді Олійнику Ю.П.

Ухвалою суду від 24.03.2015р. скаргу призначено до розгляду у судовому засіданні, ухвалою суду 6.04.2015р. розгляд скарги відкладався.

Відповідач звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність органу Державної виконавчої служби, у якій просить зобов'язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України зупинити виконавче провадження №44950377 на підставі п.15 ч.1 ст.37 Закону України „Про виконавче провадження". Скаржник зазначає, що 06.10.14 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Боржнику встановлено семиденний строк для самостійного виконання рішення суду. 09.10.2014р. боржник направив державному виконавцю клопотання, яким просив зупинити виконавче провадження на підставі п.15.ч.1 ст.37 Закону України „Про виконавче провадження" у зв'язку з тим, що боржник перебуває у Реєстрі підприємств паливно - енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України „ Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно - енергетичного комплексу". Відповіді на клопотання відповідач не отримав. Виконавче провадження не зупинене. Тому вважає таку бездіяльність державного виконавця протиправною.

У письмових поясненнях від 17.04.2015р. відповідач та його представники у судовому засіданні звертають увагу, що згідно з ст.3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 13. 12. 2012 р. № 18-рп/2012 зупиняються на строк участі підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо цього підприємства із стягнення заборгованості, яка виникла у зв'язку з неповними розрахунками за енергоносії. При цьому, згідно з п.1.4 ст.1 зазначеного Закону заборгованістю є підтверджена учасниками розрахунків на розрахункову дату сума коштів, яка підлягає сплаті за товари, роботи (послуги), спожиті у процесі виробництва (видобутку), передачі (транспортування) та/або постачання енергоносіїв, відповідно до укладених договорів або з інших підстав, передбачених законом, у тому числі суми пені, штрафних та фінансових санкцій, але не сплачена. Таким чином, підлягають зупиненню виконавчі провадження і зі стягнення з боржників штрафних та фінансових санкцій, нарахованих за несвоєчасні розрахунки за енергоносії. Окрім того, нормами Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено зупинення чи поновлення виконавчого провадження у відокремленій частині суми, вказаної у наказі господарського суду. Аналогічна правова позиція у постанові Вищого господарського суду України від 05.03.2015р. у справі № 914/119/14.

Щодо пояснень НАК «Нафтогаз України», що виконавче провадження не може бути зупинене, оскільки заборгованість МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» виникла після 01. 01. 2013 р., то відповідач звертає увагу на те, що згідно з п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу". Таким чином, дана норма встановлює безумовний обов'язок державного виконавця зупинити виконавче провадження у разі внесення боржника до Реєстру підприємств ПЕК, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості. Таким чином, наявність боржника в Реєстрі підприємств ПЕК, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, є достатньою та безумовною підставою для зупинення виконавчого провадження. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 05.02.2015 р. у справі № 911/3282/13. Посилається також на правову позицію, викладену у постанові Вищого господарського суду України від 31. 03. 2015 р. у справі № 904/2745/13.

Позивач у письмових поясненнях та його представник у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечують, посилаючись на те, що доводи скарги не відповідають вимогам Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», оскільки в ході розгляду справи № 924/942/14 встановлено, що на виконання умов договору позивач з у період з січня по грудень 2013р. передав, а відповідач отримав природний газ на суму 83814292,73 грн. згідно з актами приймання-передачі природного газу. Після часткової оплати газу відповідачем виникла заборгованість у розмірі 45314826,26грн., що виникла після 01.01.13. Викладені обставини в силу вимог ст. 35 ГПК України окремого доказування не потребують. Звертається увага, що п.15 ч.1 ст.37 Закону України „ Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу». Проте, згідно абз. 6 п. 3.7 ст. 3 зазначеного Закону на строк участі підприємства ПЕК у процедурі погашення заборгованості підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо цього підприємства із стягнення заборгованості, яка виникла до 01.01.13. Крім цього, за змістом рішенням Конституційного суду України від 13.12.12 у справі № 1-26/2012 положення Закону регулюють правовідносини між учасниками розрахунків, визначених п. 1.3 ст. 1 цього Закону, та не регулюють правовідносини стосовно погашення заборгованості, невизначеної у пункті 1.4 статті 1 вказаного Закону. Позивач також посилається на п.п.1.2, 1.3, 1.4., 1.8 ст. 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу». Звертається увага, що статтею 6 Закону встановлено, що однією з умов застосування кожного механізму погашення заборгованості, встановленого цим Законом, є підтвердження учасниками розрахунків сум заборгованості в тій частині, яку передбачається погасити на умовах, визначених цим Законом. Пунктом 6.2 ст.6 Закону № 2711 визначено, що у процесі підтвердження заборгованості учасниками розрахунків самостійно в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, на підставі відповідних документів встановлюються та уточнюються суми дебіторської та кредиторської заборгованостей, що підлягають погашенню. За результатами встановлення та уточнення сум заборгованості складається акт про наявність та розмір заборгованості, яку передбачається погасити із застосуванням механізмів, визначених ним Законом. Порядок підтвердження заборгованості, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.06 № 191. Згідно з п. 5 вказаного Порядку, процес підтвердження заборгованості, якщо інше не визначено цим Порядком, передбачає встановлення (уточнення) сум заборгованості учасником розрахунків - ініціатором підтвердження заборгованості самостійно на підставі підтвердних документів (договорів, рахунків-фактури, накладних та інших документів, що підтверджують наявність господарських відносин і заборгованості в учасників розрахунків) та складення акта про наявність та розмір заборгованості, який є підставою для погашення заборгованості на умовах, визначених Законом. Для погодження сум заборгованості ініціатор подає іншому учаснику розрахунків складені ним два примірники акта про наявність та розмір заборгованості, якщо інше не встановлено цим Порядком. Учасник розрахунків у семиденний строк після надходження акта про наявність та розмір заборгованості, якщо інше не встановлено цим Порядком, повертає ініціатору погоджений один примірник акта або надсилає відмову в його погодженні із зазначенням причин. Абзацом 2 п. 6 вказаного Порядку визначено, що питання щодо погашення заборгованості, суми якої не погоджені учасниками розрахунків відповідно до нього Порядку, вирішуються відповідно до законодавства.

Позивач також звертає увагу, що згідно з приписами п. 3.1 ст. 3 Закону для участі у процедурі погашення заборгованості шляхом застосування механізмів, визначених цим Законом, орган управління підприємства ПЕК приймає відповідне рішення. Підприємство ПЕК, яке прийняло рішення про участь у процедурі погашення заборгованості, підлягає реєстрації шляхом внесення цього підприємства до Реєстру. Порядок ведення та користування даними Реєстру визначається Кабінетом Міністрів України. Заходи примусового виконання рішення суду у справі № 924/942/14 про стягнення заборгованості, яка не визначена відповідно до вимог Закону № 2711, в тому числі виникла після 01.01.13, повинні застосовуватися на загальних підставах.

Представником ДВС у судовому засіданні та у письмових поясненнях щодо задоволення скарги заперечується, посилаючись на п.15 ст.37, ст. 39 Закону України „Про виконавче провадження", рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012 по справі № 1-26/2012, щодо тлумачення положення пункту 15 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 2, пункт 3.7 ст.3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу». Звертається увага, що згідно рішення господарського суду Хмельницької області № 924/942/14 від 24.07.2014 заборгованість боржника виникла на підставі неналежного виконання договору №13/3021-ТЕ-34 від 28.12.2012, що доводить те, що заборгованість виникла після 1 січня 2013 року. Тому правовий аналіз вказаних вище статей та положень свідчить, що внесення юридичної особи, до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, не є підставою для зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень щодо стягнення з неї заборгованості, яка не стосується неповних розрахунків за енергоносії і не визначена Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", а тому підстав для задоволення клопотання щодо зупинення виконавчого провадження та зупинення виконавчого провадження у державного виконавця не було.

Судом встановлено, що рішенням господарського суду від 24.07.14 у справі №924/942/14 задоволено позов Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" до міського комунального підприємства „Хмельницьктеплокомуненерго" про стягнення 50681044,38 грн. боргу. Стягнуто з відповідача на користь позивача 45314826,26 грн. основного боргу, 3728129,04 грн. пені, 1030151,00 грн. 3% річних, 607938,08 грн. інфляційних нарахувань та 73080,00 грн. судових витрат. На виконання рішення видано наказ суду від 08.08.14.

Позивачем (стягувачем) вказаний наказ пред'явлено до виконання до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

З матеріалів виконавчого провадження убачається, що 30.09.14 позивачем подано до відділу примусового виконання рішень ДВС України заяву від 18.09.14 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення господарського суду області від 24.07.14 у справі №924/942/14.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 06.10.14 відкрито виконавче провадження №44950377 з примусового виконання наказу №924/942/14 від 08.08.14.

Відповідач (боржник) звернувся до ДВС листом від 09.10.14 з проханням про зупинення виконавчого провадження до 01.01.16 у зв'язку з тим, що підприємство внесено до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", відповідно до змін до якого процедура погашення заборгованості діє до 01.01.16. Крім того, кошти, які підприємство перераховує НАК "Нафтогаз України", стягнуті за рішенням суду, є субвенцією з державного бюджету на відшкодування різниці у тарифах.

Згідно виписки від 21.10.14 з реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" станом на 21.10.14 (дійсна до 21.11.14) МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" внесено до реєстру 28.11.2005р.

Згідно виписки від 30.03.15 з реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" станом на 30.03.15 (дійсна до 30.04.15) МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" внесено до реєстру 28.11.2005р.

23.12.14 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

15.01.15 державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

04.03.15 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

Судом враховується, що примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці в межах прав і обов'язків встановлених ст.11 Закону України "Про виконавче провадження".

Пунктом 15 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що обставиною, яка зумовлює обов'язкове зупинення виконавчого провадження є внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Закон України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" від 23.06.2005р. № 2711-IV із змінами і доповненнями прийнято з метою сприяння поліпшенню фінансового стану підприємств паливно-енергетичного комплексу, запобіганню їх банкрутству та підвищенню рівня інвестиційної привабливості через здійснення заходів, спрямованих на зменшення та/або розстрочення кредиторської та дебіторської заборгованостей шляхом застосування механізмів списання, взаєморозрахунків, реструктуризації, часткової оплати на умовах, визначених Законом N 2711; його дія поширюється на підприємства паливно-енергетичного комплексу, а також інших учасників розрахунків, які мають або перед якими є заборгованість, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії, і види якої визначені у Законі N 2711 (преамбула, пункти 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 статті 1, частина друга статті 2).

Рішенням Конституційного суду України від 13.12.2012р. у справі № 1-26/2012р. за конституційним зверненням ТОВ „ДІД Конс" , крім іншого, визначено , що внесення юридичної особи , незалежно від форми власності, до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, не є підставою для зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень щодо стягнення з неї заборгованості, яка не стосується неповних розрахунків за енергоносії і не визначена Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Частиною 2 ст.2 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" зазначено, що його дія поширюється на підприємства паливно-енергетичного комплексу, а також інших учасників розрахунків, які мають або перед якими є заборгованість, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії.

Згідно з п. 1.3. ст. 1 зазначеного Закону до учасників розрахунків віднесено: підприємства паливно-енергетичного комплексу, суб'єкти господарської діяльності, розпорядники коштів державного та місцевих бюджетів, державні цільові фонди, Державний комітет України з державного матеріального резерву, правонаступники ліквідованих фондів, що були передбачені законодавством, розпорядник цільового галузевого фонду створення ядерно-паливного циклу Міністерства палива та енергетики України, які мають дебіторську або кредиторську заборгованість та здійснюють заходи щодо її погашення на умовах, визначених цим Законом.

Відповідно до ст.3 Закону для участі у процедурі погашення заборгованості шляхом застосування механізмів, визначених цим Законом, орган управління підприємства паливно-енергетичного комплексу приймає відповідне рішення. Підприємство паливно-енергетичного комплексу, яке прийняло рішення про участь у процедурі погашення заборгованості, підлягає реєстрації шляхом внесення цього підприємства до Реєстру. Порядок ведення та користування даними Реєстру визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1.4 статті 1 Закону заборгованість - підтверджена учасниками розрахунків на розрахункову дату сума коштів, яка: 1) підлягає сплаті за товари, роботи (послуги), спожиті у процесі виробництва (видобутку), передачі (транспортування) та/або постачання енергоносіїв, відповідно до укладених договорів або з інших підстав, передбачених законом, у тому числі суми пені, штрафних та фінансових санкцій, але не сплачена; 2) є податковим боргом та підлягає сплаті, але не сплачена, до бюджетів усіх рівнів та державних цільових фондів, у тому числі ліквідованих; 3) підлягає сплаті, але не сплачена, до цільового галузевого фонду створення ядерно-паливного циклу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики в паливно-енергетичному комплексі; 4) передбачена видатками бюджетів усіх рівнів, але не отримана суб'єктами господарської діяльності, у тому числі за пільгами та субсидіями, для сплати за спожиті енергоносії; 5) підлягає сплаті і виникла внаслідок відсутності у Державному бюджеті України минулих років видаткових статей або передбачення видатковими статтями часткового фінансування видатків для розрахунків за енергоносії, у тому числі за пільгами та субсидіями (трансфертами), спожиті підприємствами, організаціями, закладами та установами, які фінансуються з бюджетів усіх рівнів; 6) є заборгованістю казенних підприємств, у тому числі тих, які були казенними станом на 1 січня 2011 року, за зобов'язаннями з оплати електричної енергії у розмірі станом на 1 липня 2011 року, що є непогашеними на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України з питань врегулювання заборгованості за електричну енергію".

Законом України «Про внесення змін до деяких законів щодо забезпечення розрахунків у паливно-енергетичному комплексі», прийнятим 03.07.2014р., внесено зміни до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу». Згідно п. 3.4 вказаного Закону України, процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу діє до 01 січня 2016 року.

При цьому згідно з абзацом 6 п. 3.7 ст. 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" на строк участі підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо нього зі стягнення заборгованості, яка виникла до 1 січня 2013 року.

Відтак, самого лише факту включення відповідача до Реєстру паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості згідно виписки Розрахункового центру ДП "Енергоринок", не є підставою для зупинення виконавчого провадження, оскільки обов'язковою умовою зупинення виконавчого провадження за приписами Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" є виникнення заборгованості до 01.01.13.

Судом враховується, що заборгованість відповідача, яка стягується за рішенням господарського суду Хмельницької області від 24.07.14 у справі №924/942/14 на підставі наказу від 08.08.14, вникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії - природний газ, хоч і відноситься до визначення заборгованості згідно п.п. 1 п.1.4 ст. 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», однак дана заборгованість не відповідає вимогам абзацу 6 п.3.7 ст. 3 даного Закону, оскільки виникла після 01.01.13.

Зазначене підтверджується встановленим рішенням суду від 24.07.14 у справі №924/942/14 фактом поставки позивачем газу у період з січня по грудень 2013 року на суму 83814292,73 грн. та прийняття його відповідачем за актами прийому - передачі природного газу, а саме: від 31 січня 2013 року на суму 11569,41 грн., від 31 січня 2013 року на суму 4381,89 грн., від 26 вересня 2013 року на суму 15051830,50 грн., від 28 лютого 2013 року на суму 9599,05 грн., від 28 лютого 2013 року на суму 3379,04 грн., від 26 вересня 2013 року на суму 11373372,57 грн., від 31 березня 2013 року на суму 7201,92 грн., від 31 березня 2013 року на суму 4020,55 грн., від 26 вересня 2013 року на суму 13599, 076, 73 грн., від 30 квітня 2013 року на суму 4808,68грн., від 30 квітня 2013 року на суму 850,98 грн., від 26 вересня 2013 року на суму 5689026,48 грн., від 26 вересня 2013 року на суму 2937,85 грн., від 26 вересня 2013 року на суму 1944853,26 грн., від 26 вересня 2013 року на суму 2041709,18 грн., від 31 серпня 2013 року на суму 1903750, 92 грн., від 30 вересня 2013 року на суму 2597660,96 грн., від 31 жовтня 2013 року на суму 836,58 грн., від 31 жовтня 2013 року на суму 6697643,33 грн., від 31 жовтня 2013 року на суму 1421,78 грн., від 30 листопада 2013 року на суму 2480,93 грн., від 30 листопада 2013 року на суму 1523,92 грн., від 30 листопада 2013 року на суму 9366359,81 грн., від 31 грудня 2013 року на суму 5012134,73 грн., від 31 грудня 2013 року на суму 2817,40 грн., від 31 грудня 2013 року на суму 5747, 39 грн., від 24 січня 2014 року на суму 8473296,89 грн.

Відповідно до заборгованості, яка виникла після 01.01.13 заходи примусового виконання рішення повинні застосовуватись на загальних підставах у порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", підстави для зупинення виконавчого провадження відсутні. Аналогічна позиція викладена у постанові ВГСУ від 04.02.14 у справі №905/2000/13. Натомість судом не приймаються до уваги посилання відповідача на іншу судову практику надану в матеріали справи , оскільки стосується заходів примусового виконання рішень щодо стягнення заборгованості, яка виникла до 1 січня 2013 року.

Саме лише внесення відповідача до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, не є підставою для зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень щодо стягнення заборгованості, яка не визначена Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", що визначено також Рішенням Конституційного суду України від 13.12.2012р. у справі № 1-26/2012р. за конституційним зверненням ТОВ „ДІД Конс".

За результатами розгляду скарги судом виноситься ухвала, в якій або визнаються доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнається постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнаються дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнаються недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язується орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнаються доводи скаржника неправомірними і скарга відхиляється. Аналогічна правова позиція Вищого господарського суду України у п.9.13 постанови Пленуму ВГСУ від 17.10.12 № 9 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України".

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд вважає доводи скаржника неправомірними, тому не убачає підстав для задоволення скарги .

Керуючись ст.ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати доводи Міського комунального підприємства „Хмельницьктеплокомуненерго" у скарзі від 23.03.2015р. неправомірними, скаргу на бездіяльність органу Державної виконавчої служби України, зобов'язання зупинення виконавчого провадження №44950377 на підставі п.15 ч.1 ст.37 Закону України „Про виконавче провадження" відхилити.

Суддя Ю.П. Олійник

Віддрук. 1 прим.:

1 - до справи