ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2015 р.Справа № 922/1961/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом Харківського національного медичного університету, м. Харків
до Харківського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства, м. Харків
про стягнення 12 854,10грн.
за участю представників сторін:

позивача - Омельчук О.Г., дов. № 27 від 10.03.2015р.;

відповідача - Мельник А.О., дов. № 21/15

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача 12 347,70грн. основного боргу, 506,40грн. пені за неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором на проведення гігієнічних досліджень № 55/14 від 11.04.2014р., а також покласти на відповідача понесені витрати зі сплати судового збору.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що відповідач суму основного боргу сплатив в повному обсязі, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача 506,40грн. пені та покласти на відповідача понесені витрати зі сплати судового збору.

Представник відповідача звернувся до суду з заявою, в якій повідомив про повну сплату суми основного боргу в розмірі 12 347,70грн. та надав докази її сплати.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

11.04.2014р. між Харківським національним медичним університетом (позивач) та Харківським казенним експериментальним протезно-ортопедичним підприємством (відповідач) укладено договір на проведення гігієнічних досліджень № 55/14 (далі договір), відповідно до умов якого відповідач доручив, а позивач зобов'язався виконати лабораторно-інструментальні санітарно-гігієнічні дослідження факторів виробничого середовища та трудового процесу на робочих місяцях Харківського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства з метою виявлення шкідливих та небезпечних чинників, контролю безпеки умов праці та атестації робочих місць та в результаті виконання гігієнічних досліджень, відповідно до п.1.4 договору передати відповідачу протоколи досліджень шкідливих і небезпечних виробничих факторів для робочого місяця, оформлені у встановленому порядку (форми №№ 297/0, 3300, 336-1/0, 401/0 по одному примірнику для кожного фактора).

Пунктом.3.2 договору сторони погодили порядок здіснення оплати, а саме: відповідач зобов'язався по завершенні всього обсягу послуг здійснити оплату в розмірі 100% загальної вартості послуг протягом 10 банківських днів з моменту підписання акту здачі-приймання послуг.

15.12.2014р. між сторонами було підписано акт здачі-приймання послуг за договором № 55/14 від 11.04.2014р., відповідно до якого позивачем було виконано роботи на суму 14 847,70грн.

Даний акт підписано з боку відповідача без будь-яких зауважень та заперечень.

Відповідач зобов'язання за договором виконав не належним чином, за виконані позивачем роботи розрахувався частково на суму 2 500,00грн., у зв'язку з чим, на момент звернення позивача з позовом до суду, у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 12 347,70грн.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідач 06.04.2015р., тобто після звернення позивача з позовом до суду, в рахунок погашення заборгованості, перерахував на розрахунковий рахунок позивача грошові кошти в розмірі 12 347,70грн.

Факт здійснення оплати відповідачем суми основного боргу на вказану суму підтверджується копією платіжного доручення № 1340 від 06.04.2015р., наявною у справі та не заперечується позивачем.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1.1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмета спору.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 Цивільного кодексу України).

Пунктом 6.2 договору, сторони погодили, що у разі порушення договірних зобов'язань винна сторона сплачує штрафні санкції в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми невиконаних зобов'язань за кожен день прострочення.

За приписами ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

На підставі зазначеного позивач за період з 30.12.2014р. по 10.02.2015р. нарахував відповідачу пеню в розмірі 506,40грн. за неналежне виконання відповідачем зобов'язання по оплаті виконаних позивачем робіт за договором № 55/14 від 11.04.2014р.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що позивач надав обґрунтований розрахунок пені, даний розрахунок відповідає умовам договору та вимогам Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

За таких обставин суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення пені в розмірі 506,40грн., в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 12 347,70грн. провадження у справі підлягає припиненню за відсутністю предмета спору.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат за подання позову до суду, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. ст.49 Господарського процесуального кодексу України при задоволенні позову частково судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, згідно із ч. 2 ст.49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Виходячи із викладеного та враховуючи те, що спір доведено до суду з вини відповідача, часткова сплата суми основного боргу в розмірі 12 347,70грн. здійснена відповідачем після звернення позивача з позовом до суду, суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачу суму судового збору за подання позовної заяви до суду у розмірі 1 827,00грн.

Враховуючи викладене та керуючись статтею 230 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, п.1.1 ч.1 статті 80, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Харківського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства, (61017, м. Харків, вул. Котлова, 112) на користь Харківського національного медичного університету, (61022, м. Харків, пр. Леніна,4, р/р 11549 в ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011) - 506,40грн. пені, 1 827,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення суми основного боргу в розмірі 12 347грн. провадження у справі припинити за відсутністю предмета спору.

Повне рішення складено 27.04.2015 р.

Суддя Т.А. Лавренюк