номер провадження справи 9/42/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2015 Справа № 908/875/15-г

За позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська,3) в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 133)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "СП Енергосистема" (69037, м. Запоріжжя, вул. Миру, 5, оф. 12)

про стягнення суми 36651,07 грн.

Суддя Боєва О.С.

За участю представників:

Від позивача: Близнюкова С.І. (дов. № б/н від 20.03.15)

Від відповідача: Ігнатов А.В. (дов. № б/н від 11.03.15)

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача зайво сплачених коштів в розмірі 36651,07 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.02.2015р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/875/15-г, судове засідання призначено на 19.03.2015р. У судовому засіданні 19.03.2015р. на підставі ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 07.04.2015р., потім - до 14.04.2015р.

14.04.2015р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Справа розглянута без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

У судовому засіданні 19.03.2015р. суд, розглянувши клопотання позивача, викладене у прохальній частині позовної заяви, про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державної фінансової інспекції України, відмовив у його задоволенні у зв'язку з необґрунтованістю.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві з урахуванням додаткових пояснень, які були надані у судовому засіданні 19.03.2015р., зазначивши, зокрема, про наступне. На виконання умов договору підряду № 3/10 від 19.04.2010р. відповідачем були виконані роботи на загальну суму 167446,45 грн., що підтверджується актом № 1 ф. КБ-2в приймання виконаних будівельних робіт за червень 2010р. та довідкою ф. КБ-3 про вартість виконаних будівельних робіт за червень 2010р. Розрахунок за виконані роботи здійснено позивачем в повному обсязі. 02.12.2010р. на адресу позивача надійшов лист Головного контрольно-ревізійного управління України № 32-14/413 від 01.12.2010р., що містить обов'язкові вимоги про усунення порушень виявлених ревізією, зміст яких викладений в акті № 05-21/168 від 27.10.2010р., складовою частиною якого є довідка від 20.10.2010р. ревізії фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.04.2008р. по 30.06.2010р. У довідці вказано про безпідставне включення до розцінки витрат на експлуатацію вишки телескопічної (на автомобілі), вантажопідйомністю 0,35 тон у кількості 329,67199 машино-годин на суму 34026,11 грн., що призвело до завищення кошторисного прибутку та адміністративних витрат, а саме: акт форми КБ-2в за червень 2010р. - кошторисного прибутку 1072,09 грн. та адміністративних витрат в сумі 486,60 грн. Також перевіркою встановлено, що в актах виконаних робіт форми КБ-2в застосовано показник адміністративних витрат 1,52 грн./люд.год, тоді як для проведення ремонтних робіт передбачено застосування показників в розмірі 1,23 грн./люд.год., що призвело до завищення вартості виконаних робіт на суму 1066,27 грн. Внаслідок оплати завищеної вартості робіт за актом приймання виконаних будівельних робіт за червень 2010р. по договору № 3/10 від 19.04.2010р., на думку Головного КРУ, позивачу завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму 36651,07 грн. У зв'язку з чим, позивач на підставі ст. 224 ГК України, ст.ст. 11, 16, 22, 530, 844 ЦК України, ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» просить стягнути з відповідача суми 36651,07 грн. зайво сплачених коштів.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві, зазначивши, зокрема, про наступне. Використання вишки телескопічної (на автомобілі) вантажопідйомністю 0,35т та застосування показника 1,52 грн./люд.год. було викликано виробничою необхідністю і особливостями технологічного процесу виконання комплексу антикорозійних робіт, а також було узгоджено з позивачем до початку виконання робіт, що підтверджується «Підсумковою відомістю ресурсів», які є невід'ємною частиною договору. Виконані роботи були прийняті позивачем без зауважень, про що свідчить підписаний з боку позивача акт № 1 форми КБ-2в за червень 2010р. Отже господарські зобов'язання виконані відповідачем без порушень і посилання позивача на вимоги ст. ст. 224, 226 ГК України є необґрунтованими. Враховуючи викладене просить у позові відмовити повністю. Крім того, відповідач підтримав заяву, яка надійшла до суду 18.03.2015р., в якій просить застосувати строк позовної давності. Відповідач зазначив, що порушення права позивача виникло в момент підписання акта № 1 за червень 2010р. Таким чином, трирічний строк для звернення з даним позовом до суду сплив в липні 2013р.

У своїх запереченнях, які надійшли до суду 14.04.2015р., позивач заперечив проти застосування до заявлених вимог строку позовної давності з наступних підстав. Пунктом 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Про порушення свого права позивач дізнався 12.06.2013р., з моменту винесення Окружним адміністративним судом міста Києва постанови по адміністративній справі № 2а-19526/10/2670. До винесення постанови позивач не вважав своє право порушеним з боку відповідача. Тобто строк позовної давності, в даному випадку, починає свій перебіг саме з 12.06.2013р.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

19.04.2010р. між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (замовник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СП Енергосистема" (підрядник, відповідач у справі) був укладений договір підряду № 3/10, згідно умов якого підрядник зобов'язався на свій ризик, у порядку та на умовах, визначених даним договором, виконати за завданням замовника роботи по капітальному ремонту, а саме: відновлення антикорозійного покриття металоконструкцій закладних деталей градирні № 1 на отм. 10.60-11.10, яку замовник зобов'язується прийняти та оплати (п.1.1).

Згідно з п. 2.1. договору загальна вартість робіт, які повинні бути виконані за даним договором, визначається договірною ціною (додаток у 1 до цього договору) та складає 167446,45 грн., в т.ч. ПДВ 20% 27907,74 грн.

Згідно ж з пунктом 2.2. договору договірна ціна, визначена в п. 2.1, є фіксованою і може бути змінена тільки шляхом укладання додаткової угоди.

Відповідно до 2.3. договору розрахунок здійснюється за фактично виконаний об'єм робіт, на підставі актів здачі-приймання виконаних робіт шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника на протязі 90 банківських днів після підписання акта здачі-приймання виконаних робіт.

У пунктах 4.1, 4.2 зазначено, що закінчення робіт по даному договору фіксується актами здачі-приймання виконаних робіт, які підрядник у трьох примірниках надає замовнику для розгляду і належного оформлення. Замовник на протязі 20 днів від дня отримання актів здачі-приймання виконаних робіт зобов'язаний їх розглянути, та оформлені належним чином зі свого боку, повернути підряднику або надати мотивовану відмову від приймання виконаних робіт.

Пунктом 4.5. договору сторони визначили, що замовник здійснює контроль та технічний нагляд за якістю, об'ємами і вартістю робіт, що виконуються. Підрядник забезпечує можливість здійснення замовником контролю над ходом виконання робіт. При виявленні замовником порушень при здійсненні робіт, підрядник зобов'язаний прийняти відповідні заходи для їх усунення та виключення подібних порушень у майбутньому.

Відповідно до п. 12.1. договору він вважається укладеним з моменту підписання його сторонами. Строк дії даного договору - на протязі одного року з моменту укладення.

На виконання умов договору відповідачем були виконані підрядні роботи по капітальному ремонту, що підтверджується актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2010р. на суму 167446,45 грн. від 30.06.2010р. (форма КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за червень 2010р. на суму 167446,45 грн. від 30.06.2010р. (форма КБ-3). Позивачем, зі свого боку, було здійснено оплату виконаних робіт в розмірі, визначеному умовами договору.

20.10.2010р. Контрольно-ревізійним управлінням в Запорізькій області складено довідку ревізії фінансово-господарської діяльності ДП «НАЕК «Енергоатом» в частині фінансово-господарської діяльності ВП «Запорізька атомна електрична станція» ДП «НАЕК «Енергоатом» за період з 01.04.2008р. по 30.06.2010р.

Під час ревізії було встановлено: «ВП «Запорізька атомна електрична станція» прийнято у підрядника ТОВ "СП Енергосистема" акт виконаних робіт ф. КБ-2в за червень 2010р., в якому до розцінок Е13-44-6 "Очищення кварцовим піском поверхонь дрібних виробів закладних деталей нижнього ярусу, Е13-44-7 "Очищення металевих поверхонь дрібних виробів закладних деталей нижнього ярусу щітками", Е13-45-2 "Обезжирювання поверхонь металоконструкцій дрібних виробів закладних деталей нижнього ярусу розчинювачем Р-4", Е13-16-11 та Е13-26-22 "Грунтування (та фарбування - Е13-26-22) металевих поверхонь дрібних виробів закладних деталей нижнього ярусу" включено витрати на експлуатацію машин та механізмів, а саме "Вишки телескопічної (на автомобілі), вантажопід'ємністю 0,35 тон": зокрема, за договором № 3/10 від 19.04.2010р. прийнято акт форми КБ-2в за червень 2010р. - 329,67199 маш.год, що складає 28355,09 грн., або на загальну суму 34026,11 грн.».

Безпідставне включення до розцінки витрат на експлуатацію вишки телескопічної (на автомобілі) вантажопід'ємністю 0,35 тон призвело до завищення кошторису прибутку на суму 1072,09 грн. та адміністративних витрат на суму 486,60 грн.

Також перевіркою правильності застосування усередненого показника розміру адміністративних витрат встановлено, що в акті за червень 2010р. застосовано показник 1,52 грн./люд.год визнаний як для нового будівництва промислових підприємств та об'єктів виробничного призначення, тоді як згідно п. 4 додатку 13 ДБН Д.1.1-1-2000 для проведення ремонтних робіт передбачено застосування показника в розмірі 1,23 грн. зазначене призвело до завищення вартості виконаних робіт за актом № 1 за червень 2010р. на суму 1066,27 грн.

Всього за актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2010р. за договором підряду № 3/10 від 19.04.2010р. виявлено завищення вартості робіт на загальну суму 36651,07 грн.

Предметом позову у даній справі № 908/875/15-г є вимоги про стягнення з відповідача зайво сплачених коштів в розмірі 36351,07 грн., при цьому, обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на положення ст. 224 ГК України та ст. 22 ЦК України.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За нормами ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Приписами ст. 844 ЦК України визначено, що ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. Підрядник не має права вимагати збільшення твердого кошторису, а замовник - його зменшення в разі, якщо на момент укладення договору підряду не можна було передбачити повний обсяг роботи або необхідні для цього витрати.

Частиною 1 ст. 180 ГК України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 202, ч.3 ст. 203 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як свідчать матеріали справи, пунктом 2.1 договору підряду № 3/10 від 19.04.2010р. сторони погодили, що вартість виконаних робіт визначається договірною ціною (додаток № 1) та складає 167446,45 грн.

Договірна ціна «Капітальний ремонт. Відновлення антикорозійного покриття металоконструкцій закладних деталей градирні № 1 на отм. 10.60-11.10» в розмірі 167446,45 грн. була погоджена, підписана та скріплена печатками обома сторонами.

Крім того, документами які було складено до початку виконання робіт, а саме: Пояснювальною запискою, Розрахунком №№ 1-4 «Прямі затрати та загальновиробничі затрати: будівельні роботи/монтажні роботи», Підсумковою відомістю ресурсів, було встановлено, що усереднений показник для визначення розміру адміністративних затрат взято в розмірі 1,52 грн./чел./год., а також передбачено при виконанні робіт використання "Вишки телескопічної (на автомобілі), вантажопід'ємністю 0,35 тон у кількості 329,67199 маш.год, на суму 28355,09 грн.

Таким чином, укладаючи договір підряду № 3/10 від 19.04.2010р. сторони були вільними у своєму волевиявленні щодо вибору контрагента та визначенні умов договору. Укладаючи договір на умовах свободи договору сторони самостійно встановили договірну ціну на основі твердого кошторису та погодили вартість робіт необхідних для капітального ремонту об'єкту за договором.

Приписами ст. 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 882 ЦК України, зокрема, передбачено, що замовник організовує та здійснює прийняття робіт за свій рахунок, якщо інше не встановлено договором. У прийнятті робіт мають брати участь представники органів державної влади та органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених законом або іншими нормативно-правовими актами. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами

Тобто, зі змісту даної норми вбачається, що передача робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. Оскільки огляд робіт на предмет відступів від умов договору та інших недоліків є обов'язком замовника, приймання може бути здійснено ним власними силами або із залученням фахівців.

Як вбачається з матеріалів справи, акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2010р. від 30.06.2010р. на суму 167446,45 грн. підписаний замовником (позивачем) без зауважень. Отже, роботи з капітального ремонту за договором підряду № 3/10 від 19.04.2010р. виконано сторонами належним чином, в повному обсязі та в межах погодженої сторонами договірної ціни.

Згідно зі ст. 22 ЦК України, яка встановлює відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновленого свого порушеного права (реальні збитки); 2) Доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Порядок відшкодування збитків встановлений також главою 25 Господарського кодексу України. Так, відповідно до ст. 224 цього кодексу, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, а саме: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Умови відшкодування збитків передбачені статтею 226 ГК України, із якої також слідує, що головною умовою відшкодування збитків є господарське правопорушення, яке вчинив учасник господарських відносин.

Зі змісту цих норм, а також ст.ст. 610, 611 ЦК України слідує, що відшкодування збитків є одним із правових наслідків порушення зобов'язання, мірою відповідальності. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Застосування відповідальності у вигляді відшкодування заподіяних невиконанням або неналежним виконанням зобов'язань збитків, що встановлена вказаною нормою, можливе лише за наявності складу правопорушення, до якого входять наступні елементи: протиправна поведінка, наявність збитків, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та спричиненням збитків, вина. Вищезазначена норма встановлює відповідальність лише за невиконання або неналежне виконання саме зобов'язань.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань. Оскільки, в даному випадку, його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Позивачем не доведено факту порушення відповідачем господарського зобов'язання. Навпаки, матеріалами справи підтверджено належне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором підряду № 3/10 від 19.04.2010р.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Довідка Контрольно-ревізійного управління в Запорізькій області від 20.10.2010р. ревізії фінансово-господарської діяльності ДП «НАЕК «Енергоатом» не приймається судом в якості належного доказу складових господарського правопорушення відповідача, оскільки вона є результатом тлумачення третьою особою змісту правовідносин, що існували між сторонами, та нормативно-правових актів, які застосовуються до даних правовідносин. Більш того, висновками в довідці зафіксовано порушення саме позивачем, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась, фінансової дисципліни. Отже, довідка КРУ не є належним і допустимим доказом порушення відповідачем зобов'язань за договором і завдання позивачеві збитків.

Оцінивши усі обставини справи у їх сукупності, суд вважає, що заявлена до стягнення сума 36651,07 грн. не є збитками в розумінні статті 224 ГК України, оскільки позивачем належними та допустимими доказами не доведено наявність всіх складових господарського правопорушення.

За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування строків позовної давності у вирішення господарських спорів» № 10 від 29.05.2013р. за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Оскільки суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, підстав для застосування строків позовної давності немає.

Згідно зі ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя О.С. Боєва

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Повне рішення підписано 20.04.2015р.