ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" квітня 2015 р.Справа № 916/556/15-г

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „ТЕФІЯ" (08290, Київська обл., м. Ірпінь, смт. Гостомель, вул. Леніна, 141-П, )

до Приватного підприємства „ТРЕСТ ІМПЕРІАЛ КОНТІНЕНТАЛЬ" (65078, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, буд. 22-А, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю „САВ-ДІСТРИБЬЮШН" (04119, м. Київ, вул. Дорогожицька, 1, поверх 6. )

про стягнення збитків у розмірі 252 895,06 грн.

Суддя Шаратов Ю.А.

Представники:

Від позивача - Баглай Д.Г. (довіреність від 10.07.2014 б/н);

Від відповідача - Гикалюк О.Г. (довіреність від 26.01.2015 б/н);

Від третьої особи - Болгар В.Д. (довіреність від 01.04.2015).

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю „ТЕФІЯ" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Приватного підприємства „ТРЕСТ ІМПЕРІАЛ КОНТІНЕНТАЛЬ" (далі - Відповідач) про стягнення суми збитків у розмірі 252 895,06 грн. завданих неналежним виконанням зобов'язань за Договором надання послуг охорони від 20.06.2014 № 20/06/14.

Ухвалою суду від 11.02.2015 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі, та призначено судове засідання на 06.03.2015.

Судове засідання призначене на 06.03.2015 не відбулося у зв'язку із перебуванням судді Шаратова Ю.А. на лікарняному.

Ухвалою від 11.03.2015 призначено розгляд справи на 27.03.2015.

У судовому засіданні оголошувались перерви з 27.03.2015 до 03.04.2015, з 03.04.2015 до 08.04.2015.

Ухвалою від 08.04.2015 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю „САВ-ДІСТРИБЬЮШН», продовжено строк розгляду спору на 15 днів, та відкладено розгляд справи до 24.04.2015.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Позовні вимоги, із посиланням на статті 526, 610, 611, 629 Цивільного кодексу України, обґрунтовані завданням збитків Позивачу внаслідок крадіжки товарно-матеріальних цінностей через неналежне виконання Відповідачем зобов'язань за Договором надання послуг охорони від 20.06.2014 № 20/06/14.

Представник Відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні у повному обсязі. Відповідач зазначає про недоведеність здійснення факту крадіжки в ніч з 19 на 20 листопада 2014 року із складського приміщення Позивача безпосередньо під час здійснення охорони об'єкту, та про відсутність документального підтвердження наявності на території об'єкту будь-яких матеріальних цінностей.

Представник третьої особи у судовому засіданні просив задовольнити позов у повному обсязі. ТОВ „САВ-ДІСТРИБЬЮШН» вказує на те, що втрачені товарно-матеріальні цінності були передані ним Позивачу відповідно до договору від 31.12.2013 № КЗТН-3112-01/13 за товарно-транспортною накладною від 18.09.2014 № -028 та накладною-вимогою від 18.09.2014 № -028. Згідно із вказаним договором ТОВ «ТЄФІЯ» несе відповідальність за втрату під час надання послуг, передбачених договором, та відшкодовує вартість пошкодженого вантажу у повному обсязі (а.с. 145-146).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представників Позивача, Відповідача та третьої особи, суд

встановив:

20.06.2014 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір надання послуг охорони № 20/06/14 (далі - Договір від 20.06.2014) /а.с. 10-12/.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.3, підпунктів 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3 пункту 2.1, пунктів 3.1, 4.1 Договору від 20.06.2014 охорона (Відповідач) надає замовнику (Позивач) охороні послуги на об'єктах замовника, що знаходяться за адресою: Овідіопольський район, смт. Таїрове, вул. Пивоварна, 5. Охорона об'єкта здійснюється з 19 год. 00 хвилин щодня. Відповідач зобов'язався організувати та направити на об'єкт своїх співробітників у форменому одязі, укомплектованих засобами зв'язку та дозволеними до використання спеціальними засобами захисту, забезпечити охорону об'єкта, не допускати проникнення сторонніх осіб на його територію, забезпечити збереження матеріальних цінностей, що знаходяться на території об'єкта (включаючи грошові кошти, сума яких підтверджена бухгалтерськими документами, за умови дотримання замовником усіх правил їх збереження). Вартість послуг охорони становить 3 500,00 грн. Договір вступає в силу 20.06.2014 та діє до 20.06.2015.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, які передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно до частини першої статті 978 Цивільного кодексу України, за договором охорони охоронець, який є суб'єктом підприємницької діяльності, зобов'язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов'язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.

Згідно із статтею 8 Закону України «Про охоронну діяльність» від 22.03.2012 № 4616-VI суб'єкт охоронної діяльності надає послуги з охорони на підставі договору, укладеного із замовником у письмовій формі відповідно до законодавства. У договорах про надання послуг з охорони майна та фізичних осіб відповідно до положень Цивільного кодексу України визначаються умови відшкодування суб'єктом охоронної діяльності шкоди, заподіяної через неналежне виконання ним своїх зобов'язань. Замовник послуг з охорони майна зобов'язаний надати суб'єкту охоронної діяльності для ознайомлення оригінали документів або завірені в установленому порядку їх копії, що підтверджують його право володіння чи користування майном на законних підставах, охорона якого є предметом договору, а також правомірність знаходження такого майна, транспортного засобу чи особи у визначеному місці охорони.

Пунктом 6.2 Договору від 20.06.2014 передбачено, що Відповідач несе майнову відповідальність за збитки, спричинені замовнику внаслідок доведеного неналежного виконання своїх зобов'язань за договором, в тому числі за збитки спричиненні приміщенню, де знаходяться пости охорони та майну замовника, що знаходяться у цих приміщеннях.

Судом встановлено, що у пункті 7.4 Договору оренди від 10.06.2014, укладеного між ТОВ «ТЕФІЯ» (орендар) та ПрАТ «ПИВОВАРНЯ «ПІВДЕННА» (орендодавець), який підтверджує право Позивача на володіння та користування охоронюваним майном, прямо передбачено обов'язок орендаря укласти окремий договір про охорону свого майна з ПП „ТРЕСТ ІМПЕРІАЛ КОНТІНЕНТАЛЬ", яке здійснює охорону об'єктів орендодавця (а.с. 13-16).

Як випливає з Витягу від 21.11.2014 з кримінального провадження № 0002842 до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2014 внесено відомості про те, що в період з 19.11.2014 по 20.11.2014, невстановлені особи, шляхом взлому дверей, таємно проникли в складське приміщення, розташоване за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізикевича, вул. Пивоварна, 5, на землях Таїровської селищної ради, звідки таємно викрали 34 телевізори марки Самсунг, чим спричинили ТОВ «ТЕФІЯ» матеріальну шкоду у розмірі 272 000,00 грн. (а.с. 21).

20.11.2014 директором ТОВ «ТЕФІЯ» видано наказ «Про проведення позапланової інвентаризації товарно-матеріальних цінностей станом на 20.11.2014р.» № 2011/14-01, згідно із яким, у зв'язку з встановленням факту крадіжки в складському приміщенні за адресою: Одеська область, Овідіопольський район смт Таїрове, вул. Пивоварна, 5, інвентаризаційній комісії доручено провести інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей з перевіркою їх фактичної наявності станом на 20.11.2014 за вказаною адресою (а.с. 17).

За результатами перевірки комісією було складено Інвентаризаційний опис № 2745-2011-01 на 20.11.2014, та Протокол інвентаризаційної комісії по проведенню інвентаризації товарно-матеріальних цінностей на складі за адресою Одеська область, Овідіопольський район, смт Таїрове, вул. Пивоварна, 5 (а.с. 18-19, 20). Згідно із вказаними документами інвентаризаційною комісією виявлено нестачу телевізорів SAMSUNG UE48H5000AKXUA у кількості 34 штук за ціною 7 438,09 грн. на загальну суму 252 895,06 грн.

Позивачем надіслано на адресу Відповідача претензію від 27.11.2014 № 028/14 із вимогою про відшкодування суми заподіяних матеріальних збитків у розмірі 252 895,06 грн. (а.с. 22-23). Проте, листом від 23.12.2014 № 23 Відповідач відмовив Позивачу у задоволенні вказаної претензії (а.с. 24).

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частинами першою, другою статті 623 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Статтею 224 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Отже, передумовою для відшкодування управненій стороні збитків, що непов'язані з упущеною вигодою, є їх реальність, тобто здійснення відповідних витрат чи втрата майна, або необхідність зробити витрати для відновлення порушеного права.

Судом встановлено, що втрачені товарно-матеріальні цінності були передані Позивачу третьою особою - ТОВ „САВ-ДІСТРИБЬЮШН" відповідно до договору від 31.12.2013 № КЗТН-3112-01/13. Передача цих цінностей - телевізорів SAMSUNG UE48H5000AKXUA, оформлена товарно-транспортною накладною від 18.09.2014 № -028 та накладною-вимогою від 18.09.2014 № -028 (а.с. 122-123, 124-125).

Згідно із підпунктами 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3 пункту 2.1, пункту 3.3., підпункту 5.2.5. пункту 5.2 Договору від 31.12.2013 № КЗТН-3112-01/13 ТОВ „САВ-ДІСТРИБЬЮШН" (замовник) доручає, а ТОВ «ТЄФІЯ» (виконавець) зобов'язується за дорученням та за рахунок замовника виконати чи організувати виконання послуг транспортного експедирування та перевезення, що пов'язані з організацією та забезпеченням перевезень вантажу замовника, пересилання його засобами поштового (кур'єрського) зв'язку, послуг відповідального зберігання вантажу замовника на товарному складі виконавця, послуг із завантаження та розвантаження. Виконавець зобов'язаний забезпечити збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення до видачі вантажоодержувачу та схоронність вантажу під час надання послуг із перевезення, завантаження (розвантаження) та зберігання (а.с. 89-98).

Додатковою угодою № 3 до Договору від 31.12.2013 № КЗТН-3112-01/13 ТОВ „САВ-ДІСТРИБЬЮШН" та ТОВ «ТЄФІЯ» погодили, що приймання вантажу на зберігання та зберігання цього вантажу буде здійснюватись на товарному складі за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт Таїрове, вул. Пивоварна, 5 (а.с. 100).

Отже, ТОВ «ТЄФІЯ» не є власником втраченого майна - телевізорів SAMSUNG UE48H5000AKXUA, а є професійним зберігачем, який надає відповідні послуги ТОВ „САВ-ДІСТРИБЬЮШН". А відтак, реальних збитків у зв'язку із втратою цього майна зазнав не Позивач, а власник - ТОВ „САВ-ДІСТРИБЬЮШН".

ТОВ „САВ-ДІСТРИБЬЮШН" надіслало на адресу ТОВ «ТЄФІЯ» претензію від 24.11.2015 №01-11/15пр. із вимогою про перерахування суми в розмірі 252 895,06 грн. (а.с. 148-149). У відповідь Позивач в листі від 27.11.2014 № 020/14 визнав існування заборгованості в розмірі 252 895,06 грн., та у зв'язку із поданням претензії до охоронної фірми просив відстрочити сплату заборгованості до 01.06.2015 (а.с. 150). Також, ТОВ „САВ-ДІСТРИБЬЮШН" і ТОВ «ТЄФІЯ» складено Акт визнання заборгованості від 27.11.2014 (а.с. 151). Проте, Позивачем не була перерахована вказана сума ТОВ „САВ-ДІСТРИБЬЮШН". Ця обставина не заперечується й представниками Позивача та третьої особи. Тобто, Позивачем не зроблено фактичних витрат у зв'язку із втратою майна, що знаходилось у нього на зберіганні. При цьому, можлива сплата у майбутньому вартості втраченого майна третій особі не є реальними збитками, пов'язаними з необхідністю зробити витрати для відновлення порушеного права, оскільки негативні наслідки порушення права за Договором надання послуг охорони від 20.06.2014 № 20/06/14 для Позивача ще не настали, він ще не зазнав втрат, а відтак не потребує відновлення свого права.

На підставі викладеного, суд вважає такими, що не обґрунтовані і не підлягають задоволенню у повному обсязі позовні вимоги про стягнення з Відповідача суми збитків у розмірі 252 895,06 грн. завданих неналежним виконанням зобов'язань за Договором надання послуг охорони від 20.06.2014 № 20/06/14.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України при відмові в позові покладаються на Позивача.

Повне рішення складено відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 27 квітня 2015 р.

Керуючись частиною першою статті 11, частинами першою, другою, третьою статті 22, частинами першою, другою статті 623, частиною першою статті 978 Цивільного кодексу України, статтею 224 Господарського кодексу України, статтею 8 Закону України «Про охоронну діяльність» від 22.03.2012 № 4616-VI, статтями 33, 34, 49, 82, 84-85, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Суддя Ю.А. Шаратов