ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
22.04.15 Справа № 5015/5256/12
УХВАЛА

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючий суддя Желік М.Б.

Суддів Костів Т.С.

Марко Р.І.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк", м. Київ, вул. Десятинна, 4/6 (вих. № 21588-11-б/5 від 04.03.2015 року)

на ухвалу Господарського суду Львівської області

від 01.08.2014 року у справі № 5015/5256/12

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Віктар", с. Бережани

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Віктар", с. Бережани, Пустомитівського району, Львівської області ()

про визнання його банкрутом

За участю представників сторін: не з'явилися.

В С Т А Н О В И В:

13.12.2012 року ухвалою господарського суду Львівської області порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Віктар" на підставі ст.ст. 1, 7, 8, 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено підготовче засідання суду.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 29.01.2013 року введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Гупала Т.В., призначено попереднє засідання.

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом, а також під час провадження у справі про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Враховуючи зазначене, розгляд справи про банкрутство за новою редакцією Закону здійснюється згідно з постановою про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Із врахуванням зазначеного, при розгляді справи слід керуватися положеннями Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, що діяла до внесення змін від 19.01.2013 року.

У процесі перегляду справи апеляційний суд за наявними у справі та додатково поданими доказами повторно розглядає справу; апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі (ст. 101 ГПК України).

Так, 01.08.2014 року оскаржуваною ухвалою Господарського суду Львівської області (суддя Артимович В.М.) затверджено реєстр вимог кредиторів боржника до якого включено вимоги Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Львівської області Державної податкової служби в сумі основного боргу 6970,18 грн. (третя черга) та в сумі неустойки 3495,14 грн. (шоста черга), ПАТ "Альфа-Банк" в сумі основного боргу 16 955 432,28 грн. (вимоги, що забезпечені заставою майна боржника), та 1147,00 грн. судового збору (перша черга), Кузіна Дмитра Геннадійовича в сумі основного боргу 25 000 000,00 грн. (четверта черга) та 1147,00 грн. судового збору (перша черга), призначено перші загальні збори боржника, зобов'язано арбітражного керуючого повідомити усіх кредиторів про дату, час та місце проведення зборів, зобов'язано голову комітету кредиторів надати суду клопотання про введення наступних судових процедур.

Ухвалою Господарського суду Львівської області у даній справі вносилися зміни до оскаржуваної ухвали Господарського суду Львівської області від 01.08.2014 року в частині призначення судового засідання та дати перших загальних зборів кредиторів боржника.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою господарського суду Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" подало апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині визнання грошових вимог Кузіна Дмитра Геннадійовича до боржника на суму 25 000 000,00 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що вимоги Кузіна Д.Г. до боржника заявлені на підставі договору поруки від 03.09.2007 року укладеного між кредитором та боржником, відповідно до умов якого останній поручився перед кредитором за виконання зобов'язань за договором позики укладеного між Кузіним Д.Г. та Шкілем В.І.

01.12.2014 року заочним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області у справі № 450/1851/14-ц договір поруки від 03.09.2007 року визнано недійсним, а ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 24.02.2015 року ТОВ "Компанія Віктар" відмовлено в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення. Із врахуванням зазначеного, скаржник вважає, що у Кузіна Д.Г. відсутнє право грошової вимоги до боржника - ТОВ "Компанія Віктар".

19.03.2015 року автоматизованою системою документообігу суду справу № 5015/5256/12 розприділено до розгляду судді доповідачу - М.Б.Желіку, членам колегії суддям - Костів Т.С., Марку Р.І. Зазначеному складу колегії суддів відводів не заявляли.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 20.03.2015 року скаржнику поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, а подані ним матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 08.04.2015 року.

08.04.2015 року ухвалою Львівського апеляційного господарського суду розгляд апеляційної скарги відкладався з підстав зазначених у ній.

Через канцелярію Львівського апеляційного господарського суду 08.04.2015 року від боржника надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що станом на момент включення до реєстру вимог кредиторів грошових вимог Кузіна Д.Г. господарський суд керувався рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 22.05.2012 року, що залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 16.06.2014 року. За таких обставин визнання судом недійсним договору поруки від 03.09.2007 року є підставою для перегляду рішення Сихівського районного суду м. Львова від 22.05.2012 року за нововиявленими обставинами.

Разом з тим, зазначає, що не видається можливим скасування ухвали суду про затвердження реєстру вимог кредиторів в частині включення до нього вимог кредиторів заснованих на рішенні суду, яке набрало законної сили, без скасування такого рішення у встановленому законом порядку. Представником боржника повідомлено суд про відкриття 18.03.2015 року апеляційним судом апеляційного провадження за апеляційною скаргою боржника на заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.12.2014 року.

21.04.2015 року через канцелярію Львівського апеляційного господарського суду від скаржника - ПАТ "Альфа-Банк" (телеграма № 63 від 21.04.2015 року) та представника боржника (за вих. № 21/4-1 від 21.04.2015 року) надійшли клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю забезпечити явку уповноважених представників.

Зважаючи на те, що відкладення розгляду справи за обставин, визначених у ч. 1 ст. 77 ГПК України, є обов'язком лише за умови неможливості вирішення спору в даному судовому засіданні, наявності достатніх доказів для розгляду апеляційної скарги, відкладення розгляду даної справи за клопотанням скаржника ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 08.04.2015 року, а також належне повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, колегія судів з урахуванням строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу господарського суду визначених ст. 102 ГПК України приходить до висновку відмову у задоволені поданих клопотань.

Розглянувши вимоги апеляційної скарги та матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає припиненню з огляду на наступне.

Статтею 41 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", які преважають, як спеціальні норми права, у застосуванні над загальними нормами ГПК України.

У відповідності з п. п. 1, 3 ст. 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що підлягає до застосування у спірних правовідносинах), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України. Провадження у справах про банкрутство окремих категорій суб'єктів підприємницької діяльності регулюється з урахуванням особливостей, передбачених розділом VI цього Закону.

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Кредитори за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, мають право подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Копії зазначених заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майном.

Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Заяви з вимогами конкурсних кредиторів, щодо яких є заперечення боржника, чи інших кредиторів розглядаються господарським судом до винесення ухвали про затвердження реєстру вимог.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів. Ухвала може бути оскаржена в установленому порядку. Заяви кредиторів за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, щодо яких є заперечення боржника, розглядаються згідно з підсудністю, що встановлена цим Законом.

Вимоги кредиторів, визнані боржником або господарським судом, включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. Розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру відомості про вимоги щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також про вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, згідно із заявами таких кредиторів та даними обліку боржника.

У попередньому засіданні господарський суд розглядає реєстр вимог кредиторів, вимоги кредиторів, щодо яких були заперечення боржника і які не були включені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. За результатами розгляду господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначається розмір визнаних судом вимог кредиторів, які включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, та призначається дата проведення зборів кредиторів. Реєстр вимог кредиторів повинен включати усі визнані судом вимоги кредиторів (ч. 2 ст. 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Пункт 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Названа конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення, а також на перегляд справи Верховним Судом України.

Таким чином, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення, у відповідності до вказаного Закону, ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Господарський процесуальний кодекс України містить імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити прийняті господарським судом рішення в апеляційному чи касаційному порядку.

За змістом ч. 1 ст. 91 ГПК України, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга подається також на ухвали місцевого господарського суду, які оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення господарського суду у випадках, передбачених ст. 106 ГПК України.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 106 ГПК України, окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду, зокрема, у справах про банкрутство у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Визначений ч. 1 ст. 106 ГПК України перелік ухвал місцевого господарського суду, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішень того ж суду, є вичерпним. Наслідки подання апеляційних скарг на інші ухвали місцевого господарського суду визначено частиною другою цієї статті. У разі помилкового прийняття апеляційним господарським судом до провадження скарги на ухвалу, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, таке провадження підлягає припиненню на підставі ст. 80 та ч. ч. 1 і 2 ст. 106 ГПК України (п. 10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 17.05.2011 року).

Вищим господарським судом України у п. 8.16. Рекомендацій "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" № 04-5/1193 від 04.06.2004 року, з метою правильного і однакового застосування положень цього Закону роз'яснено, що ухвала, прийнята господарським судом за результатами попереднього засідання, підлягає оскарженню лише у випадку, якщо в ній господарський суд вирішив питання про визнання або відмову у визнанні вимог кредитора.

Враховуючи встановлені у справі обставини, зокрема те, що вимоги кредиторів були розглянуті місцевим господарським судом та визнані ним ухвалою Господарського суду Львівської області у даній справі від 24.07.2013 року (визнано та включено до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Львівської області Державної податкової служби в сумі 10687,32 грн., 6970,18 грн., основного боргу - третя черга, 3495,14 грн. - неустойка - шоста черга); ухвалою від 11.09.2013 року (визнано та включено до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" в сумі 16 956 579,28 грн. - перша черга), ухвалою від 01.08.2013 року (визнано та включено до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги Кузіна Дмитра Геннадійовича в сумі 25 000 000,00 грн. основного боргу - четверта черга, 1147,00 грн. судового збору - перша черга), а не оскаржуваною ухвалою від 01.08.2014 року, якою лише затверджено реєстр кредиторів за результатами їх розгляду у судових засіданнях, а також норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку про припинення апеляційного провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 01.08.2014 року у справі № 5015/5256/12, на підставі ст. 80 та ч. ч. 1, 2 ст. 106 ГПК України.

Аналогічної позиції дотримується Вищий господарський суд України, що висвітлена у постанові суду від 04.12.2014 року у справі № 5015/5256/12.

Відтак, керуючись ст. ст. 80, 86, 101, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк", м. Київ, вул. Десятинна, 4/6 (вих. № 21588-11-б/5 від 04.03.2015 року) на ухвалу Господарського суду Львівської області від 01.08.2014 року у справі № 5015/5256/12 - припинити.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Костів Т.С.

суддя Марко Р.І.