КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2015 р. Справа№ 910/28494/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Алданової С.О.

Коршун Н.М.

при секретарі Рибаруку М.М.

за участю представників:

від позивача Коваль В.Б. - дов. б/н від 19.01.2015 р.

Метулинської І.О. - дов. №3 від 17.04.2015 р.

від відповідача Рябець Л.В. - дов. №103Д-322/2014 від 31.10.2014 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДПЗКУ-МТС»

на рішення господарського суду міста Києва

від 09.02.2015 р. (суддя Плотницька Н.Б.)

у справі №910/28494/14

за позовом Державного підприємства «Спецагролізинг»

(далі - ДП «Спецагролізинг»)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДПЗКУ-МТС»

(далі - ТОВ «ДПЗКУ-МТС»)

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 09.02.2015 р. у справі №910/28494/14 позов задоволено повністю, зобов'язано ТОВ «ДПЗКУ-МТС» повернути ДП «Спецагролізинг» 68 одиниць техніки, переданої за договором фінансового лізингу від 18.04.2011 р. №86, а саме, комбайни зернозбиральні КЗС-812СХ повнокомплектні, заводські номери 228, 236, 238, 241, 243, 244, 245, 246, 247, 248, 249, 250, 251, 253, 254, 255, 256, 257, 258, 259, 260, 262, 263, 264, 265, 266, 267, 268, 269, 270, 272, 278, 279, 280, 281, 282, 283, 284, 287, 290, 291, 292, 293, 294, 295, 296, 297, 298, 299, 300, 301, 302, 304, 306, 308, 309, 311, 312, 313, 314, 317, 322, 329, 331, 332, 333, 339, 341. Стягнуто з ТОВ «ДПЗКУ-МТС» на користь ДП «Спецагролізинг» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 218,00 грн.

Не погодившись із згаданим рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати повністю та прийняти нове, яким відмовити в позові в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що оскаржене рішення прийнято судом першої інстанції при неповному з'ясуванні обставин справи, оскільки саме ТОВ «ДПЗКУ-МТС» було ініційовано питання про повернення комбайнів (справа №910/272/14), повернення яких є предметом спору у даній справі і які повинні були передаватись в АР Крим згідно підписаного сторонами Порядку передавання-приймання (вилучення) техніки від 10.02.2014 р. За твердженнями апелянта, він не мав можливості передати комбайни позивачу через форс-мажорні обставини, які підтверджено висновком Київської торгово-промислової палати від 17.04.2014 р. тощо.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.03.2015 р. апеляційну скаргу ТОВ «ДПЗКУ-МТС» прийнято до провадження в складі колегії суддів: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Алданова С.О., Коршун Н.М. та призначено розгляд справи на 21.04.2015 року.

Представник апелянта в судовому засіданні доводи скарги підтримав, просив її задовольнити за наведених в ній підстав, оскаржене рішення скасувати повністю та прийняти нове, яким відмовити в позові в повному обсязі.

Представники позивача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги заперечили, просили не брати їх до уваги, а відтак рішення місцевого суду як законне та обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Так, до господарського суду міста Києва надійшла позовна заява ДП «Спецагролізинг» до ТОВ «ДПЗКУ-МТС» про зобов'язання вчинити дії, а саме, повернути передані за договором фінансового лізингу №86 від 18.04.2011 року 68 одиниць техніки.

Суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог й прийняв рішення про їх задоволення.

Так, задовольняючи позов, місцевий суд посилався на рішення суду у справі №910/273/14, яким встановлено факт передачі позивачем відповідачу комбайнів в кількості 120 штук, факт невиконання відповідачем обов'язку щодо повернення відповідачем позивачу 68 комбайнів, а відтак згідно ст. 35 ГПК України вважав ці обставини доведеними та такими, що не підлягають повторному доказуванню, в результаті дійшов висновку про задоволення позову тощо.

Апеляційний господарський суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції як підставними та обґрунтованими.

Так, на підставі ч. 2 ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду міста Києва від 20.03.2014 р. у справі №910/273/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.06.2014 р., в задоволенні позову ТОВ «ДПЗКУ-МТС» до ДП «Спецагролізинг» про зобов'язання вчинити дії відмовлено повністю. Цим рішенням також встановлено наступні обставини.

18.04.2011 р. між Державним підприємством «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (лізингоодержувачем) та ДП «Спецагролізинг» (лізингодавцем) укладено договір фінансового лізингу №86 (далі - Договір), за умовами п. 1.1 якого лізингодавець передає лізингоодержувачу в користування на визначений Договором строк предмет лізингу, визначений у додатку №2 (специфікація предмета лізингу) і який набувається лізингодавцем у власність, а лізингоодержувач сплачує за це лізингові платежі на умовах Договору.

У відповідності до п. 2.1 Договору термін користування предметом лізингу встановлено до 31 грудня 2017 року.

Лізингоодержувач зобов'язаний на підставі п. 3.4.7 Договору у разі дострокового припинення дії Договору за власні кошти, у строки вказані лізингодавцем, доставити предмет лізингу до визначеного лізингодавцем місьця передачі.

Лізингоодержувач, за умови дострокового повернення предмету лізингу повинен повернути майно у стані, в якому його було передано у володіння, з урахуванням його нормального фізичного зносу (п. 3.4.11 Договору).

Розділом 10 Договору врегульовані випадки вилучення майна: лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж (частково або в повному обсязі) та прострочення сплати становить більше 30 календарних днів з дня настання строку платежу, встановленого на умовах, визначених цим Договором (п. 10.1.1); лізингоодержувач використовує майно не у відповідності до умов Договору або його призначення (п. 10.1.2); якщо лізингоодержувач не виконує умови гарантії на майно, не підтримує майно в справному стані (в т.ч. не проводить капітальний ремонт в разі, якщо такий ремонт потрібен), що погіршує технічний стан майна (п. 10.1.3); якщо лізингоодержувач не виконує або неналежним чином виконує будь-яку з умов цього Договору ( п. 10.1.4)

У випадку виникнення будь-якої з підстав, передбачених в пунктах 10.1.1-10.1.4 Договору, лізингодавець направляє лізингоодержувачу повідомлення про вилучення майна із зазначенням строку його передачі. Документом, який підтверджує факт прийняття лізингодавцем рішення про розірвання Договору, є його лист. Лізингоодержувач зобов'язаний протягом 7 робочих днів з дня вручення представнику пошти для відправлення або особисто представнику лізигноодрежувача відповідної вимоги усунути порушення, оплатити всі штрафні санкції, комісії, витрати, які виникли і стали підставою направленої вищезазначеної вимоги та за свій рахунок повернути майно лізингодавцю (п.10.2 Договору).

09.06.2011 р. між державним підприємством «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (лізингоодержувачем), ТОВ «ДПЗКУ-МТС» (новим лізингоодержувачем), ДП «Спецагролізинг» (лізингодавцем) укладено договір заміни сторони у зобов'язанні №14, за умовами якого лізингоодержувач передає у повному обсязі, а новий лізингоодержувач приймає всі права та обов'язки лізингоодержувача, які виникли у нього за Договором, така передача прав та обов'язків здійснюється на безоплатній основі.

12.07.2011 р. за актом приймання-передачі продукції до Договору лізингодавець передав, а лізингоодержувач отримав комбайни зерноприбиральні КЗС-812СХ у кількості 120 штук, листом від 27.11.2013 р. ТОВ «ДПЗКУ-МТС» звернулося до лізингодавця з проханням розглянути можливість дострокового розірвання Договору.

28.11.2013 р. ДП «Спецагролізинг» надіслало ТОВ «ДПЗКУ-МТС» вимогу №165 від 27.11.2013 р. про повернення предмету лізингу в строк до 06.12.2013 р. через несплату в повному обсязі платежів по відшкодуванню (компенсації) частини вартості предмету лізингу, а також винагороди (комісії) лізингодавцю за отримання у лізинг предмету лізингу. Таким чином, Договір було розірвано в односторонньому порядку. Факт розірвання Договору сторонами не заперечується.

10.02.2014 р. сторони підписали Порядок передавання-приймання (вилучення) техніки, яким прийняли на себе зобов'язання визначити відповідальних працівників, які будуть входити до робочої комісії для проведення передавання-приймання комбайнів, порядок залучення незалежних експертів, встановили графік передавання-приймання комбайнів та оформлення відповідних дій тощо.

Встановивши наведені обставини та приймаючи рішенні від 20.03.2014 р. у справі №910/273/14 господарський суд міста Києва дійшов висновку, що в діях ДП «Спецагролізинг» з приводу отримання комбайнів немає порушень умов Договору, натомість зі сторони ТОВ «ДПЗКУ-МТС» існують такі порушення щодо повернення згаданих комбайнів.

Вищенаведені факти в силу приписів ч. 2 ст. 35 ГПК України мають преюдиційне значення та не підлягають повторному доведенню.

Право лізингодавця та лізингоодержувача відмовитися від договору лізингу передбачено ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг», на підставі п. 5 ч. 2 статті 10 цього Закону лізингодавець зобов'язаний прийняти предмет лізингу у разі дострокового розірвання договору лізингу або у разі закінчення строку користування предметом лізингу.

Згадані положення Закону кореспондуються із погодженими сторонами умовами Договору, якими (п.п. 3.4.7, 3.4.11) сторони визначили обов'язок лізингоодержувача в разі дострокового припинення дії Договору за власні кошти у визначені лізингодавцем строки доставити предмет лізингу до зазначеного лізингодавцем місця передачі, а також повернути майно у стані, в якому його було передано у володіння, з урахуванням його нормального фізичного зносу.

Як видно з матеріалів справи, відповідач обов'язку з повернення предмету лізингу в повному обсязі не виконав, а відтак вимоги позивача, як лізингодавця, зобов'язати відповідача, як лізингоодержувача, повернути 68 зернозбиральних комбайнів КЗС-812СХ є правомірними та такими, що підлягають задоволенню. Тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність задоволення позов та зобов'язати відповідача повернути витребувану позивачем зерноприбиральну техніку.

Посилання апелянта на підтверджені висновком Київської торгово-промислової палати від 17.04.2014 р. форс-мажорні обставини не заслуговують на увагу та є безпідставними, оскільки згідно Порядку передавання-приймання (вилучення) техніки від 10.02.2014 р. термін передачі комбайнів визначено до 23.02.2014 р., а згідно вищезгаданого висновку від 17.04.2014 р. форс-мажорні обставини для відповідача почали діяти з 27.02.2014 року.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого суду, як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДПЗКУ-МТС» залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 09.02.2015 р. у справі №910/28494/14 - без змін.

Матеріали справи №910/28494/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді С.О. Алданова

Н.М. Коршун