РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2015Справа №910/5155/15-г
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія"Арсенал

Страхування"

До Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна"

Про стягнення 9 882,32 грн.

Суддя Картавцева Ю.В.

Представники сторін:

від позивача не з'явився

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" про стягнення страхового відшкодування, яке було сплачено страхувальнику відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 810/14-Т/Дп/01 від 28.08.2014 р. в розмірі 9 882,32 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що позивачем за договором добровільного страхування наземного транспорту № 810/14-Т/Дп/01 від 28.08.2014 р., внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, було здійснено виплату страхового відшкодування за письмовою заявою страхувальника автомобіля «Ford», державний номер АН 2176 НО - Карнауховій Т.М., а тому позивач відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1187, 1188 ЦК України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки транспортний засіб - автомобіль «Daewoo» державний номер АЕ 7801 ВО, за участю якого сталась дорожньо-транспортна пригода, водій якого Мішаніна Н.Г. є винним у її скоєнні, застрахований у Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Україна" згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/676638, позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 9 882,32 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2015 р. порушено провадження у справі №910/5155/15-г та призначено справу до розгляду на 31.03.2015 р.

16.02.2015 р. відділом діловодства суду отримано від Моторного (транспортного) страхового бюро України відповідь на запит суду на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 06.03.2015 р., з якої вбачається, що згідно з інформацією з єдиної централізованої бази даних МТСБУ, за полісом № АІ/676638 застраховано цивільно-правову відповідальність Мішаніна С.С. в страховій компанії ПрАТ "СК"Україна" в частині заподіяння шкоди майну внаслідок експлуатації автомобіля «Daewoo» державний номер АЕ 7801 ВО, ліміт по майну 50000 грн.

У судове засідання 31.03.2015 р. представники сторін не з'явились, вимоги ухвали суду не виконали, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Натомість 23.03.2015 р. відділом діловодства суду від представника позивача одержано клопотання про розгляд справи без участі представника.

У зв'язку з нез'явленням у судове засідання 31.03.2015 р. представників сторін, невиконанням вимог ухвали суду про порушення провадження у справі, суд, відповідно до ст. 77 ГПК України, відклав розгляд справи на 20.04.2015 р., про що виніс відповідну ухвалу.

У судове засідання 20.04.2015 р. представники сторін не з'явились, про поважні причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвали суду не виконали, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про порушення провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Поштові відправлення з ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/5155/15-г від 06.03.2015 р. про порушення провадження у справі та від 31.03.2015 р. були направлені сторонам за адресами, вказаними у позовній заяві (01000, м. Київ, вул. Богщагівська 154 - позивач; 02140, м. Київ, вул. Ревуцького 42-Г - відповідач), які відповідають адресам місцезнаходження сторін згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

За наведених обставин та з урахуванням приписів ст. 64 ГПК України, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі та ухвала від 31.03.2015 р. вручені сторонам належним чином.

Про факт вручення сторонам зазначених ухвал суду свідчать також повідомлення про вручення, наявні в матеріалах справи.

Письмових заяв, повідомлень суду щодо поважності причин відсутності сторін в судовому засіданні 20.04.2015 р. від них до суду не надходило.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначений перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Однак стаття 77 ГПК України встановлює не обов'язок суду відкласти розгляд справи, а визначає лише право суду при наявності зазначених випадків.

За таких обставин, враховуючи також подану позивачем заяву про розгляд справи за відсутності представника, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 20.04.2015 р. та за відсутності представників сторін, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Після повернення з нарадчої кімнати, в судовому засіданні 20.04.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2014 р. між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» (далі - Страховик) та Карнауховою Т.М. (далі - Страхувальник) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 810/14-Т/Дп/01 від 28.08.2014 р. (далі - Договір), предметом якого є страхування транспортного засобу «Ford», державний номер АН 2176 НО.

01.10.2014 р. в м. Павлоград Дніпропетровської обл. по вул. Дніпровській трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів - «Ford», державний номер АН 2176 НО під керуванням Карнаухова С.С. та «Daewoo» державний номер АЕ 7801 ВО під керуванням Мішаніної Н.Г.

ДТП трапилось внаслідок порушення водієм Мішаніною Н.Г. Правил дорожнього руху, яку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.10.2014 р.

До ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернувся Страхувальник із заявою про виплату страхового відшкодування у зв'язку з пошкодженням застрахованого транспортного засобу внаслідок ДТП, що відповідно до умов Договору є страховим випадком.

Відповідно до Висновку № 06101400 від 10.10.2014 р. експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального зносу автомобіля «Ford», державний номер АН 2176 НО, вартість відновлювального ремонту зазначеного автомобіля з урахування фізичного зносу складає 10 876, 89 грн.

10.10.2014 р. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на підставі Страхового акту № 810/14-Т/Дп/01-01-01 від 08.10.2014 p. здійснило виплату страхового відшкодування в сумі 10 882, 32 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 22740 від 10.10.2014 р.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У ч. 2 зазначеної статті вказано, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Таким чином, між винною та потерпілою особами виникло зобов'язання з відшкодування заподіяної майнової шкоди.

Частинами другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача як особи, що виплатила страхувальнику розмір страхового відшкодування за Договором, перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що транспортний засіб - автомобіль «Daewoo» державний номер АЕ 7801 ВО, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди застрахованому у позивача автомобілю «Ford», державний номер АН 2176 НО на момент ДТП перебував під керуванням Мішаніної Н.Г.

Вина водія Мішаніної Н.Г., який керував автомобілем «Daewoo» державний номер АЕ 7801 ВО підтверджується постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.10.2014 р.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність будь-якої особи в частині заподіяння шкоди майну внаслідок експлуатації автомобіля «Daewoo» державний номер АЕ 7801 ВО, була застрахована в ПрАТ «СК «Україна» на підставі укладеного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс АІ/676638).

Пунктом 36.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля «Ford», державний номер АН 2176 НО відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності (поліс АІ/676638), а до ПрАТ «СК «Арсенал-Страхування» як страховика, який виплатив страхове відшкодування за Договором, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до Мішаніної Н.Г. як особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності (поліс № АІ/676638) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000, 00 грн., франшиза - 1000,00 грн.

Відповідно до п. 12.1. статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно статті 9 Закону України "Про страхування" франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

З огляду на викладене відсутні законні підстави для стягнення з відповідача 1000,00 грн., що становить розмір франшизи за полісом № АІ/676638.

Крім цього, відповідно до Висновку № 06101400 від 10.10.2014 р. експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального зносу автомобіля «Ford», державний номер АН 2176 НО, вартість відновлювального ремонту зазначеного автомобіля з урахування фізичного зносу складає 10 876, 89 грн.

Згідно зі статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Суд відзначає, що розмір витрат відшкодовуються відповідачем обмежено, зокрема статтею 29 Закону, а саме в даному випадку, вартістю матеріального збитку з врахуванням зносу згідно зі звітом експерта, а не фактичним розміром заподіяної шкоди, а відтак підстав для покладення на відповідача відповідальності за фактичні витрати в розмірі виплати позивачем страхового відшкодування страхувальнику немає.

Натомість позивач просить суд стягнути з відповідача суму, що з урахуванням франшизи в розмірі 1000 грн. становить 9 882, 32 грн., що не відповідає Висновку експерта, оскільки відповідно до вказаного Висновку вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Ford», державний номер АН 2176 НО з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, становить 10 876, 89 грн.

За таких обставин, враховуючи визначений полісом № АІ/676638 розмір франшизи, встановлену судом вартість матеріального збитку, розмір виплаченого позивачем страхового відшкодування, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 9 876, 89 грн. (10 876, 89 грн. (вартість матеріального збитку з врахуванням зносу згідно зі звітом експерта) - 1000, 00 грн. (франшиза за полісом № АІ/676638) = 9 876, 89 грн.), а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

За таких обставин, заявлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування підлягають задоволенню частково, а саме у розмірі 9 876, 89 грн.

Судові витрати позивача про сплату судового збору відповідно до положень статті 49 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" (02140, м. Київ, вул. Ревуцького, 42-Г, ідентифікаційний код 30636550) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154, ідентифікаційний код 33908322) шкоду в розмірі 9 876 (дев'ять тисяч вісімсот сімдесят шість) грн. 89 коп. та судовий збір у розмірі 1826 (одна тисяча вісімсот двадцять шість) грн. 00 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення

складено 27.04.2015 р.

Суддя Ю.В. Картавцева