ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

29 квітня 2015 року Справа № 10/17

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Деревінської Л.В., розглянув справу № 10/17 від 01.03.2004 р.

за заявою кредиторів - громадян ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ін. (всього 57 осіб), що проживають в АДРЕСА_1

до боржника - державного підприємства "Світловодський завод "Калькулятор", м.Світловодськ Кіровоградської області,

про банкрутство,

Представники сторін у судовому засіданні участі не брали, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Господарський суд В С Т А Н О В И В.

Постановою від 24.12.10 р. господарський суд Кіровоградської області визнав державне підприємство "Світловодський завод "Калькулятор" банкрутом, відкрив ліквідаційну процедуру щодо банкрута на строк до 24.06.2011 р.

Ухвалою від 09.12.2014 р. суд продовжив строк ліквідаційної процедури банкрута ДП "Світловодський завод "Калькулятор" на шість місяців. Зобов'язав ліквідатора, арбітражного керуючого Балєва В.П. не пізніше 24.05.15 р. подати господарському суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, що відповідають вимогам ст. 32 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також звіт про оплату послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого (затверджений рішенням комітету кредиторів).

До господарського суду 17.03.15р. надійшла заява № 1813/08-31 від 12.03.15 р. управління Пенсійного фонду України в м. Світловодську та Світловодському районі Кіровоградської області про розгляд поточних грошових вимог в судовому порядку на суму 97,24 грн. за грудень 2014р. - січень 2015 року.

За змістом вказана заява управління Пенсійного фонду України в м. Світловодську та Світловодському районі є скаргою на дії ліквідатора.

Господарський суд ухвалою від 10.03.15р. призначив до розгляду дану заяву (скаргу) та зобов'язав сторін подати необхідні докази.

Відповідно до ч. 4 ст. 24, ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 року № 4212-VI, дії ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду власником майна (органом, уповноваженим управляти майном) банкрута; особою, яка відповідає за зобов'язаннями банкрута; кожним кредитором окремо або комітетом кредиторів; особою, яка, посилаючись на свої права власника або іншу підставу, передбачену законом чи договором, оспорює правомірність віднесення майнових активів або коштів до ліквідаційної маси. У ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії учасників ліквідаційної процедури.

Ліквідатор вимоги ухвали суду від 10.03.15 р. не виконав, згоду чи заперечення на заяву № 1813/08-31 від 12.03.15 р. управління Пенсійного фонду України в м. Світловодську та Світловодському районі Кіровоградської області не подав.

Разом з тим, розглядаючи заяву управління Пенсійного фонду України в м. Світловодську та Світловодському районі Кіровоградської області, господарський суд виходить з наступного.

Предметом розгляду скарги є визнання поточних кредиторських вимог управління Пенсійного фонду України в м. Світловодську та Світловодському районі, як заборгованості по виплаті пенсій на пільгових умовах за списком № 1 та за списком № 2 на загальну суму 97,24 грн. за грудень 2014р.- січень 2015 року нараховану банкруту ДП "Світловодський завод "Калькулятор", і включення їх до реєстру вимог кредиторів.

Заява (скарга) обґрунтована розрахунком поточних кредиторських вимог з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, нарахованих після постанови суду від 24.12.2010р. про банкрутство та відкриття ліквідаційної процедури боржника, на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 1 Закону визначено поняття кредитора - це юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, у процедурах банкрутства боржника.

Із дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури згідно з частиною 1 статті 23 Закону закінчується технологічний цикл із виготовлення продукції, і підприємницька діяльність банкрута завершується. Строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав. Припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута. Вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

У межах повноважень, визначених частиною 1 статті 25 Закону, ліквідатор заявляє в установленому порядку заперечення по заявлених до боржника вимогах поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство, і є неоплаченими і заявлені кредитором у межах строку ліквідаційної процедури, передбаченого частиною 2 статті 22 Закону.

Отже, зазначеними нормами Закону, законодавець чітко визначив, що поточні вимоги кредитора - це неоплачені боржником вимоги, які виникли в процедурах банкрутства, за період після порушення господарським судом провадження у справі і до винесення постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора.

Отже, вимоги управління Пенсійного Фонду України в м. Світловодську та Світловодському районі Кіровоградської області не мають характеру поточних у розумінні статті 1 Закону, нараховані після введення ліквідаційної процедури, під час якої не виникає будь-яких нових зобов'язань, що можуть бути заявлені в порядку частини 1 статті 23 Закону.

Крім того, постановою Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 15 роз'яснено, що провадження у справах про банкрутство регулюється Законом України від 14 травня 1992 р. № 2343-XII "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону від 30 червня 1999 р. № 784-XIV), ГПК України, іншими законодавчими актами України. Закон містить спеціальні норми, які мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

За викладених обставин, заява (скарга) № 1813/08-31 від 12.03.15 р. управління Пенсійного фонду України в м. Світловодську та Світловодському районі Кіровоградської області про визнання поточних грошових вимог на загальну суму 97,24 грн., за період грудень 2014 року - січень 2015 року, нарахованої на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та включення їх до реєстру вимог кредиторів задоволенню не підлягає.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18.03.14 р. у справі № 3-5rc14, в якій зазначено, що вимоги управління Пенсійного фонду України не мають характеру поточних у розумінні статті 1 Закону, оскільки виникли після винесення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури, під час якої не виникає будь-яких нових зобов'язань, що можуть бути заявлені в порядку частини 1 статті 23 Закону та у Постанові Верховного суду України від 08.04.14 р. у справі № 10/Б-711.

Відповідно до вимог ст. 111-28 Господарського процесуального кодексу України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Керуючись п. 1-1 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції після набрання чинності Законом України від 22.12.2011 року № 4212-VI, ст.ст. 1, 3-1, 5, 22, 24, 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 року № 4212-VI, ст. 4-1, ст. 86, ст. 111-28 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви (скарги) № 1813/08-31 від 12.03.15 р. управління Пенсійного фонду України в м. Світловодську та Світловодському районі Кіровоградської області про визнання поточних грошових вимог на загальну суму 97,24 грн., нарахованих за період грудень 2014 р. - січень 2015р. та включення їх до реєстру вимог кредиторів.

2. Ухвалу суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в установленому законом порядку.

3. Примірники ухвали надіслати кредитору управлінню Пенсійного фонду України в м. Світловодську та Світловодському районі Кіровоградської області (27502, м. Світловодськ, вул. Димитрова 1-в), прокуратурі Кіровоградської області (вул. Велика Пермська, 4, м. Кіровоград, 25006), ліквідатору арбітражному керуючому Балєву Валентину Петровичу (55213, АДРЕСА_2), Світловодській міжрайонній прокуратурі Кіровоградської області (27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Глінки 9.

Суддя Л. В. Деревінська