ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2015 р. Справа№ 914/2393/13

За позовом: Прокурора Личаківського району м.Львова в інтересах держави, в особі

позивача: Львівської міської ради, м. Львів,

до відповідача: Приватного підприємства «Бірюза», м. Львів,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство «Концерн «Галнафтогаз», м. Львів,

про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки.

Головуючий суддя Яворський Б.І.

суддя Запотічняк О.Д.

суддя Петрашко М.М.

при секретарі Кубара А.

Прокурор: Леонтьєва Н.Є.

Представники:

від позивача: Ковальчук Х.Я.,

від відповідача: Кіндратів Я.М.,

від третьої особи: не з'явився.

На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Прокурора Личаківського району м. Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради до Приватного підприємства «Бірюза», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічного акціонерного товариства «Концерн «Галнафтогаз», про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки.

Ухвалою господарського суду від 18.06.2013 р. провадження у справі порушено, розгляд справи призначено на 02.07.2013 р. Рух справи відображено у попередніх ухвалах суду.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 25.11.2013р. провадження у справі №914/2393/13 зупинено у зв'язку з призначенням судової земельно-технічної експертизи.

На адресу суду 24.03.2014р. повернулися матеріали справи із висновком експерта, у якому зазначено, що технічної можливості в'їзду (заїзду) транспортним засобом на земельну ділянку з кадастровим НОМЕР_1, що надана в оренду ПП «Бірюза», загальною площею 1,885 га у м. Львові на АДРЕСА_1 у відповідності до ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», враховуючи функціональне призначення земельної ділянки та місце розташування до навколишніх земельних ділянок будівель і споруд - немає.

Ухвалою суду від 28.03.2014 р. провадження у справі поновлено, призначено колегіальний розгляд справи на 16.04.2014р.

Відповідно до проведеного на підставі розпорядження керівника апарату господарського суду Львівської області від 30.03.2014р. автоматичного розподілу справи визначено наступний склад колегії: головуючий суддя - Яворський Б.І., судді - Березяк Н.Є. та Король М.Р.

На підставі розпорядження керівника апарату господарського суду від 27.05.2014р. у зв'язку з відпусткою судді Березяк Н.Є. було проведено повторний автоматичний розподіл справи, до колегії суддів включено суддю Синчука М.М.

08.07.2014 р. на підставі розпорядження керівника апарату господарського суду у зв'язку з відпусткою судді Синчука М.М. та навчанням судді Король М.Р. було проведено повторний автоматичний розподіл справи, до колегії суддів включено суддю Запотічняк О.Д. та суддю Пазичева В.М.

Ухвалою суду від 09.07.2014 р. провадження у справі зупинялося до набрання законної сили судовим рішенням у справі №914/2298/14 за позовом ПП «Бірюза» до Львівської міської ради про звільнення від орендної плати.

Рішенням господарського суду Львівської області від 09.09.2014 р. у справі №914/2298/14 за позовом Приватного підприємства "Бірюза" до Львівської міської ради про звільнення від сплати орендної плати позов задоволено повністю; звільнено Приватне підприємство "Бірюза" від орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим НОМЕР_1, загальною площею 1,885 га, що розташована за адресою м. Львів, АДРЕСА_1 та надана ПП "Бірюза" в оренду за Договором оренди землі від 16.05.2009 р. за весь час протягом якого земельна ділянка не може бути використана за її цільовим призначенням у зв'язку із відсутність можливості заїзду транспортним засобом на неї, починаючи з 09.11.2011 року.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28.01.2015 р. задоволено апеляційну скаргу Львівської міської ради та скасовано рішення господарського суду Львівської області від 09.09.2014 р. у справі №914/2298/14, прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено повністю.

Ухвалою суду від 16.02.2015 р. провадження у справі поновлено, розгляд справи призначено на 04.03.2015 р.

У зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Пазичева В.М., на підставі проведеного 31.03.2015р. автоматичного розподілу до складу колегії включено суддю Петрашка М.М.

У судовому засіданні 22.04.2015р. прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач у порушення умов договору оренди не використовує орендовану земельну ділянку за цільовим призначенням. Крім того, ПП «Бірюза» так і не сплатило заборгованості з орендної плати. На цих підставах просить розірвати спірний договір оренди та зобов'язати відповідача повернути орендовану земельну ділянку позивачу - Львівській міській раді.

У судовому засіданні 22.04.2015 р. представник відповідача підтвердив наявність заборгованості по сплаті орендної плати, пояснив, що підприємство з моменту порушення провадження справи так і не здійснило жодного платежу на погашення існуючої заборгованості. Крім того, підтримав подане через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи з метою мирного врегулювання спору та підписання мирової угоди. Прокурор та представник позивача проти клопотання відповідача про відкладення розгляду справи заперечили, зазначивши таке: підприємство намагається затягувати розгляд справи; підстав для укладення мирової угоди немає; відповідач не вчиняє жодних дій, спрямованих на мирне вирішення спору (не сплачує заборгованості, яка постійно зростає).

Суд відмовив у задоволенні клопотання про відкладення розгляду і продовжив розгляд справи, оскільки вперше про можливість підписання мирової угоди відповідач заявляв ще 04.03.2015р. і суд неодноразово відкладав розгляд справи, надаючи сторонам можливість мирно врегулювати спір, однак, сторони так і не підписали мирову угоду.

Третя особа участі повноважного представника у судове засідання 22.04.2015 р. не забезпечила, про причини неявки не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання. У попередніх судових засіданнях представник пояснював, що будівництво об'єкта: «АЗС на 250 заправлень на добу по АДРЕСА_2 здійснювалося відповідно до чинного законодавства згідно затвердженої проектної документації, підтвердженням чого є сертифікатом ЛВ №9 Інспекції Держархбудконтролю у Львівській області від 17.02.2012 р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

Згідно свідоцтва про право власності на складські приміщення від 14.07.2004р. ПП «Бірюза» є власником складських приміщень (2 будинків) площею 292,1 кв.м.

25.07.2007 р. між Львівською міською радою (орендодавець) та Відкритим акціонерним товариством «Концерн Галнафтогаз» (орендар) укладено договір оренди землі, згідно умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, для розміщення комплексу АЗС.

30.11.2007 р. ВАТ «Концерн Галнафтогаз» видано державний акт серії ЯД3430147 на право власності на земельну ділянку площею 0,100га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, цільове призначення якої - розміщення комплексу АЗС.

23.04.2008 р. Рішенням Виконавчого комітету ЛМР №370 дозволено концерну проектування і будівництво автозаправного комплексу на 250 заправлень на добу на АДРЕСА_2 у м. Львові зі знесенням існуючого житлового будинку.

Ухвалою Львівської міської ради №2534 від 19.03.2009 р. ПП «Бірюза» затверджено проект землеустрою щодо відведення та надання в оренду підприємству земельної ділянки на АДРЕСА_1.

16.05.2009 р. між Львівською міською радою та Приватним підприємством «Бірюза» укладено договір оренди землі. Відповідно до п.1 договору орендодавець (Львівська міська рада, позивач у справі) передає, а орендар (ПП «Бірюза», відповідач у справі) приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться у м. Львів на АДРЕСА_1, для будівництва і обслуговування готелю та торгово-сервісного центру. В оренду передається земельна ділянка, кадастровий НОМЕР_1, загальною площею 1,885 га, в тому числі під забудовою - 0,0359 га, під твердим покриттям - 0,2305 га, інше - 1,6486 га (в т.ч. площею 0,4624 га у межах червоних ліній без права капітального будівництва і посадки багаторічних насаджень) (п.2 договору). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 9'306'245,00 грн.(п. 5 договору).

Як передбачено п. 8 договору, договір укладено на 10 років терміном до 19.03.2019 р.

Відповідно до п.9 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 279' 187,35 грн. в рік, що становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та вноситься щомісячно рівними платежами.

Земельна ділянка передається в оренду для будівництва і обслуговування готелю та торгово-сервісного центру (п.15 договору).

Цільове призначення земельної ділянки - землі житлової та громадської забудови, категорія земельної ділянки за функціональним призначенням - землі комерційного використання (п.16 договору).

Договір зареєстрований в Львівському міському відділі Львівської регіональної філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04.03.2010 р. НОМЕР_2 кл. 04-5.

15.02.2011 р. Інспекцією держархбудконтролю у Львівській області ПАТ «Концерн Галнафтогаз» видано дозвіл на виконання будівельних робіт №1/16-11.

26.12.2011р. ПП «Бірюза» звернулося до прокурора Личаківського району м.Львова з проханням призупинити будівництво автозаправки та вжити заходи щодо неправомірних дій господарюючого суб'єкта «Галнафтогаз», оскільки останній перекрив дорогу до його складських приміщень та проектованого об'єкту.

12.01.2012 р. ПАТ «Концерн Галнафтогаз» видано Акт готовності об'єкта до експлуатації №112.

ПАТ «Концерн Галнафтогаз» отримано Сертифікат Інспекції ДАБК у Львівській області серії ЛВ №9 про відповідність закінченого будівництвом об'єкта: «АЗС на 250 заправлень на добу по АДРЕСА_2 проектній документації та підтвердження його готовності до експлуатації.

Згідно довідки №8667/10/19-0 від 01.06.2013 р. ДПІ у Личаківському районі м. Львова податковий борг ПП «Бірюза» станом на 31.05.2013 р. становить 646' 017,87 грн. (в т.ч. основний платіж - 561' 757,34 грн., штрафна санкція - 58' 183,66 грн., пеня - 26' 076,91 грн.) по орендній платі з юридичних осіб, який виник 09.11.2011 р. у зв'язку із несплатою самостійно задекларованих сум відповідно до договору оренди №Л-1012 від 16.05.2009 р. Крім того, 10.02.2012 р. підприємство здійснило оплату на суму 30' 543,00 грн.

Докази погашення заборгованості зі сплати орендної плати у матеріалах справи відсутні, а представник відповідач підтвердив наявність такої.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно з ч.1 ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави (ч.3 ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру»).

Формами представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб (ч.2 ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру»).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999р. у справі № 1-1/99 з урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносин. Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо.

Даний позов заявлено Прокурором Личаківського району м.Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради в межах наданих йому законодавством повноважень для захисту її прав, передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування» та Земельним кодексом України, а тому суд вважає, що прокурором доведено підставність звернення з відповідним позовом.

Земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї) (ст.2 ЗК України).

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст.1 Закону України «Про оренду землі»).

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України «Про оренду землі»).

Між сторонами виникли права та обов'язки на підставі укладеного договору оренди землі.

У позовній заяві прокурор просить розірвати договір оренди землі через те, що, по-перше, орендар систематично з 2011р. не сплачує орендної плати, а, по-друге, не розпочав проведення будівельних робіт.

Згідно ст.96 ЗК України ст.ст.21, 22, 24, 25 Закону України «Про оренду землі», п.п.9-11 спірного договору одним із основних обов'язків орендаря (відповідача по даній справі) є своєчасне внесення орендної плати за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст.32 Закону України «Про оренду землі» та п.38 договору на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Пунктом «д» частини 1 ст.141 ЗК України передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

У пункті 2.23 постанови Пленум Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» звертає увагу, що розглядаючи справи зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості з орендної плати, потрібно мати на увазі, що згідно зі статтями 1, 13 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Разом з тим, доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватися належними доказами, наприклад, довідкою, виданою державною податковою інспекцією про наявність (або відсутність) заборгованості за земельним податком та орендною платою.

У відзиві на позов та додаткових поясненнях відповідач зазначав, що він не сплачував орендну плату через неможливість користування земельною ділянкою. При цьому, покликаючись на ч.6 ст.762 ЦК України (наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає), наполягав на тому, що він у зв'язку з цим повинен бути звільнений від плати за землю.

Суд відхиляє такі заперечення, оскільки постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28.01.2015 р. (справа №914/2298/14) ПП «Бірюза» у задоволенні позову до Львівської міської ради про звільнення від сплати орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим НОМЕР_1, загальною площею 1,885 га, що розташована за адресою м. Львів, АДРЕСА_1, відмовлено повністю. При цьому суд у цій справі зробив висновок, що обставини, на які покликається ПП «Бірюза», не можуть бути підставою для звільнення підприємства від обов'язку сплачувати орендну плату.

Згідно ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, оскільки відповідач систематично не сплачував орендну плату за користування земельною ділянкою, існують підстави для розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки. Одночасно суд не погоджується із твердженням прокурора та позивача про те, що не використання земельної ділянки за цільовим призначенням (не проведення будівельних робіт) є підставою для дострокового розірвання договору у зв'язку з наступним.

Так, згідно ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За змістом частини першої ст.32 ЗУ «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельною ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до статей 24 та 25 Закону орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди і своєчасного внесення останнім орендної плати, а орендар має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Статтею 143 ЗК України передбачено, що підставою примусового припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Таким чином, аналіз наведених норм діючого законодавства та умов договору свідчить, що підставою розірвання договору є саме використання орендарем землі не за цільовим призначенням, тобто з іншою метою, ніж та, що встановлена договором, а не той факт, що будівельні роботи не було розпочато. Аналогічний висновок зробив Верховний Суд

України у постанові від 21.05.2015р. у справі №3-211гс14.

Відповідно до ст.111-28 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відповідно до ч.2 ст.4-3 та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст.43 ГПК України).

У силу вимог ст.49 ГПК України судовий збір у розмірі 2'294,00 грн. (1'147,00 грн. судовий збір за немайнову вимогу х 2 вимоги ) стягується з відповідача в дохід Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 141, 143 Земельного кодексу України, ст. 1, 13, 21, 22, 24-25, 32 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.11, 651, 762 Цивільного кодексу України та ст.ст. 3, 12, 29, 33, 34,35, 44, 49, 82, 84, 85, 111-28 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Розірвати договір оренди, укладений між Львівською міською радою (79000, м. Львів, пл. Ринок, 1, ) та Приватним підприємством «Бірюза» (79017, м. Львів, вул. Зелена,44, ) від 16.05.2009 р.

3. Зобов'язати Приватне підприємство «Бірюза» (79017, м. Львів, вул. Зелена,44, ) повернути Львівській міській раді (79000, м. Львів, пл. Ринок, 1, ) земельну ділянку загальною площею 1,885 га, кадастровий НОМЕР_1, яка знаходиться у м. Львів на АДРЕСА_1.

4. Стягнути з Приватного підприємства «Бірюза» (79017, м. Львів, вул. Зелена,44, ) в дохід Державного бюджету України 2' 294,00 грн. судового збору.

5. Накази видати відповідно до ст.116 ГПК України.

У судовому засіданні 22.04.2015р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст складений та підписаний 23.04.2015 р.

Головуючий суддя Яворський Б.І.

Суддя Запотічняк О.Д.

Суддя Петрашко М.М.