ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"20" квітня 2015 р. Справа № 911/1074/15

за позовом Приватного акціонерного товариства «Росава», м. Біла Церква

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-ЦВЗВ», м. Біла Церква

про стягнення 19 738,80 грн.

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників сторін:

позивач - Поліщук А.А. предст., дов. № 05-1 від 05.01.2015;

відповідач - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Росава» (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-ЦВЗВ» (відповідач) про стягнення 19 738,80 грн. заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання за договором про спільне використання технологічних електричних мереж основного споживача № 1712 від 15.09.2006 в частині своєчасної оплати отриманих послуг, в зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.03.2015 у справі №911/1074/15 було порушено провадження та призначено до розгляду на 20.04.2015.

20.04.2015 року через канцелярію суду відповідач подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Крім того, в даному клопотанні відповідач зазначив, що борг у розмірі 19 738,80 грн. визнає в повному обсязі.

Розглянувши клопотання відповідача, заслухавши з даного приводу думку представника позивача, суд вирішив клопотання задовольнити та проводити розгляд справи за відсутності повноважного представника ТОВ «Інтер-ЦВЗВ».

Присутній в судовому засіданні 20.04.2015 представник позивача надав для огляду оригінали документів, додані до позовної заяви, а також озвучив позовні вимоги, які просив задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи те, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами, відповідно до статті 75 ГПК України, за відсутності представника відповідача.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, 20.04.2015 у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні представника позивача, суд,

встановив:

15 вересня 2006 року між Закритим акціонерним товариством «Росава», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Росава» (Власник мереж) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер-ЦВЗВ» (користувач) укладено Договір про спільне використання технологічних електричних мереж основного споживача № 1712, відповідно до умов якого, Власник мереж зобов'язується передавати передати через свої мережі електроенергію Користувачу згідно з визначеними йому цим договором умовами та обсягами постачання електроенергії, визначеними у додатку № 1 Договору про постачання електроенергії, укладеному між Користувачем та Електропостачальною організацією.

Відповідно до п. 4.1. Користувач зобов'язується сплачувати за послуги по передачі електричної енергії за розрахунковий період за діючою в цей період ціною. Згідно п. 4.4., плата за використання електромереж вноситься Користувачем самостійно протягом 5 днів після одержання «Акту приймання-передачі наданих послуг» від Власника мереж.

Договір (згідно умов п. 7.3.) було укладено на строк до 31.12.2006 року з можливістю автоматичної пролонгації на наступний рік, у разі якщо жодна зі сторін не заявить письмово про його припинення за один місяць до закінчення строку його дії.

Матеріали справи не містять доказів того, що сторонами було письмово заявлено про розірвання договору, строк дії останнього, у відповідності до п. 7.3. договору, було продовжено на наступні календарні роки.

В період з листопада 2013 року по травень 2015 року включно, позивачем було надано відповідачу послуги з передачі електричної енергії загальною вартістю 19 738,80 грн. та за результатами підписано двосторонні Акти приймання-передачі наданих послуг, копії яких наявні у матеріалах справи.

На підставі зазначених двосторонніх актів позивачем було виставлено відповідачу Рахунки на оплату послуг, всього на суму 19 738,80 грн.

Як стверджує позивач, відповідач своєчасно та в повному обсязі свої зобов'язання з оплати послуг по передачі електричної енергії не виконав, у зв'язку з чим, за ним утворилась заборгованість в сумі 19 738,80 грн.

Факт наявності заборгованості відповідачем підтверджено у клопотанні.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

З огляду на те, що відповідач не подав докази, що підтверджують виконання ним своїх зобов'язань щодо оплати наданих послуг, проти наявності заборгованості не заперечує, суд прийшов до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 19 738,80 грн. заборгованості є обґрунтованою, доведеною позивачем належними та допустимими доказами, і такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-ЦВЗВ» (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Леваневського, 85, ) на користь Приватного акціонерного товариства «РОСАВА» (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Леваневського, 91, ) - 19 738 (дев'ятнадцять тисяч сімсот тридцять вісім) грн. 80 коп. боргу та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення 28.04.2015р.

Суддя О.В. Щоткін