ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2015 року Справа № 925/415/15

Господарський суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Єфіменка В.В.,

з секретарем судового засідання Макарченко Н.П.;

За участю представників сторін:

від позивача - Вострікова Н.О. за довіреністю;

від відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області в м. Черкаси справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Луганськ-Базальт" м.Сєвєродонецьк, Луганська область,

до дочірнього підприємства Черкаського спеціалізованого управління № 65 відкритого акціонерного товариства "Термоізоляція" м. Черкаси

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача 56406,00 грн. з яких: 42000,00 грн. заборгованості, 1764,00 грн. 3 % річних та 12642,00 грн. втрат в наслідок інфляції за неналежне виконання грошових зобов'язань по договору поставки №2108-13 від 21 серпня 2013 року.

Представник позивача в судовому засіданні 24.04.2015 позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач відзиву на позов суду не надав, вимоги суду викладені в ухвалі від 27.03.2015.

Про час і місце розгляду заяви сторони повідомлялись належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с.39-40). Проте, представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини нез'явлення суд не повідомив.

Справа розглядається за наявними матеріалами в порядку передбаченому ст.75 ГПК України.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та подані позивачем докази, приходить до наступного.

Ч.1 ст.181 ГК України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Виходячи з положень ст. 207 ГК України суть письмової форми договору зводиться до фіксації домовленостей сторін у певному документі, зокрема, у видаткових накладних.

В судовому засіданні встановлено, що 21.08.2013 між сторонами було укладено договір поставки за № 2108-13 (далі - договір), відповідно до умов якого продавець (позивач) зобов'язався поставити, а покупець (відповідач) зобов'язався прийняти й оплатити товар в порядку та умовах, визначених цим договором (а.с.11-12).

П. 6.1. договору визначено, що покупець зобов'язаний сплатити постачальнику 100% передплати за товар (за кожну окрему партію) згідно зі специфікацією (а.с.13), рахунком-фактурою (якщо інше не буде погоджено сторонами додатково). При цьому, передплата за товар відповідачем здійснена не була, оскільки сторони між собою домовились, що оплату за поставлений товар відповідач здійснить одразу після отримання ним товару.

Факт належного виконання позивачем договірних зобов'язань підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні:

- договором поставки від 21.08.2013 № 2108-13;

- рахунком-фактурою № СФ-00000011 від 01.10.2013 з вказаною вартістю до сплати в сумі 74499,54 грн. та кількістю - 58,0 куб.м. (а.с. 14);

- довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей № 113 від 02.10.2013 на ім'я Сущенко В.А. (а.с.15);

- видатковою накладною № 68 від 03.10.2013 (а.с.16-17);

- претензією від 30.03.2015 № 17 та поштовим повідомленням про її направлення і вручення відповідачу (а.с.51-55).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов'язання у відповідності з ст. 526 Цивільного Кодексу України та ст. 193 Господарського Кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

03.01.2014 відповідач частково оплатив вартість отриманого ним товару в сумі 30499,53 грн. (а.с.18).

Станом на 26.08.2014 борг відповідача перед позивачем становить 42000,00 грн.

Ст. 230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 530 ЦК якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки оплата за товар повинна бути здійснена 03 жовтня 2013 р., то кількість днів прострочення станом на 26 лютого 2015 р. складає 511 календарних днів.

Суд приходить до висновку, що розмір трьох відсотків річних від простроченої відповідачем суми дорівнює: 42000 х 511 х 3% : 365 = 1764,00 грн.

Сума боргу з урахуванням індексу інфляції становить:

Середній індекс інфляції у період з жовтня 2013 року до лютого 2015 року складає: 100.4%* 100.2%* 1 00.5%* 100.2%* 100.6%* 102.2%* 103,3%* 103.8%* 1 01.0%* 100.4%* 100.8% * 102.9%* 102.4%* 101.9%* 1 03,0%* 103.1 %* 1 30.1 % 42000*130,1 % = 54642 грн.

Суд приходить до висновку, що розмір втрат внаслідок інфляції становить: 54642-42000= 12642 грн.

Доказів виконання грошових зобов'язань на суму 42000 грн. за отриманий товар по вищевказаному договору на день вирішення спору відповідач суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач довів свої позовні вимоги і позов підлягає до повного задоволення. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути 42000,00 грн. боргу, 1764,00 грн. 3 % річних та 12642,00 грн. втрат в наслідок інфляції за неналежне виконання грошових зобов'язань по договору поставки №2108-13 від 21 серпня 2013 р.

Витрати позивача по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути 42 000 грн. боргу, 1 764 грн. 3% річних, 12 642 грн. втрат внаслідок інфляції та 1827 грн. витрат по сплаті судового збору з дочірнього підприємства Черкаського спеціалізованого управління № 65 відкритого акціонерного товариства "Термоізоляція" (код 01413885, вул. Енгельса,261, м. Черкаси, 18018) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Луганськ-Базальт" (код 38141569, пр-т Гвардійський, 32/2, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400).

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 денного строку з дня складення і підписання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено

та підписано 27.04.2015.

СУДДЯ В.В.Єфіменко