ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2015 р. Справа № 909/251/15
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., при секретарі судового засідання Савчин Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія

"Нафтогаз України", вул.Б.Хмельницького,б.6,м. Київ,01001;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська

теплоенергетична компанія",

вул. Індустріальна, б.34, м.Івано-Франківськ,76014;

про: стягнення 2 413 630,47грн., з яких: 452 759,78грн. - пеня, 465 116,58грн. - штраф, 1 169 071,51грн. - інфляційні втрати, 326 682,61грн. - 3% річних.

Представники сторін:

від позивача: Пронюк В.Я. - головний юрисконсульт, (довіреність №14-182 від 15.07.2014р.);

від відповідача: Нестеренко М.М. - начальник юридичного відділу, (довіреність №1 від 30.01.2015р.); Дрогомирецький І.М. - юрисконсульт юридичного відділу, (довіреність №19 від 30.10.2014р.).

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ПАТ "НАК "Нафтогаз України" звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом, в якому просить суд, стягнути з відповідача - ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" 2 413 630,47грн., з яких: 452 759,78грн. - пеня, 465 116,58грн. - штраф, 1 169 071,51грн. - інфляційні втрати, 326 682,61грн. - 3% річних.

В судових засіданнях 19.03.15р., 02.04.15р., оголошувались перерви до 02.04.15р., 21.04.15р.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, вказуючи при цьому на:

- порушення відповідачем умов укладеного між сторонами Договору купівлі - продажу природного газу №12/943-ТЕ-15 від 28.08.12р., а саме, несвоєчасне здійснення розрахунків за поставлений позивачем, по актах приймання - передачі від 27.12.12р. за жовтень 2012р., від 30.11.12р. за листопад 2012р., від 31.12.12р. за грудень 2012р., природний газ в обсязі 5 347, 966 тис. куб.м., на загальну суму 7 001 557,09грн.;

- п. 7.2. Договору та положення п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, на підставі яких, за порушення строків оплати поставленого природно газу, у відповідача в наявності зобов"язання сплатити позивачу 452 759,78грн. - пені, 465 116,58грн. - 7% штрафу, 1 169 071,51грн. - інфляційних втрат, 326 682,61грн. - 3% річних;

- приписи ст.ст. 526, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 231 Господарського кодексу України.

Представник відповідача, в судовому засіданні, заперечив проти позову, свої заперечення виклав у відзиві на позов вх№4338/15 від 17.03.15р. Вказує, що несвоєчасне здійснення розрахунків за поставлений природний газ, відбулось з незалежних від відповідача обставин, оскільки господарська діяльність у сфері теплопостачання, провадилась ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" на підставі тарифу на теплову енергію іншої теплопостачальної організації міста, який за своїм наповненням не покривав витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії відповідача. Разом з тим, відповідач просить суд взяти до уваги той факт, що для проведення остаточних взаєморозрахунків за поставлений позивачем природний газ, обумовлений Договором №12/943-ТЕ-15 від 28.08.12р., Головним управлінням Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, Департаментом фінансів Івано-Франківської облдержадміністрації, Фінансовим управлінням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" та ПАТ "НАК "Нафтогаз України", укладено Договір №440/30 від 26.09.14р., про організацію взаєморозрахунків відповідно до п.2 ст.16 Закону України "Про державний бюджет на 2014р.", згідно умов якого, сторони дійшли згоди про погашення заборгованості відповідача перед позивачем за Договором купівлі - продажу природного газу №12/943-ТЕ-15 від 28.08.12р., в сумі 5 945 557,09грн., за рахунок коштів субвенцій з державного бюджету. Зазначає, що на виконання умов Договору про організацію взаєморозрахунків №440/30 від 26.09.14р., платіжним дорученням №6 від 07.10.14р., відповідачем перераховано на рахунок позивача кошти в сумі 5 945 557,09грн. - за спожитий природний газ за Договором №12/943-ТЕ-15 від 28.08.12р. Вважає, що у позивача відсутні правові підстави для нарахування відповідачу, на підставі п.7.2. Договору купівлі - продажу природного газу №12/943-ТЕ-15 від 28.08.12р., п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, пені, штрафу, інфляційних втрат, 3% річних, оскільки остаточні розрахунки між сторонами, за спожитий природний газ, відбулись у порядку та у строк, передбачені Договором про організацію взаєморозрахунків №440/30 від 26.09.14р., а п. 15 зазначеного Договору сторони засвідчили, що після виконання його умов вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета Договору. Просить суд, в позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи, із врахуванням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду спору впродовж розумного строку, заслухавши представників позивача та відповідача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Між ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Продавець/позивач) та ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" (Покупець/відповідач) укладено Договір купівлі - продажу природного газу №12/943-ТЕ-15 від 28.08.12р.

Згідно п. п. 1.1.,1.2. Договору, Продавець зобов"язується передати у власність Покупцю у 2012 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "НАК "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобов"язується прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього Договору. Газ, що продається за цим Договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням та релігійними організаціями.

Відповідно до п.5.2.Договору, ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 1 091,00грн., крім того, ПДВ 20% - 218,20грн., всього 1 309,20грн.

Приймання - передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання - передачі газу. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Покупець зобов"язується надати Продавцеві підписані та скріплені печатками Покупця та газотранспортного підприємства три примірника акта приймання - передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п. п. 3.3.,3.4. Договору).

Пунктом 6.1. Договору встановлено, що оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Дослідженням обставин справи судом встановлено, що на виконання умов договірних відносин, Продавець/позивач передав у власність Покупця/відповідача, природний газ, в обсязі 5 347, 966 тис. куб.м., на загальну суму 7 001 557,09грн. Даний факт підтверджують належним чином оформлені підписані та скріплені печатками сторін акти - приймання передачі природного газу від 27.12.12р., спожитий у жовтні 2012р., від 30.11.12р., спожитий у листопаді 2012р., від 31.12.12р., спожитий у грудні 2012р. (а.с.16-18).

Відповідачем, 31.10.12р., 13.11.12р., 28.12.12р., здійснено часткову оплату за спожитий природний газ в сумі 1 056 000,00грн. (а.с.66-68). Неоплаченим залишився поставлений природний на суму 5 945 557,09грн.

Між Головним управлінням Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області (Сторона перша), Департаментом фінансів Івано-Франківської облдержадміністрації (Сторона друга), Фінансовим управлінням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (Сторона третя), ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" (Сторона четверта) та ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (Сторона остання), укладено Договір про організацію взаєморозрахунків №440/30 від 26.09.14р.

Предметом Договору є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до п. 24 ст.14 та п. 2 ст.16 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла в зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади та органами місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014р. № 30 (п.1. Договору).

У відповідності до п. п. 3-8 Договору, Казначейство перераховує кошти, які надійшли до спеціального фонду державного бюджету від продажу облігацій внутрішньої державної позики згідно з п. 2 ст. 16 Закону України "Про державний бюджет України на 2014рік", Стороні першій у сумі 5 945 557,09грн. на підставі рішення Мінфіну. Сторона перша перераховує на рахунок Сторони другої кошти в сумі 5 945 557,09грн. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню. Сторона друга перераховує на рахунок Сторони третьої кошти у сумі 5 945 557,09грн. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню. Сторона третя перераховує на рахунок Сторони четвертої кошти в сумі 5 945 557,09грн. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню. Сторона четверта перераховує на рахунок Сторони останньої кошти в сумі 5 945 557,09грн., в т. ч. ПДВ 990 926,18грн. для погашення заборгованості за спожитий природний газ за 2012р. згідно з Договором №12/943-ТЕ-15 від 28.08.12р. Сторона остання перераховує кошти для погашення та обслуговування запозичень залучених під державні гарантії, сплату податкових зобов'язань і проведення розрахунків з постачальниками імпортованого природного газу.

З метою виконання Договору сторони зобов'язуються не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до Договору (під.2 п.10 Договору).

Договір є дійсним лише у разі проведення відповідного фінансування (п.14 Договору).

Як вбачається з виписки по рахунку ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" від 27.10.14р. (а.с.65), на виконання умов Договору про організацію взаєморозрахунків №440/30 від 26.09.14р., Головним управлінням Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області проведено фінансування в розмірі 5 945 557,09грн. В свою чергу, платіжним дорученням №6 від 07.10.14р. (а.с.65), відповідачем - ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія", перераховано на рахунок позивача - ПАТ "НАК "Нафтогаз України", грошові кошти в сумі 5 945 557,09грн. - за спожитий природний газ 2012р., згідно Договору №12/943-ТЕ-15 від 28.08.12р.

Предметом позову у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача 452 759,78грн. - пені, 465 116,58грн. - штрафу, 1 169 071,51грн. - інфляційних втрат, 326 682,61грн. - 3% річних, нарахованих відповідачу, на підставі п. 7.2. Договору купівлі - продажу природного газу №12/943-ТЕ-15 від 28.08.12р. та п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за неналежне виконання останнім взятих на себе договірних зобов"язань, в частині своєчасного здійснення розрахунків за поставлений природний газ за Договором купівлі - продажу природного газу №12/943-ТЕ-15 від 28.08.12р.

Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов'язки виникають зокрема, з Договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України).

В силу приписів ст.ст. 627, 628, 629 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

За змістом ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписами п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України, передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Разом з тим, уклавши Договір про організацію взаєморозрахунків №440/30 від 26.09.14р., сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений за Договором купівлі - продажу природного газу №12/943-ТЕ-15 від 28.08.12р.

Таким чином, для застосування санкцій, передбачених п.7.2 Договору купівлі - продажу природного газу №12/943-ТЕ-15 від 28.08.12р. та наслідків порушення грошового зобов'язання, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених Договором про організацію взаєморозрахунків №440/30 від 26.09.14р., що відсутнє в даному випадку, оскільки остаточний розрахунок за спожитий природний газ, обумовлений Договором купівлі - продажу природного газу №12/943-ТЕ-15 від 28.08.12р., проведено відповідачем - ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" у порядку та строк, встановлений Договором про організацію взаєморозрахунків №440/30 від 26.09.14р., а наслідком виконання умов Договору про організацію взаєморозрахунків №440/30 від 26.09.14р. є відсутність у сторін жодних претензій одна до одної стосовно предмета Договору (п.15 Договору). Така ж правова позиція у подібних правовідносинах дотримана в постановах Верховного Суду України від 30.09.2014р. у справі № 922/2339/13, від 23.09.14р. у справі №5011-35/1271-2012, постановах Вищого господарського суду України від 26.01.15р. у справі 922/3580/14, від 04.02.15р. у справі №925/153/14, від 24.03.15р. у справі №903/1024/14, від 26.03.15р. у справі №924/1808/14.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов"язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Розподіл обов"язку доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов"язок доказування певних обставин справи покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, на основі вище вказаного, вимога позивача визнається судом безпідставною, необґрунтованою та такою, що суперечать вимогам діючого законодавства, а відтак, в позові слід відмовити.

Враховуючи приписи ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 610, 611, 612, 625, 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст.173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до відповідача ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" про стягнення 2 413 630,47грн. - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.04.2015р.

Суддя С.Кобецька