КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2015 р. Справа№ 910/23044/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ропій Л.М.

суддів: Рябухи В.І.

Калатай Н.Ф.

за участю представників сторін:

від позивача: не викликався, не з'явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином;

від відповідача: Метенко Т.І. - представник, дов. б/н від 10.02.2015;

від третьої особи: не викликався, не з'явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги

Компанії "Аріана Бізнес Лімітед",

Компанії "Арес Сістемс Лтд"

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2014

у справі № 910/23044/14 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Компанії "Аріана Бізнес Лімітед"

до Закритого акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Компанія "Арес Сістемс Лтд"

про визнання частково недійсним статуту

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК України ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 18.02.2015, від 18.03.2015 розгляд апеляційних скарг у справі № 910/23044/14 відкладався на 18.03.2015 та 30.03.2015, відповідно.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.12.2015 у справі № 910/23044/14 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що оскільки Закон України "Про акціонерні товариства" набув чинності 30.04.2009, а щодо акціонерних товариств - 30.04.2011, при вирішенні заявленого спору слід керуватися, серед іншого, Законом України "Про господарські товариства" в редакції, чинній станом на 01.07.2010 (ухвалення загальними зборами рішення про затвердження нової редакції статуту Закритого акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння"); виходячи із положень ч.2 ст.52 Закону України "Про акціонерні товариства", в редакції, після 30.04.2011, те, що ст.33 названого спеціального законодавчого акту приписів щодо віднесення до компетенції загальних зборів правомочності щодо обрання і відкликання голови і членів правління вже не мала, то, у зв'язку з цим, твердження позивача про невідповідність законодавству оскаржуваних пунктів статуту видаються безпідставними, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню; суд також враховує відсутність у позовній заяві та запереченнях на відзив посилань на порушення відповідачем прав та/або охоронюваних законом інтересів позивача, з огляду на наявність у статуті оскаржуваних положень, положення установчих документів господарських товариств, які не відповідають вимогам законодавства, не застосовуються.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2014 у справі № 910/23044/14 скасувати з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник вказує на те, що різними пунктами Статуту передбачено повноваження щодо обрання та відкликання голови та членів правління товариства, як виключна компетенція одночасно двох органів цього товариства - загальних зборів та наглядової ради, однак, повноваження, що належать до виключної компетенції одного органу, не можуть передаватись іншому органу цього товариства, що і характеризує виключність цих повноважень, такий принцип застосування "виключної" компетенції закріплено, зокрема, в ч.2 ст.159 ЦК України.

На думку скаржника, при колізії положень Статуту між п.9.1.4 та п.9.2.3 щодо повноважень різних органів товариства, слід керуватись п.9.1.4 Статуту, аналогічна позиція міститься у листі Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 08.09.2014 № 12/03/16624 та такі висновки підтверджуються ч.1 ст.61 Закону України "Про акціонерні товариства".

Як зазначає скаржник, судом не встановлено невідповідність пунктів 9.2.3 та 9.3.2 Статуту вимогам законодавства, чинному на момент розгляду справи, зокрема, ст.61 Закону України "Про акціонерні товариства".

Скаржник посилається на те, що висновок суду про безпідставність тверджень позивача ґрунтуються на застосуванні судом ч.2 ст.52 та ст.33 Закону України, чинного станом на 30.04.2011, тобто не на момент затвердження Статуту.

Скаржник вказує на те, що твердження суду першої інстанції про відсутність посилань на порушення прав, спростовується наявними у матеріалах справи доказами.

Третя особа в апеляційній скарзі просить рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2014 у справі № 910/23044/14 скасувати з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

На думку скаржника, оскільки в ієрархії органів товариства загальні збори є вищим органом управління, то у такому разі слід виходити з того, що виключна компетенція загальних зборів має пріоритет перед виключною компетенцією наглядової ради, таким чином, при колізії положень Статуту між п.9.1.4 та п.9.2.3 щодо повноважень різних органів товариства, слід керуватись п.9.1.4 Статуту, тому що виключні повноваження загальних зборів мають пріоритет над виключними повноваженнями наглядової ради.

Аналогічна позиція міститься у листі Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 08.09.2014 № 12/03/16624/нк та вказані висновки підтверджуються ч.1 ст.61 Закону України "Про акціонерні товариства".

Скаржник посилається на невстановлення судом першої інстанції очевидної колізії між пунктами 9.1.4 Статуту та п.п.9.2.3, 9.3.2 Статуту, а також колізії між положеннями в межах пункту 9.3.2 Статуту та невстановлення невідповідності пунктів 9.2.3 та 9.3.2 Статуту вимогам законодавства, чинного на момент розгляду справи, зокрема, ст.61 Закону України "Про акціонерні товариства".

Вказуючи на застосування судом ст.41 Закону України "Про господарські товариства", в редакції, чинній станом на 01.07.2010 та на ч.2 ст.52 і ст.33 Закону України "Про акціонерні товариства", чинного станом, після 30.04.2011, скаржник вважає, що судом застосовано неправильний закон до спірних правовідносин.

Скаржник наголошує на тому, що реалізація частини своїх прав, які випливають із належних йому акцій ЗАТ "ВК "Укрнафтобуріння" є ускладненим, неможливим через невідповідність окремих положень Статуту нормам законодавства та протиріччя їх між собою, про що зазначено у позові та запереченнях.

Як зазначає скаржник, рішення суду першої інстанції не містить оцінки всіх доказів, наданих позивачем в обґрунтування своїх вимог, зокрема, листа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 08.09.2014 № 12103/06624/нк, рішення № 1507 від 04.11.2014.

У відзивах на апеляційні скарги позивач заперечує проти доводів скарг, посилаючись, зокрема, на те, що скаржниками не наведено конкретних обґрунтованих доводів та доказів наявності колізій у Статуті відповідача; що самим Статутом чітких рамок чи переліку виключних випадків не встановлено, більше того, згідно із ч.7 п.9.3.2 Статуту відповідача чітко визначено, що наглядова рада має право усунути від виконання обов'язків (звільнити) голову та членів правління в будь-який час, призначивши на їх посади виконуючих обов'язки голови та членів правління з наступним їх затвердженням на посаді загальними зборами акціонерів товариства; положеннями, передбаченими ч.ч.4, 7 п.9.3.2, ч.7 Статуту повноваження загальних зборів ніяким чином не обмежувалися, оскільки обрання та відкликання виконавчого органу належало і належить до виключної компетенції загальних зборів; відповідач наголошує, що положення абз.3 ч.1, ч.ч.4, 7 п.9.2.3 Статуту відповідача повністю відповідають нормам п.8 та п.10 ч.2 ст.52 Закону України "Про акціонерні товариства", що на сьогодні оспорювання відповідності положень Статуту нормам Закону України "Про господарські товариства", який повністю втратив чинність в частині акціонерних товариства з 30.04.2011, загалом є безпідставним та необґрунтованим, у свою чергу, судом при ухваленні рішення лише констатовано факт відповідності Статуту відповідача, на день його державної реєстрації, вимогам чинних на той час норм Закону України "Про господарські товариства", оскільки позивачем у позові наголошувалось на невідповідність положень Статуту, у тому числі, вимогам вказаного Закону; що позивач не надав обґрунтування наявності порушення (обмеження) його прав та інтересів наявністю положень Статуту відповідача, в частині прав наглядової ради щодо звільнення голови та членів правління та призначення виконуючих обов'язки голови та членів правління; посилання на лист Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 08.09.2014 № 12103/06624/нк є безпідставним, оскільки вказаний лист передбачає надання конкретної відповіді на конкретне питання, більше того, у листі зазначається, що даний лист не є якимось роз'ясненням; рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 04.11.2014 № 1507 не передбачає оцінку положень Статуту відповідача, які є предметом судового розгляду у даній справі № 910/23044/14.

Розглянувши апеляційні скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, враховуючи доводи відзивів на апеляційні скарги, колегія суддів встановила наступне.

Позивачем подано до суду першої інстанції позовну заяву про визнання недійсними пунктів 9.2.3, 9.3.2 Статуту Закритого акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" в редакції, затвердженій загальними зборами акціонерів Закритого акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння", оформленій протоколом від 01.07.2010 № 6, зареєстрованій під № 1 003556, у наступних частинах: пункт 9.2.3 "До виключної компетенції Наглядової ради належить прийняття рішення про звільнення Голови та членів Правління, а також про призначення виконуючих обов'язки Голови та членів правління"; пункт 9.3.2 в наступній частині: "У виключних випадках Наглядова рада Товариства може звільнити членів Правління та призначати виконуючих обов'язки членів Правління до затвердження призначених осіб загальними зборами акціонерів Товариств"; пункт 9.3.2 в наступній частині: "Наглядова рада має право усунути від виконання обов'язків (звільнити) Голову та членів Правління в будь-який час, призначивши на їх посади виконуючих обов'язки Голови та членів Правління з наступним їх затвердженням на посаді Загальними зборами акціонерів Товариства"; стягнення з відповідача на користь позивача судового збору.

Як вбачається із матеріалі справи, Статут Закритого акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" ідентифікаційний код 33152471 (у новій редакції), затверджений Загальними зборами акціонерів Закритого акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння", протокол № 6 від 01.07.2010, зареєстрований 08.07.2010, номер запису 3556 (далі - Статут товариства).

Відповідно до п.9 Статуту товариства органами управління Товариства є: Загальні збори акціонерів Товариства (надалі - Загальні збори), Наглядова рада, Правління, контроль за фінансово-господарською діяльністю Правління здійснюється Ревізійною комісією Товариства, яка є органом контролю Товариства.

Як вбачається із Статуту товариства, пунктом 9.2.3 Статуту товариства врегульовано прийняття яких рішень належить до виключної компетенції Наглядової ради, а пунктом 9.3 врегульовано питання повноважень Правління.

Відповідно до ст. 154 ЦК України установчим документом акціонерного товариства є його статут; статут акціонерного товариства крім відомостей, передбачених статтею 88 цього Кодексу, має містити відомості про: розмір статутного капіталу; умови про категорію акцій, що випускаються товариством, та їхню номінальну вартість і кількість; права акціонерів; склад і компетенцію органів управління товариством та про порядок ухвалення ними рішень; у статуті акціонерного товариства мають також міститися інші відомості, передбачені законом.

Згідно із ст.4 Закону України "Про господарькі товариства" від 19.09.1991 № 1576-ХІІ, в редакції, чинній станом на 08.07.2010, (далі - Закон № 1576) акціонерне товариство, товариство з обмеженою і товариство з додатковою відповідальністю створюються і діють на підставі статуту; установчі документи повинні містити відомості, зокрема, про склад та компетенцію органів товариства; до установчих документів можуть бути включені інші умови, що не суперечать законодавству України.

Згідно із ч.1 ст.13 Закону України "Про акціонерні товариства" від 17.09.2008 № 514-VI (далі - Закон № 514) установчим документом акціонерного товариства є його статут.

В ч.2 ст.13 Закону № 514 наведено перелік відомостей, які повинен містити статут акціонерного товариства, яким передбачено, зокрема, відомості про склад органів товариства та їх компетенцію, порядок утворення, обрання і відкликання їх членів та прийняття ними рішень, а також порядок зміни складу органів товариства та їх компетенції.

Відповідно до ч.4 ст.13 Закону № 514 статут акціонерного товариства може містити й інші положення, що не суперечать законодавству.

Як передбачено статтею 46 Закону № 1576, статутом акціонерного товариства або за рішенням загальних зборів акціонерів на наглядову раду акціонерного товариства може бути покладено виконання окремих функцій, що належать до компетенції загальних зборів; питання, віднесені статутом акціонерного товариства до виключної компетенції наглядової ради акціонерного товариства, не можуть бути передані на вирішення виконавчих органів товариства.

Згідно із ч.1 ст.52 Закону № 514 до компетенції наглядової ради належить вирішення питань, передбачених цим Законом, статутом, а також переданих на вирішення наглядової ради загальними зборами.

В ч.2 ст.52 Закону № 514 наведено перелік питань, вирішення яких належить до виключної компетенції наглядової ради.

Згідно із п.8) ч.2 ст.52 Закону № 514 до виключної компетенції наглядової ради належить обрання та відкликання повноважень голови і членів виконавчого органу.

В п.9.2.3 Статуту товариства передбачено, що до виключної компетенції Наглядової ради належить прийняття рішень про, зокрема, звільнення Голови та членів Правління, а також про призначення виконуючих обов'язки голови та членів Правління; у п.9.3.2 Статуту товариства передбачено, що у виключних випадках Наглядова рада товариства може звільняти членів правління та призначати виконуючих обов'язки членів правління до затвердження призначених осіб загальними зборами акціонерів товариства; Наглядова рада має право усунути від виконання обов'язків (звільнити) Голову та членів Правління в будь-який час, призначивши на їх посади виконуючих обов'язки Голови та членів Правління з наступним їх затвердженням на посаді Загальними зборами акціонерів товариства.

Відповідно до ст.47 Закону № 1576 виконавчим органом акціонерного товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є правління або інший орган, визначений статутом; виконавчий орган вирішує всі питання діяльності акціонерного товариства, крім тих, що віднесені до компетенції загальних зборів і наглядової ради товариства; виконавчий орган є підзвітним загальним зборам акціонерів і наглядовій раді акціонерного товариства та організовує виконання їх рішень.

Як передбачено в ч.ч.2 - 3 ст.58 Закону № 514, виконавчий орган акціонерного товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства; до компетенції виконавчого органу належить вирішення всіх питань, пов'язаних з керівництвом поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів та наглядової ради; виконавчий орган акціонерного товариства підзвітний загальним зборам і наглядовій раді, організовує виконання їх рішень; виконавчий орган діє від імені акціонерного товариства у межах, встановлених статутом акціонерного товариства і законом; виконавчий орган може бути колегіальним (правління, дирекція) або одноосібним (директор, генеральний директор).

Пунктом 9.1.4 Статуту товариства передбачено перелік рішень, прийняття яких віднесено до компетенції загальних зборів.

В п.м) п.9.1.4 Статуту товариства встановлено, що передбачені підпунктами "а", "в", "г", "д", "е", "є", "ж", "з", "і", "ї", "к", "л", "м" повноваження належать до виключної компетенції Загальних зборів; Загальні збори можуть передавати свої повноваження іншим органам управління Товариства, крім повноважень, що належать до виключної компетенції Загальних зборів; Загальні збори мають право приймати рішення з будь-яких питань, що віднесені до компетенції інших органів Товариства.

Повноваження Наглядової ради, викладені у вищезгаданих частинах пунктів 9.2.3 та 9.3.2 Статуту товариства щодо звільнення, усунення від виконання обов'язків Голови та членів Правління, призначення виконуючих обов'язки голови та членів Правління, з наступним їх затвердженням на посаді Загальними зборами акціонерів товариства, не передбачені у переліку повноважень, які віднесені цим Статутом до виключної компетенції Загальних зборів.

Відповідно до пп.3) п.9.1.4 Статуту товариства до виключної компетенції Загальних зборів належить, зокрема, обрання та відкликання Голови та членів правління Товариства.

Положеннями пункту 9.3.2 Статуту товариства передбачено наступне затвердження на посаді Голови та членів правління Загальними зборами.

Як вже зазначалось, згідно із ст.4 Закону № 1576, ст.13 Закону № 514 статут акціонерного товариства може містити й інші положення, що не суперечать законодавству.

Доводи апеляційних скарг не є такими, що ґрунтуються на нормах законодавства та матеріалах справи, зважаючи на викладене та наступні обставини.

Із врахуванням змісту пунктів 9.2.3, 9.3.2 Статуту товариства, положення цих пунктів не суперечать положенням статті 61 Закону № 514.

У листі Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 08.09.2014 № 12103/16624/нк вказано, що цей лист стосується виключно суб'єкта звернення та не є офіційним роз'ясненням Комісії, крім того, із зазначеного листа вбачається, що Статут товариства не був предметом дослідження Комісії. Також, рішенням Національної комісії з цінних паперів від 04.11.2014 № 1507 "Щодо усунення порушень та зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів, емітованих ЗАТ "ВК "Укрнафтобуріння" не були прийняті питання, які стосуються положень пунктів 9.2.3, 9.3.2 Статуту товариства.

Згідно із ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Ані позивач, ані третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, не довели того, що їх права і охоронювані законом інтереси порушені або оспорюються, зважаючи також і на те, що у пункті 9.3.2 Статуту товариства передбачено наступне затвердження виконуючих обов'язки на посаді Голови та членів Правління Загальними зборами акціонерів Товариства.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2014 у справі № 910/23044/14 залишити без змін, апеляційні скарги Компанії "Аріана Бізнес Лімітед", Компанії "Арес Сістемс Лтд" залишити без задоволення.

2. Справу № 910/23044/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Повний текст постанови складено 24.04.2015.

Головуючий суддя Л.М. Ропій

Судді В.І. Рябуха

Н.Ф. Калатай