ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"27" квітня 2015 р.Справа № 922/2652/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

розглянувши матеріали

позовної заяви Державного підприємства «Вугілля України», м.Київ
до Державного підприємства «Орджонікідзевугілля», м.Харків
про стягнення коштів в сумі 160127351,32грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Вугілля України", м. Київ, звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Державного підприємства «Орджонікідзевугілля», м.Харків, в якому просило суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 160127351,32грн.

За результатами розгляду питання про прийняття позовної заяви суд дійшов висновку, що вона підлягає поверненню без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI встановлені ставки судового збору в розмірах, зокрема: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір").

Враховуючи ціну позову в розмірі 160127351,32грн., ДП «Вугілля України» має сплатити судовий збір у розмірі 73080,00грн.

До позовної заяви не додано доказів сплати судового збору в установленому порядку та розмірі, при цьому заявник просить суд відстрочити сплату ним судового збору.

Розглянувши дане клопотання суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до пункту 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно пункту 3.2 даної постанови, у разі відстрочення або розстрочення сплати судового збору господарський суд повинен зазначити в ухвалі (про прийняття заяви чи скарги до провадження або в іншій) конкретний строк (строки) сплати судового збору, який (які) не може бути пізнішим за дату, на яку судом призначено розгляд заяви чи скарги.

Державним підприємством "Вугілля України" на підтвердження відсутності коштів для сплати судового збору надані: копія постанови органу виконавчої служби про накладення арешту на кошти, що містяться на рахунках, що належать даному підприємству, у межах суми 45298138,68грн.; копія консолідованого звіту про фінансові результати за 1 квартал 2015 року; довідка №0678/06 від 22.04.2015 про наявність в касі підприємства грошових коштів в сумі 29,47грн.

Надані документи розглянуті судом і не прийняті в якості належних доказів у підтвердження заявленого клопотання з огляду на таке.

Згідно постанови про арешт коштів боржника від 04.03.2015 вбачається, що арешт на грошові кошти накладено в межах суми в розмірі 45298138,68грн. При цьому, ДП «Вугілля України» не надало будь-яких відомостей про залишки грошових коштів на рахунках станом на дату накладення даного арешту.

Між тим, з пункту 10.6 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного Банку України від 21.01.2004 № 22, вбачається, зокрема, що якщо на рахунку клієнта, на кошти якого накладено арешт, є кошти в сумі, що визначена документом про арешт коштів, то банк арештовує їх на цьому рахунку та продовжує виконання операцій за рахунком клієнта.

Таким чином, у випадку наявності на рахунках боржника достатньої кількості коштів, він має можливість розпоряджатися ними, у тому числі й сплачувати судовий збір.

Через недоведення факту відсутності грошових коштів на рахунках, суд не приймає до уваги і довідку про залишок грошових коштів в касі підприємства, оскільки судовий збір може бути сплачено підприємством як у готівковій, так і в безготівковій формі.

Згідно приписів ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" єдиною підставою для надання відстрочки сплати судового збору є врахування саме майнового стану сторін.

Надана копія консолідованого звіту про фінансові результати не є належним доказом того, що майновий стан ДП «Вугілля України» унеможливлює сплату судового збору.

Так, згідно пункту 3 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №73 від 07.02.2013, звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) - звіт про доходи, витрати, фінансові результати та сукупний дохід.

В той же час, баланс (звіт про фінансовий стан) - звіт про фінансовий стан підприємства, який відображає на певну дату його активи, зобов'язання і власний капітал.

Таким чином, належним доказом, який засвідчує саме майновий стан підприємства, є баланс, який до позовної заяви не доданий. З даного документу, зокрема, можливо встановити наявність інших активів, реалізація яких має дозволити сплатити судовий збір. З наданого консолідованого звіту про фінансові результати зазначені обставини встановити неможливо.

Також суд враховує, що заявлення клопотання про надання відстрочки сплати судового збору має містити не лише відомості про неможливість сплати судового збору при поданні позовної заяви, а й містити виклад обставин, які дозволять заявнику сплатити судовий збір в подальшому, але не пізніше дати ухвалення судового рішення у справі. У іншому випадку суд позбавлений можливості визначити конкретний строк для сплати судового збору. Однак в клопотанні ДП «Вугілля України» такі обставини не зазначені.

Враховуючи викладене, а також принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Згідно пункту 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Державного підприємства «Вугілля України», м.Київ та додані до неї документи без розгляду.

Додаток: позовна заява з додатками на 56 арк. (у тому числі: поштовий конверт).

Суддя М.В. Калантай

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (ст.63 ГПК України).