РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2015Справа №910/7136/15-г

За позовом Державного підприємства "Спеціалізована державна експертна організація -

Центральна служба Української державної будівельної експертизи";

До Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради

(Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та

експлуатації земель водного фонду м. Києва"Плесо";

Про стягнення 19 684,61 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача: Кравченко І. В., представник, довіреність № б/н від 11.12.2014 р.;

Від відповідача: Беспаль Д. Г., представник, довіреність №б/н від 24.02.2015 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позовні вимоги Державного підприємства "Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба Української державної будівельної експертизи" до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва"Плесо" про стягнення 13 406,44 грн. основного боргу, 489,24 грн. - 3% річних, 4 767,84 грн. збитків від інфляції та 1 021,09 грн. пені.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує на те, що відповідачем не сплачено грошові кошти за надані послуги за договором № 00-1621-13/ІЗ від 27.09.2013., що зумовило нарахування пені, 3% річних, збитків від інфляції та звернення Державного підприємства "Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба Української державної будівельної експертизи" з даним позовом до суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2015 року порушено провадження у справі № 910/7136/15-г, розгляд справи призначено на 16.04.2015 року.

У судовому засіданні 16.04.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник) 27.09.2013 року було укладено договір № 00-1621-13/ІЗ на виконання експертизи проекту будівництва (далі - договір), відповідно до умов якого (п. 1.1) замовник доручає виконавцю провести експертизу проекту будівництва щодо дотримання вимог до міцності, надійності та довговічності будинків і споруд, а також кошторисної частини (далі - експертиза). Назва проекту будівництва: улаштування гідротехнічної споруди для скидання води з озера Вирлиця у Дарницькому районі м. Києва.

Строк дії договору сторонами погоджено п. 9.1 з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.13 р., а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами передбачених договором зобов'язань.

Згідно з п. 2.1 договору вартість проведення експертизи визначається згідно з ДБН Д.1.1-7-2000 "Правила визначення вартості проектно-вишукувальних робіт для будівництва, що здійснюється на території України", затвердженими наказом Держбуду України від 14.12.00. № 285, та іншими нормативно-правовим актами, які визначають порядок розрахунку вартості експертизи.

Вартість проведення експертизи виконавцем за цим договором складає: 13 406,44 грн. (п. 2.2 договору).

Вартість експертизи викладено у протоколі погодження договірної ціни (додаток 1 до договору), який підписаний сторонами та скріплений їх печатками (п. 2.3 договору).

Положеннями п. 2.4 договору встановлено, що замовник у строк не більше п'яти календарних днів з дня підписання акта приймання-передачі виконаних робіт зобов'язується відповідно до цього акту здійснити на користь виконавця оплату у розмірі 100% вартості виконаних робіт за договором.

Відповідно до п. 2.5 договору оплата здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківській рахунок виконавця.

Згідно з п. 5.1 договору, приймання замовником виконаних робіт за договором оформляється актом приймання-передачі виконаних робіт.

На виконання умов договору між сторонами було підписано та скріплено печатками акт приймання-передачі виконаних робіт від 17.12.2013 року, відповідно до якого загальна вартість виконаних за договором робіт становить 13 406,44 грн.

Спір у справі виник в зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором по оплаті наданих послуг.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

За своєю правовою природою договір № 00-1621-13/ІЗ на виконання експертизи проекту будівництва від 27.09.2014 р. є договором про надання послуг.

Згідно з ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як відзначалось судом, положеннями п. 2.4 договору встановлено, що замовник у строк не більше п'яти календарних днів з дня підписання акта приймання-передачі виконаних робіт зобов'язується відповідно до цього акту здійснити на користь виконавця оплату у розмірі 100% вартості виконаних робіт за договором.

Разом з тим, відповідач вказаної оплати не здійснив.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами укладалися додаткова угода № 1 від 30.12.2013 року та додаткова угода № 2 від 22.05.2014 року, відповідно до яких відповідач визнає заборгованість перед позивачем в розмірі 13 406,44 за виконанні роботи згідно договору № 00-1621-13/ІЗ від 27.09.2014 р. та зобов'язується погасити вказаний борг.

Позивач звернувся до відповідача з претензією № 1604 від 03.10.2014. з вимогою сплатити наявну заборгованість за договором.

На зазначену претензію відповідачем було надано відповідь за № 3124 від 27.10.2014., в якій замовник визнав заборгованість перед позивачем в розмірі 13 406,44 та зобов'язався погасити в строки передбачені додатковими угодами та договором.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором в сумі 13 406,44 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, строк сплати за надані послуги, у відповідності до умов договору та додаткових угод є таким, що настав, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 13 406,44 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Несплата відповідачем вартості виконаних робіт на спірну суму по договору № 00-1621-13/ІЗ від 30.12.2013 р. є порушенням договірних зобов'язань та вимог чинного законодавства.

Всупереч ст.ст. 33, 34 ЦК України, відповідачем не доведено та не надано належних доказів на підтвердження наявності підстав для звільнення від обов'язку оплати прийнятих робіт № 00-1621-13/ІЗ від 30.12.2013 р. на спірну суму.

Відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 р. у справі № 11/446.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 6.2 договору встановлено, що у разі порушення строків виконання своїх зобов'язань по договору, винна сторона сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від вартості за цим договором, за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки факт прострочення відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати вартості виконаних робіт по договору на заявлену суму встановлений судом, нараховані позивачем 489,24 грн. 3% річних, 4 767,84 грн. інфляційних втрат та 1 021,09 грн. пені за прострочення виконання зобов'язання є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва"Плесо" (04119, м. Київ, вул. Cім'ї Хохлових, буд. 15, корп.. А, оф. 3, ) на користь Державного підприємства "Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба Української державної будівельної експертизи" (01133, м. Київ, бульвар Л.Українки, буд. 26, ) 13 406 (тринадцять тисяч чотириста шість) грн. 44 коп. основного боргу, 489 (чотириста вісімдесят девять) грн. 24 коп. трьох відсотків річних, 4 767 (чотири тисячі сімсот шістдесят сім) грн. 84 коп. інфляційних втрат, 1 021 (одну тисячу двадцять одну) грн. 09 коп. пені та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 21.04.2014 р.