РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2015Справа №910/7374/15-г

За позовомПриватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування»
ДоПриватного акціонерного товариства «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут»
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Пилипчук Олег Вікторович

Провідшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 8 070,92 грн.
Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

третя особа: Пилипчук О.В.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 8 070,92 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач відмовляється відшкодувати позивачу розмір сплаченого останнім страхового відшкодування своєму страхувальнику.

Ухвалою від 30.03.2015 року було порушено провадження по справі №910/7374/15-г, залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Пилипчука Олега Вікторовича та призначено її розгляд на 17.04.2015 року.

Представник позивача в судове засідання 17.04.2015 року не з'явився, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час слухання був повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове засідання 17.04.2015 року не з'явився, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час слухання був повідомлений належним чином.

Третя особа в судовому засіданні 17.04.2015 року подав клопотання про долучення доказів до справи та надав усні пояснення щодо позову.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 17.04.2015 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення третьої особи, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

21.07.2013 року на Одеському шляхопроводі в м. Києві сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля VOLKSWAGEN, державний номер АА 2234 ІС, під керуванням власника Варгіч Володимира Степановича, та автомобіля MITSUBISHI, державний номер АІ 1762 ЕВ, під керуванням власника Пилипчука Олега Вікторовича.

Як вбачається з постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 07.08.2013 року у справі №752/13630/13-п, зазначена дорожньо - транспортна пригода сталася в результаті порушення водієм Пилипчуком О.В. вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України та ст. 124 Кодексу про адміністративне правопорушення України.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 07.08.2013 року у справі №752/13630/13-п Пилипчука О.В. визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого п. 13.1 Правил дорожнього руху України та статтею 124 Кодексу про адміністративне правопорушення України та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно Договору добровільного страхування транспортних засобів № 222226 від 24.10.2012 року страховиком транспортного засобу VOLKSWAGEN, державний номер АА 2234 ІС є Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування».

Відповідно до звіту з оцінки транспортних засобів №8772/84725 від 30.07.2013 року, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля VOLKSWAGEN, державний номер АА 2234 ІС, в результаті його пошкодження внаслідок ДТП складає 10 315,92 грн.

Як вбачається зі страхового акту №84725 від 02.08.2013 року розмір страхового відшкодування становить 9 070,92 грн.

На виконання умов Договору добровільного страхування транспортних засобів № 222226 від 24.10.2012 року та на підставі заяви страхувальника на виплату страхового відшкодування від 22.07.2013 року, позивач сплатив страхувальнику 9 070,92 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 22988 від 07.08.2013 року.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Зазначене правова норма також кореспондується зі статтею 993 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи цивільно - правова відповідальність водія автомобіля MITSUBISHI, державний номер АІ 1762 ЕВ була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут», згідно полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ/0074915.

У зв'язку з цим, позивач направив на адресу відповідача заяву про страхове відшкодування №04-3915 від 09.07.2014 року, однак відповідач страхове відшкодування не виплатив.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Згідно з пунктом 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

За змістом п. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.п. 9.1, 9.4 статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Частиною 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Як вбачається, з пункту 5 Полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ/0074915 розмір франшизи становить 1 000,00 грн.

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу підлягають задоволенню повністю в сумі 8 070,92 грн. (9 070,92 грн. (розмір сплаченого позивачем страхового відшкодування) - 1 000,00 грн. (франшиза)).

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» (місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Сагайдачного/Ігорівська, буд. 10/5, літ. А, ) на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» (місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Герцена, буд. 10, ) 8 070 (вісім тисяч сімдесят) грн. 92 коп. - страхового відшкодування, 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Спичак О.М.

Повне рішення складено

22.04.2015 року