ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.04.15р. Справа № 904/2537/15

За позовом Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

до Приватного підприємства "ІНФОСПЕКТР", м. Дніпропетровськ

про стягнення 3% річних та інфляційних за спожиту теплову енергію

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: Катков С.В., дов. №8 від 05.01.15р.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

У березні 2015р. Комунальне підприємство "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської міської ради звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства "ІНФОСПЕКТР" про стягнення 3% річних у розмірі 3 379,00 грн., інфляційних втрат у розмірі 19 323,03грн.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідач не сплатив заборгованість, встановлену рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2013р. у справі №904/2236/13. У зв"язку з цим позивач просить стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні на підставі п.9.4.4. договору та ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, які нараховані на загальну сума боргу за рішенням суду у справі №904/2236/13 у розмірі 66 353,87грн.

Відповідач явку представника в судові засідання не забезпечив, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується копіями реєстрів відправки рекомендованої пошти з повідомленням №2 від 01.04.2015р. та №169 від 17.04.2015р. (а.с.24-25), з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

28.04.2015 року по даній справі оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2013р. у справі №904/2236/13 за позовом Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської міської ради до Приватного підприємства "ІНФОСПЕКТР" про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, встановлено, що 01.12.2011р. між Комунальним підприємством "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради (теплопостачальне підприємство, позивач) та Приватним підприємством "Інфоспектр" (споживач, відповідач) було укладено договір постачання теплової енергії №825, за умовами якого теплопостачальне підприємство взяло на себе зобов'язання виробляти та постачати споживачу теплову енергію, а споживач - одержати теплову енергію та сплатити теплопостачальному підприємству її вартість за встановленими тарифами (цінами) у терміни та на умовах, передбачених договором. Позивач поставив відповідачу теплову енергію за період з грудня 2011р. по квітень 2012р., з листопада 2012р. по квітень 2013р. у розмірі 59 741,70грн. Однак відповідач не розрахувався за відпуск теплової енергії.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2013р. у вказаній справі позовні вимоги Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради задоволено в повному обсязі, стягнуто з Приватного підприємства "Інфоспектр" на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради заборгованість за спожиту теплову енергію за договором №825 від 01.12.2011р. у розмірі 59 741,70грн. за період з 01.12.2011р. по 11.04.2013р., 3 457,54грн. пені, 1 434,13грн. 3% річних та 1 720,50грн. судового збору (а.с.8-10). Дане рішення набрало законної сили 18.06.2013р.

Відповідно до ч.3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Оскільки відповідач не сплатив заборгованість, встановлену рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2013р. у справі №904/2236/13, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні на підставі п.9.4.4. договору та ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, які нараховані на загальну сума боргу за рішенням суду у справі №904/2236/13 у розмірі 66 353,87грн.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до приписів статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За п.9.4.4. договору в разі прострочення споживачем виконання грошового зобов'язання за цим договором споживач на вимогу теплопостачального підприємства зобов'язаний виплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, трьох відсотків річних.

У пункті 9 Оглядового листа Вищого господарського суду України №01-06/767/2013 від 29.04.2013р. "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом України)" зазначено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. За змістом статей 598 - 609 ЦК України рішення суду про стягнення боргу не є підставою для припинення грошового зобов'язання. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору (див. постанову Вищого господарського суду України від 01.11.2012 № 5011-32/5219-2012). Зазначену правову позицію наведено також у постановах Верховного Суду України від 20.12.2010 № 10/25, від 04.07.2011 № 13/210/10, від 12.09.2011 № 6/433-42/183, від 14.11.2011 № 12/207, від 23.01.2012 № 37/64.

Як вбачається із рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2013р. у справі №904/2236/13, судом взято період для нарахування 3% річних з 21.01.2012р. по 31.05.2013р., інфляційні позивачем не заявлялись.

Позивач у даній справі просить стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 3 379,00грн. за період з 19.06.2013р. по 28.02.2015р., які нараховані на суму 66 353,87грн. (загальна сума боргу за рішенням суду у справі №904/2236/13), а також інфляційні з липня 2013р. по січень 2015р. у розмірі 19 323,03грн., які нараховані на суму 66 353,87грн.

Господарський суд, перерахувавши 3% річних на суму 59 741,70грн. (основний борг за рішенням суду у справі №904/2236/13) за період з 19.06.2013р. по 28.02.2015р., встановив, що вони складають 3 044,37грн. та підлягають до стягнення. Суд частково відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3% річних у повному обсязі як необґрунтовано нарахованих.

Що стосується інфляційних, нарахованих на суму 59 741,70грн., то вони з липня 2013р. по січень 2015р. складають 17 397,50 грн. та підлягають до стягнення. Суд частково відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині стягнення інфляційних в повному обсязі як необґрунтовано нарахованих.

У зв'язку із частковим задоволенням позову судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до абз. 4 п.4.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" правило статті 49 ГПК України щодо розподілу сум судового збору у справах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, пропорційно розміру задоволених позовних вимог застосовується також і у випадках, коли судовий збір сплачено за мінімальною (визначеною Законом) ставкою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "ІНФОСПЕКТР" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, буд. 48, кімната №107, ) на користь Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської міської ради (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Погребняка, буд. 7, ) 3% річних у розмірі 3 044,37 грн. (три тисячі сорок чотири грн. 37 коп.), інфляційні втрати у розмірі 17 397,50 грн. (сімнадцять тисяч триста дев'яносто сім грн. 50 коп.) та 1 645,11грн. (одна тисяча шістсот сорок п'ять грн. 11 коп.) судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 30.04.2015р.

Суддя В.І. Петрова