РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2015Справа №910/3829/15-г
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Фізичної особи-підприємця Разсохи Ірини Феодосіївни до Спеціалізованого водогосподарського комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київводфонд» про стягнення 126 812,60 грн., за участю представників позивача - Борта П.С., довіреність №б/н від 31.03.2014 року, відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 95 000,00 грн. - основного боргу, 5 592,60 грн. 3% річних та 26 220,00 грн. інфляційних втрат у зв'язку з неналежним виконанням останнім взятих на себе зобов'язань за договором №37/2012 від 11.06.2012 року про закупівлю послуг за державні кошти.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.02.2015 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 16.03.2015 року.

10.04.2015 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити в позові, посилаючись, що станом на 10.04.2015 року бюджетне фінансування закупівлі послуг, наданих позивачем за договором №37/2012 від 11.06.2012 року не надходило на реєстраційний рахунок відповідача.

15.04.2015 року позивачем через канцелярію суду надано заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача 95 000,00 грн. - основного боргу, 5 592,60 грн. 3% річних та 26 220,00 грн. інфляційних втрат, яка прийнята судом до розгляду.

Представник відповідача в судове засідання 15.04.2015 року не з'явився, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 червня 2012 року між Фізичною особою-підприємцем Разсохою Іриною Феодосіївною (виконавець) та Спеціалізованим водогосподарським комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київводфонд» (замовник) було укладено договір №37/2012 про закупівлю послуг за державні кошти за умовами якого виконавець зобов'язується у 2012 році надати замовникові послуги (93.05.1.) послуги індивідуальні інші (технічне обслуговування мобільних туалетних кабін), зазначені в цьому договорі та додатках до нього, а замовник - прийняти і оплатити такі послуги (п. 1.1. договору).

Орієнтовна ціна цього договору становить 95 000,00 грн., без ПДВ (п.3.1. договору).

Відповідно до п.4.1. договору встановлено, що розрахунки проводяться шляхом поетапної оплати замовником наданих послуг не пізніше, ніж через 10 днів після підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг.

Пунктом 4.3. договору передбачено, що у разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за поставлені товари здійснюється протягом двох банківських днів з дати отримання замовником бюджетного фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок.

Факт надання послуг позивачем на суму 95 000,00 грн., передбачених даним договором підтверджується актом надання послуг №РІФ-2 від 02.07.2012 року, який міститься в матеріалах справи та підписаний уповноваженими представниками кожної із сторін.

Відповідач за надані послуги у сумі 95 000,00 грн. не розрахувався у строк вказаний в договорі і на даний час має перед позивачем заборгованість у розмірі 95 000,00 грн.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов'язання з надання послуг відповідачу, а відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання з оплати отриманих послуг та має перед позивачем заборгованість у розмірі 95 000,00 грн.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач у своєму відзиві вказує, що у зв'язку з відсутністю бюджетного фінансування на оплату послуг за договором №37/2012 від 11.06.2012 року в останнього відсутні підстави для здійснення розрахунків за договором.

Однак, факт відсутності бюджетного фінансування не звільняє відповідача від оплати за отримані послуги, оскільки така обставина не визначена законодавчо як така, що звільняє від виконання зобов'язання.

Частина 2 ст. 218 Господарського кодексу України прямо передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Аналогічна правова позиція стосовно того, що відсутність бюджетного фінансування не виправдовує бездіяльність і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання викладена в постанові Верховного Суду України №11/446 від 15.05.2012.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором №37/2012 від 11.06.2012 року про закупівлю послуг за державні кошти у розмірі 95 000,00 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку з цим, позов в частині стягнення 3 % річних у розмірі 5 592,60 грн. та інфляційних втрат у розмірі 26 220,00 обґрунтований та підлягає задоволенню в межах розміру позовних вимог.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Спеціалізованого водогосподарського комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київводфонд» (02002, м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, буд.7; код 37292855) на користь Фізичної особи-підприємця Разсохи Ірини Феодосіївни (02094, м. Київ, бульвар Верховної Ради, буд. 26-б, кв. 6; ідентифікаційний номер ) 95 000 (дев'яносто п'ять тисяч) грн. 00 коп. - основного боргу; 5 592 (п'ять тисяч п'ятсот дев'яносто дві) грн. 60 коп. 3% річних, 26 220 (двадцять шість тисяч двісті двадцять) грн. 00 коп. інфляційних втрат та 2 536 (дві тисячі п'ятсот тридцять шість) грн. 25 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 20.04.2015р.

Суддя С.О. Чебикіна