КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2015 р. Справа№ 910/28809/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Авдеєва П.В.

суддів: Куксова В.В.

Ільєнок Т.В.

За участю представників сторін:

від позивача: Голень С.О. - представник за довіреністю,

від відповідача: представник не з'явився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва"

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2015 р.

у справі №910/28809/14 ( суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-отельстрой"

про відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання.

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2014 року Комунальне підприємство "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва" (далі-позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-отельстрой" (далі-відповідач) здійснити відновлення становища, яке існувало до порушення, а саме здійснити відновлювальні роботи у будинку №9/15 на вул. Борисоглібській щодо пошкоджень, які виникли внаслідок будівництва готелю за адресою: м. Київ, вул. Братська, 17-19.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що під час будівництва відповідачем готелю за адресою: м. Київ, вул. Братська, 17-19, було пошкоджено прилеглу будівлю, а саме житловий будинок №9/15 на вул. Борисоглібській в м. Києві (який перебуває на балансі позивача), тому на підставі ст. 22 Цивільного кодексу України відповідач зобов'язаний відшкодувати завдані збитки шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.02.2015р. у справі №910/28809/14 у позові відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції від 25.02.2015р., позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Відповідач не скористався своїм правом згідно ч. 1 ст. 96 ГПК України та не надав суду відзив на апеляційну скаргу, що згідно ч. 2 ст. 96 ГПК не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази. Однак, відповідач наданим йому процесуальним правом не скористався та в судове засідання не з'явився, своїх повноважних представників не направив, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання з розгляду апеляційної скарги, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач є балансоутримувачем будинку №9/15 на вул. Борисоглібській в м. Києві, а відповідач є замовником будівництва готелю "Raddison Blu", який розміщено за адресою: м. Київ, вул. Братська, 17-19.

28.02.2012 року, 01.03.2012 року, 11.10.2012 року, 17.09.2014 року та 25.02.2015 року комісією відповідача було складено акти в яких зафіксовано, що у будинку №9/15 на вул. Борисоглібській в м. Києві, а саме в квартирах 10, 14 18, 19, 20, 23, 24, 25 та загальному коридорі сходової клітини другого під'їзду виявлено пошкодження стін та стелі, які зі слів мешканців з'явилися в зв'язку з будівництвом, що розташоване поряд з житловим будинком.

Згідно із листами від 27.09.2011 року №137 та від 10.02.2012 року №510 відповідач гарантував, що після завершення основних будівельно-монтажних робіт виконає відновлювальні роботи в будинку №9/15 на вул. Борисоглібській в м. Києві.

07.12.2012 року Подільською районною в місті Києві державною адміністрацією направлено на адресу відповідача лист з вимогою прискорити усунення недоліків в квартирах №19,20,23,24,25,26,27,6,8,9,10,11,14,18, місцях загального користування та покрівлі в будинку №15/9 на вул. Борисоглібській в м. Києві.

У зв'язку з невиконанням вищевказаної вимоги, позивач звернувся до Господарського суду м.Києва із зазначеним позовом.

У відповідності до ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч.1).

Згідно із ст.24 Закону України "Про основи містобудування" державний контроль у сфері містобудування здійснюється органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та іншими спеціально уповноваженими на це державними органами. Порядок здійснення державного контролю у сфері містобудування визначається законодавством.

У відповідності до ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю розглядають відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Посадові особи інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, в тому числі, безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам; забороняти за вмотивованим письмовим рішенням керівника інспекції чи його заступника експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію; здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням аудіо- та відеотехніки.

До повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить: 1) затвердження та реалізація місцевих програм у сфері житлово-комунального господарства, участь у розробленні та реалізації відповідних державних і регіональних програм; встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; затвердження норм споживання та якості житлово-комунальних послуг, контроль за їх дотриманням; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства; управління об'єктами у сфері житлово-комунальних послуг, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації; забезпечення населення житлово-комунальними послугами необхідних рівня та якості; встановлення зручного для населення режиму роботи виробників та виконавців; інформування населення відповідно до законодавства про реалізацію місцевих програм у сфері житлово-комунального господарства, а також щодо відповідності якості житлово-комунальних послуг нормативам, нормам, стандартам та правилам; укладання договорів з підприємствами різних форм власності на вироблення та/або виконання житлово-комунальних послуг; здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо захисту прав споживачів у сфері житлово-комунальних послуг; проведення моніторингу виконання місцевих програм розвитку житлово-комунального господарства; вирішення інших питань у сфері житлово-комунальних послуг відповідно до законів (ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Згідно із ст.9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" контроль за дотриманням стандартів, нормативів, норм, порядків і правил у сфері житлово-комунальних послуг здійснюють центральні органи виконавчої влади та інші спеціально уповноважені на це органи виконавчої влади, а також органи місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень. Зазначені у частині першій цієї статті органи можуть залучати до своєї роботи на громадських засадах представників органів самоорганізації населення та членів правлінь об'єднань співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельних кооперативів, молодіжних житлових комплексів тощо. Результати перевірок відповідності дотримання стандартів, нормативів, норм, порядків і правил у сфері житлово-комунальних послуг та висновки, отримані в результаті роботи комісій, які створені з ініціативи або за участю органів місцевого самоврядування та/чи органів самоорганізації населення та членів правлінь об'єднань співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельних кооперативів, молодіжних житлових комплексів тощо, мають безперешкодно надаватися для ознайомлення цим представникам за їхнім зверненням.

З наведених норм вбачається, що заходи спрямовані на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил здійснюють інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, який встановлений Кабінетом Міністрів України (державний архітектурно-будівельний контроль).

У відповідності до положень ст.224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такого виду господарської санкції (правового наслідку порушення зобов'язання) як стягнення збитків необхідна наявність всіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника і збитками; вини.

При відсутності хоч б одного з цих елементів господарсько-правова відповідальність не настає.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо.

У відповідності до ст.1 ГПК України юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно із ст.382 Цивільного кодексу України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не є органом державної влади чи органом місцевого самоврядування, який уповноважений звертатися до суду з позовом про зобов'язання відповідача здійснити відновлювальні роботи, оскільки пошкодження були виявленні, згідно наданих позивачем актів, саме в квартирах № 10, 14 18, 19, 20, 23, 24, 25 та загальному коридорі сходової клітини другого під'їзду будинку №9/15 на вул. Борисоглібській в м. Києві, що належить на праві спільної сумісної власності власникам квартир вищевказаного житлового будинку. Тобто, права та законні інтереси позивача не порушені.

Крім того, позивачем не надано належних доказів, підтверджуючих порушення відповідачем норм чинного законодавства України при проведенні будівельних робіт, якими є акти перевірок, складені уповноваженими державою органами - інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю.

Також, позивачем не вказано який стан був у цього будинку до початку будівництва готелю.

Отже, позивачем не доведено наявність всіх елементів складу господарського правопорушення, зокрема не встановлено наявність протиправної поведінки відповідача, нанесення збитків позивачу, причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача і збитками та вини відповідача.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для покладення на відповідача відповідальності у вигляді відновлення становища, яке існувало до порушення прав та інтересів.

Згідно з положеннями ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно із ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказів, які б спростовували вище встановлені обставини, сторонами не надано.

Доводи, наведені позивачем в апеляційній скарзі, судовою колегією до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи. Судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміні оскаржуваного рішення суду.

Судові витрати покладаються на підставі ст.49 ГПК України на апелянта.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2015 р. у справі №910/28809/14 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2015 року у справі №910/28809/14 залишити без змін.

3.Матеріали справи №910/28809/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Дата підписання повного тексту постанови 27.04.2015р.

Головуючий суддя П.В. Авдеєв

Судді В.В. Куксов

Т.В. Ільєнок