РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2015Справа №910/5620/15-г
За позовом Товариства з обмеженою відповідальності "Юрія-Фарм"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "QORAQALPOQ DARI-DARMAK"

про стягнення 289 308,39 дол. США, що еквівалентно 6 683 023,81 грн.

Суддя Картавцева Ю.В.

Представники сторін:

Від позивача Прокопець О.Г. - представник (дов. № 18/03/15 від 18.03.2015 р.)

Від відповідача Пирогов О.В. - представник (дов. № 277 від 04.03.2015 р.)

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальності "Юрія-Фарм" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "QORAQALPOQ DARI-DARMAK" про стягнення 289 308,39 дол. США, що еквівалентно 6 683 023,81 грн. заборгованості за Контрактом №92-14/У від 28.11.2014р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2015р. порушено провадження у справі №910/5620/15-г та призначено розгляд справи на 20.04.2015 р., зобов'язано позивача надати суду три примірники нотаріально засвідченого перекладу на російську мову ухвали суду № 910/5620/15 від 12.03.2015р. та поданої до суду позовної заяви з додатками у строк до 19.03.15р. з метою направлення копії ухвали Господарського суду міста Києва № 910/5620/15 від 12.03.2015р. та позовної заяви з додатками для вручення відповідачу, Товариству з обмеженою відповідальністю "QORAQALPOQ DARI-DARMAK" (230108, Узбекистан, Республіка Каракалпакстан, м. Нукус, вул. Чимбайское шоссе, 23) в порядку, передбаченому Угодою про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності 1992 р. через "ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД РЕСПУБЛИКИ КАРАКАЛПАКСТАН" (230103, город Нукус, ул. А.Досназарова, д. 92).

23.03.2015р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва позивач надав додаткові документи на виконання вимог ухвали суду від 12.03.2015р. Зокрема, позивач надав належним чином (нотаріально) засвідчені переклади на російську мову копії ухвали Господарського суду міста Києва № 910/5620/15 від 12.03.2015р. та позовної заяви з додатками, для вручення відповідачу, Товариству з обмеженою відповідальністю "QORAQALPOQ DARI-DARMAK" в порядку, передбаченому Угодою про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності 1992 р.,учасниками якої є Україна та Росія (дата підписання Україною 20.03.1992 р., та набрала чинності для України 19.12.1992 р.).

Відповідно до ст. 79 ГПК України, суд зупиняє провадження у справі, у разі звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Враховуючи наведене, у зв'язку із направленням Господарським судом міста Києва судового доручення про вручення відповідачу судових документів в порядку передбаченому ст. 5 Угоди про порядок вирішення спорів пов'язаних із здійсненням господарської діяльності через "ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД РЕСПУБЛИКИ КАРАКАЛПАКСТАН" (230103, город Нукус, ул. А.Досназарова, д. 92), судом відповідно до ст. 79 ГПК України зупинено провадження у справі №910/5620/15-г, про що винесено відповідну ухвалу від 31.04.2015р.

Станом на 20.04.2015р. судом не одержано від "ХОЗЯЙСТВЕННОГО СУДА РЕСПУБЛИКИ КАРАКАЛПАКСТАН" підтвердження вручення відповідачу судових документів в порядку передбаченому Угодою про порядок вирішення спорів пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, проте, з урахуванням попередньо визначеної дати судового засідання та спливу достатнього строку з дати направлення судових документів для вручення відповідачу, суд вважає за необхідне поновити провадження у справі №910/5620/15-г.

За таких обставин, ухвалою суду від 20.04.2015 р. провадження у справі поновлено, розгляд справи призначено на 20.04.2015 р. о 10 год. 00 хв.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, в судовому засіданні 20.04.2015 р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.11.2014 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Юрія-Фарм" (далі - продавець, позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "QORAQALPOQ DARI-DARMAK" (далі - покупець, відповідач) був укладений контракт № 92-14/У (далі-Контракт).

Відповідно до п. 1.1 Контракту продавець продає, а покупець купує на умовах, викладених в даному контракті, фармацевтичну продукцію, асортимент, кількість та ціна якої визначається специфікаціями (додатки до договору), які є невід'ємною частиною даного контракту.

Згідно з п. 1.3 Контракту поставка товару здійснюється продавцем окремими партіями, виходячи з попередніх заявок покупця та узгодженої сторонами специфікації на конкретну партію товару в обумовленому даним контрактом порядку.

Пунктом 4.1 Контракту сторони погодили, що оплата за поставлений товар здійснюється покупцем виходячи з узгодженої на дану конкретну партію вартості товару. Валюта платежу - долар США.

Відповідно до п. 4.3 Контракту оплата за даним контрактом здійснюється не пізніше 75 календарних днів з дня митного оформлення товару в країні продавця.

Як вбачається з матеріалів справи, та підтверджується поясненнями представників сторін, позивач виконав свій обов'язок за Договором належним чином, здійснив поставку товару на загальну суму 289 308, 39 дол. США, що підтверджується вантажними деклараціями № 100250004/2014/531649 від 11.12.2014 р. на суму 185 464, 42 дол. США та № 100250004/2014/531648 від 11.12.2014 р. на суму 103 843, 97 дол. США.

Відповідач, у свою чергу, не здійснив сплату вартості зазначеного товару, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 289 308,39 дол. США, що еквівалентно 6 683 023,81 грн.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про міжнародне приватне право», учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Згідно з п. 11 Контракту, спори та суперечності по даному контракту або у зв'язку з ним, підлягають переданню на розгляд та прийняття остаточного рішення в господарському суді міста Києва (Україна). Сторони погодили те, що в процесі розгляду та вирішення спорів між ними правом, регулюючим відносини сторін, є матеріальне та процесуальне право України.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Отже, внаслідок укладення Контракту між сторонами виникли цивільні права та обов'язки.

Контракт за своєю природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 ЦК України.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи (вантажні декларації № 100250004/2014/531649 на суму 185 464, 42 дол. США та № 100250004/2014/531648 на суму 103 843, 97 дол. США.) підтверджується передача відповідачу товару згідно Контракту на загальну суму 289 308,39 дол. США.

Статтею 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до п. 4.3 Контракту оплата за даним контрактом здійснюється не пізніше 75 календарних днів з дня митного оформлення товару в країні продавця.

Разом з тим, під час судового розгляду справи судом було встановлено, що свої зобов'язання щодо оплати коштів за поставлений позивачем товар відповідач у встановлений строк не виконав.

Станом на день розгляду справи, сума основної заборгованості за Договором становить 289 308,39 дол. США.

Отже, факт порушення відповідачем договірних зобов'язань судом встановлено.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми основної заборгованості за Контрактом в розмірі 289 308, 39 дол. США, що еквівалентно 6 683 023,81 грн., обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Положеннями статті 34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом враховано, що представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "QORAQALPOQ DARI-DARMAK" (230108, Узбекистан, Республіка Каракалпакстан, м. Нукус, вул. Чимбайское шоссе, 23; ІНН 200349896) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрія-Фарм» (03680, м. Київ, вул. Миколи Амосова, 10; ідентифікаційний код 30109129) заборгованість у розмірі 289 308 (двісті вісімдесят дев'ять тисяч триста вісім) доларів США 39 центів, що еквівалентно 6 683 023 (шість мільйонів шістсот вісімдесят три тисячі двадцять три) грн. 81 коп., та судовий збір у розмірі 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення

складено 27.04.2015 р.

Суддя Ю.В. Картавцева