ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2015 р. Справа № 10/110-12/14

Господарський суд Київської області в складі судді Скутельника П.Ф., при секретарі Жилі Б.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 10/110-12/14

за позовом Компанії "ЕС-СІ СЕКЮР КЕПІТАЛ ЛІМІТЕД" (SC SECURE CAPITAL LIMITED/AISI CAPITAL LIMITED), 1082, Аг. Омологітес, Кіріяку Матсі 16, м. Нікосія, Республіка Кіпр; адреса для листування: 04070, м. Київ, вул. Притисько-Микільська, 5,

до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ГРОУВЕРС", ідентифікаційний код: 31252340, місцезнаходження: 07412, Київська обл., Броварський р-н, с. Рожни, вул. Щорса, буд. 41-Г; адреса для листування: 03150, м. Київ, вул. Ковпака, буд. 17, кв. 62,

за участю: третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Компанія "Ай-ЕФ-ОУ СВІС Джі-Ем-Бі-Ейч" (IFO SWISS GMBH), місцезнаходження: Швейцарія, м. Берн, вул. Родтматтстрассе, 92, СН-3014, адреса для листування: м. Київ, вул. Ковпака, 17, кв. 61,

третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Ананко Євген Павлович, ідентифікаційний номер: , поштова адреса: 03150, м. Київ, вул. Ковпака, 17, кв. 62,

третьої особи 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління Держземагентства у Броварському районі Київської області, ідентифікаційний код: 38250182, місцезнаходження: 07442, Київська обл., Броварський р-н, смт. Велика Димерка, вул. Комунальна, буд. 6,

про визнання права власності,

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: Олексіюк М.В., який діє на підставі довіреності від 10.06.2014 року за реєстровим № 879; Пантєєв І.О., який діє на підставі довіреності від 20.05.2014 року за реєстровим № 784; Мінець В.О., яка діє на підставі довіреності від 10.06.2014 року за реєстровим № 879;

від відповідача: Бобилєв В.О., який діє на підставі довіреності від 21.07.2014 року б/№; Серпутько Т.В., яка діє на підставі довіреності від 21.07.2014 року б/№; Павлюк К.М., яка діє на підставі довіреності від 04.08.2014 року б/№;

від третіх осіб 1-3: не з'явились, -

Обставини справи:

до господарського суду Київської області звернулась Компанія "АЇСІ КЕПІТАЛ ЛІМІТЕД" (AISI CAPITAL LIMITED), назву якої змінено на "ЕС-СІ СЕКЮР КЕПІТАЛ ЛІМІТЕД" (SC SECURE CAPITAL LIMITED) (далі за текстом: Позивач) з позовною заявою до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ГРОУВЕРС" (далі за текстом: Відповідач) про стягнення предмета іпотеки на підставі іпотечного договору від 16.06.2007 року, зареєстрованого у реєстрі за №2406, земельну ділянку площею 42,2642 га (кадастровий номер № :05:001:0016, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, Рожнівська сільська рада) шляхом визнання права власності на вказану земельну ділянку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок невиконання третьою особою 1 - Компанією „Ай-Еф-Оу СВІС Джі-Ем-Бі-Ейч" зобов'язань щодо своєчасного повернення у повному обсязі грошових коштів - позики згідно договору позики від 14.06.2007 р., укладеного між Компанією „Аїсі Кепітал Лімітед" та Компанією „Ай-Еф-Оу СВІС Джі-Ем-Бі-Ейч", та у зв'язку з настанням двох подій дефолту (порушення зобов'язання Третьою особою 1 та порушення провадження у справі про банкрутство Відповідача) у Позивача, в силу п. 6.4. іпотечного договору від 16.06.2007 року, зареєстрованого у реєстрі за №2406, виникло право власності на спірну земельну ділянку, яке не визнається Відповідачем, оскільки останній не передав земельну ділянку за актом приймання-передачі та не вчинив інших дій для передачі земельної ділянки.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.10.2012 року (суддя Привалов А.І.) прийнято заяву до розгляду та порушено провадження у справі; залучено до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Компанію „Ай-Еф-Оу СВІС Джі-Ем-Бі-Ейч".

26.11.2012 року через відділ діловодства господарського суду Київської області від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 26.11.2012 року б/н (вх. №19087 від 26.11.2012 року) з доданими документами, у якому Відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.11.2012 року справу № 10/110-12 прийнято до провадження судді Бацуци В.М. та присвєно їй № 10/110-12/14.

12.12.2012 року через відділ діловодства господарського суду Київської області від Відповідача надійшла заява про застосування позовної давності від 12.12.2012 року №15.9/12-12 (вх. №20296 від 12.12.2012 року).

12.12.2012 року через відділ діловодства господарського суду Київської області від Позивача надійшли уточнення позовних вимог від 11.12.2012 року б/н (вх. №20298 від 12.12.2012 року), у яких Позивач просив визнати за Позивачем право власності на земельну ділянку площею 42,2642 га, яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, Рожнівська сільська рада, кадастровий номер № :05:001:0016.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.12.2012 року допущено до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Ананка Є. П.

23.01.2013 року через відділ діловодства господарського суду Київської області від Позивача надійшли уточнення позовних вимог від 23.01.2012 року б/н (вх. №1233 від 23.01.2013 року), у яких Позивач просив визнати за Позивачем право власності на земельну ділянку площею 42,2642 га, яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, Рожнівська сільська рада, кадастровий номер № :05:001:0016.

Рішенням господарського суду Київської області від 23.01.2013 року у справі № 10/110-12/14 (суддя Бацуца В.М.) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2013 року у справі № 10/110-12/14 апеляційну скаргу компанії "АЇСІ КЕПІТАЛ ЛІМІТЕД" на рішення господарського суду Київської області від 23.01.2013 року у справі № 10/110-12/14 залишено без задоволення; рішення господарського суду Київської області від 23.01.2013 року у справі № 10/110-12/14 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.10.2013 року у справі № 10/110-12/14 касаційну скаргу компанії "АЇСІ КЕПІТАЛ ЛІМІТЕД" залишено без задоволення; постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2013 року та рішення господарського суду Київської області від 23.01.2013 року у справі № 10/110-12/14 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 29.04.2014 року у справі № 10/110-12/14 заяву компанії SC SECURE CAPITAL LIMITED задоволено частково; постанову Вищого господарського суду України від 02.10.2013 року скасовано, а справу передано на новий касаційний розгляд до Вищого господарського суду України.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.06.2014 року у справі № 10/110-12/14 касаційну скаргу компанії "АЇСІ КЕПІТАЛ ЛІМІТЕД" задоволено частково; рішення господарського суду Київської області від 23.01.2013 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2013 року у справі № 10/110-12/14 - скасовано; справу № 10/110-12/14 направлено на новий розгляд до господарського суду Київської області.

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.08.2014 року справу №10/110-12/14 прийнято подальшого провадження суддею Черногузом А.Ф.; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Держземагентства у Броварському районі Київської області.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.08.2014 року припинено провадження у справі № 10/110-12/14 за позовом компанії "ЕС-СІ СЕКЮР КЕПІТАЛ ЛІМІТЕД" (SC SECURE CAPITAL LIMITED/AISI CAPITAL LIMITED) до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ГРОУВЕРС" (UNITED GROWERS) за участю третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Компанія "Ай-ЕФ-ОУ СВІС Джі-Ем-Бі-Ейч" (IFO SWISS GMBH), Ананка Євгена Павловича та Управління Держземагентства у Броварському районі Київської області про визнання права власності на земельну ділянку площею 42,2642 га з кадастровим номером :05:001:0016.

Постановою Київського апеляційного господарського суду України від 04.09.2014 року у справі № 10/110-12/14 апеляційну скаргу Компанії "ЕС-СІ СЕКЮР КЕПІТАЛ ЛІМІТЕД" (SC SECURE CAPITAL LIMITED/AISI CAPITAL LIMITED) задоволено; ухвалу господарського суду Київської області від 05.08.2014 року у справі № 10/10-12/14 скасовано; справу № 10/110-12/14 передано на розгляд до господарського суду Київської області.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.10.2014 року № 10/110-12/14 касаційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ГРОУВЕРС" залишено без задоволення; постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2014 року у справі № 10/110-12/14 залишено без змін.

За результатами проведення автоматизованого розподілу, справу №10/110-12/14 передано для розгляду судді господарського суду Київської області Скутельнику П.Ф.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.11.2014 року у справі № 10/110-12/14 прийнято справу № 10/110-12/14 до провадження судді Скутельника П.Ф.; розгляд справи призначено у судовому засіданні на 22.12.2014 року.

19.12.2014 року через відділ діловодства господарського суду Київської області від Позивача надійшла заява про заміну предмету позову від 19.12.2014 року б/№ (вх. №28606/14 від 19.12.2014 року), у якій Позивач просить суд змінити предмет позову наступним чином: визнати за Позивачем право власності на земельні ділянки, загальною площею 42,2642 га, що розташовані за адресою: Київська область, Броварський район, Рожнівська сільська рада, в межах просторових координат земельної ділянки площею 42,2642 га з кадастровим номером :05:001:0016, що була передана в іпотеку відповідно до іпотечного договору від 16.06.2007 року, що була без згоди іпотекодержателя розділена Відповідачем, внаслідок чого утворилися земельні ділянки з кадастровими номерами :05:002:0001 (площею 40,2787 га), :05:001:0019 (площею 0,25 га) :05:001:0020; (площею 0,25 га), :05:001:0021 (площею 0,9856 га), :05:001:0022 (площею 0,25 га), :05:001:0023 (площею 0,25 га), які в свою чергу, можуть бути в подальшому повторно незаконно розділені, об'єднані чи іншим чином модифіковані.

22.12.2014 року в судове засідання з'явились представники Позивача, які надали усні пояснення по справі. У судове засідання також з'явились представники Відповідача, які надали усні пояснення у справі. Представники Третьої особи 1, Третьої особи 2, Третьої особи 3 у судове засідання не з'явились, витребувані судом докази не подали. У зв'язку з поданням Позивачем заяви про зміну предмету позову від 19.12.2014 року б/н (вх. №28606/14 від 19.12.2014 року), справа розглядалась в редакції позовних вимог з урахуванням вказаної заяви Позивача, а саме про: визнання за Позивачем права власності на земельні ділянки, загальною площею 42,2642 га, що розташовані за адресою: Київська область, Броварський район, Рожнівська сільська рада, в межах просторових координат земельної ділянки площею 42,2642 га з кадастровим номером :05:001:0016, що була передана в іпотеку відповідно до іпотечного договору від 16.06.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. за реєстровим номером №2406, що була без згоди іпотекодержателя незаконно розділена Відповідачем, внаслідок чого утворилися земельні ділянки з кадастровими номерами :05:002:0001 (площею 40,2787 га), :05:001:0019 (площею 0,25 га), :05:001:0020; (площею 0,25 га), :05:001:0021 (площею 0,9856 га), :05:001:0022 (площею 0,25 га), :05:001:0023 (площею 0,25 га), які в свою чергу, можуть бути в подальшому повторно незаконно розділені, об'єднані чи іншим чином модифіковані. Ухвалою господарського суду Київської області від 22.12.2014 року розгляд справи відкладено на 05 січня 2015 року.

05.01.2015 року в судове засідання з'явились представники Позивача та Відповідача, які виконали вимоги ухвали суду від 22.12.2014 року, надали пояснення по справі. Представники Третіх осіб 1-3 в судове засідання не з'явились, про причини нез'явлення суд не повідомили. Ухвалою господарського суду Київської області від 05.01.2015 року продовжено строк вирішення спору у справі № 10/110-12/14 на п'ятнадцять днів до 28.01.2015 року; розгляд справи відкладено на 26 січня 2015 року.

21.01.2015 року через відділ діловодства господарського суду Київської області від Позивача надійшли додаткові пояснення від 21.01.2015 року б/н (вх. №1271/15 від 12.01.2015 року) з доданими документами.

26.01.2015 року через відділ діловодства господарського суду Київської області від Відповідача надійшли додаткові пояснення від 26.01.2015 року б/н (вх. №1549/15 від 26.01.2015 року) з доданими документами, у яких Відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

26.01.2015 року в судове засідання з'явились представники Позивача та Відповідача, які надали пояснення по справі. Представники Третіх осіб 1-3 в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили. Ухвалою господарського суду Київської області від 26.01.2015 року розгляд справи відкладено на 20 квітня 2015 року; зобов'язано позивача та відповідача подати низку доказів у справі; доручено Міністерству юстиції та поліції Швейцарської Конфедерації надати інформаційну довідку з питання, чи існує станом на поточну дату та чи існувала станом на 08.10.2012 року у Торговому реєстрі Кантону Берн - Компанія "Ай-ЕФ-ОУ СВІС Джі-Ем-Бі-Ейч" (IFO SWISS GMBH), місцезнаходження: Швейцарія, м. Берн, вул. Родтматтстрассе, 92, СН-3014, та чи виключено остаточно Компанію "Ай-ЕФ-ОУ СВІС Джі-Ем-Бі-Ейч" з Торгового реєстру Кантону Берн; зупинено провадження у справі №10/110-12/14 у зв'язку із зверненням господарського суду Київської області до Міністерства юстиції та поліції Швейцарської Конфедерації з дорученням про надання правової допомоги.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.01.2015 року зупинено провадження у справі №10/110-12/14 у зв'язку із зверненням господарського суду Київської області до Міністерства юстиції та поліції Швейцарської Конфедерації з дорученням про надання правової допомоги.

05.02.2015 року через відділ діловодства господарського суду Київської області від Відповідача надійшов лист від 05.02.2015 року б/н (вх. №2702/15 від 05.02.2015 року) з доданими документами, у якому Відповідач просить направити судовий запит безпосередньо до податкової служби Республіки Кіпр з метою отримання достовірної інформації стосовно Компанії Аїсі Кепітал Лімітед та документів, які свідчать про наявність або відсутність заборгованості Третьої особи 1 перед Позивачем за договором позики від 14.06.2007 року, та викласти його з урахуванням періоду звітності позивача, починаючи з підсумків 2007 фіскального року по 2013 року фіскальний рік включно.

10.03.2015 року від Верховного Суду Кантону Берн надійшов лист від 27.02.2015 року №RN 15 57 SCB з документами, що надсилались господарським судом Київської області для виконання доручення про надання правової допомоги.

18.03.2015 року через відділ діловодства господарського суду Київської області від Третьої особи 3 надійшов лист від 12.03.2015 року №9-1008-0.4-380/2-15 (вх. №6210/15 від 18.03.2015 року), у якому Третя особа 3 просить розглянути справу, призначену до розгляду на 20.04.2015 року, за відсутністю її представника.

20.04.2015 року через відділ діловодства господарського суду Київської області від Позивача надійшли: додаткові пояснення від 20.04.2015 року б/н (вх. №8958/15), додаткові пояснення від 20.04.2015 року б/н (вх. №8874/15) з доданими документами.

20.04.2015 року через відділ діловодства господарського суду Київської області від Відповідача надійшли: додаткові пояснення від 20.04.2015 року б/н (вх. №8952/15) з доданими документами, додаткові пояснення від 20.04.2015 року б/н (вх. №8951/15) з доданими документами, клопотання про отримання пояснень від Бесо Сіхуралідзе від 20.04.2015 року (вх. №8949/15), у якому Відповідач просить зобов'язати шляхом винесення ухвали сторону Відповідача забезпечити участь у судовому засіданні Бесо Сіхуралідзе, попереднього керівника Аїсі Кепітал Лімітед з метою підтвердження укладання додаткових угод №1, №2 до договору позики від 14.06.2015 року; перенести судове засідання по справі у зв'язку з необхідністю отримувати пояснення від Бесо Сіхуралідзе одну з дат перебування Бесо Сіхуралідзе у місті Києві; клопотання про припинення провадження по справі від 20.04.2015 року б/н (вх. №8950/15), у якому Відповідач просить відмовити в задоволенні позову у зв'язку зі спливом позовної давності.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20 квітня 2015 року поновлено провадження у справі №10/110-12/14.

20.04.2015 року в судове засідання з'явились представники Позивача, які надали пояснення по справі, подали додаткові докази по справі, позов підтримали та просили задовольнити. В судове засідання з'явились представники Відповідача, які надали пояснення по справі, подали додаткові докази по справі, підтримали клопотання про отримання пояснень від Бесо Сіхуралідзе від 20.04.2015 року та просили відкласти розгляд справи на іншу дату, проти позову заперечували та просили в його задоволенні відмовити.

Розглянувши клопотання Відповідача про витребування доказів, викладене у п. 1 прохальної частини листа від 05.02.2015 року б/н (вх. №2702/15 від 05.02.2015 року), судом встановлено наступне.

У вказаному листі Відповідач просить направити судовий запит безпосередньо до податкової служби Республіки Кіпр з метою отримання достовірної інформації стосовно Компанії Аїсі Кепітал Лімітед та документів, які свідчать про наявність або відсутність заборгованості Третьої особи 1 перед Аїсі Кепітал Лімітед за договором позики від 14.06.2007 року, та викласти його з урахуванням періоду звітності позивача, починаючи з підсумків 2007 фіскального року по 2013 року фіскальний рік включно. Своє клопотання Відповідач обґрунтовує тим, що для отримання інформації щодо Третьої особи 1 суд збирається направляти інформацію до державних органів. Тобто сторони поставлені судом у нерівні умови, адже запит щодо Третьої особи 1 направляється до державних органів, а запит щодо Компанії Аїсі Кепітал Лімітед - безпосередньо Позивачу. Тому, запит суду до Кіпру стосовно підтвердження наявності чи відсутності збитків у балансі Позивача, пов'язаних з виконанням договору позики від 14.06.2007 року, повинен стосуватися періоду звітності позивача за результатами його діяльності в 2007 р. - 2013 р.р. включно, та повинен бути направленим до фіскальної (податкової) служби Кіпру. Тобто, річні баланси, де б це обраховувалось чи не обраховувалось, повинні бути підтвердженими та надані на запит суду безпосередньо податковою службою Кіпру.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ.

Як вбачається з клопотання Відповідача, останній зазначає, що річні баланси Аїсі Кепітал Лімітед за період з 2007 по 2013 роки можуть підтвердити наявність чи відсутність заборгованості Третьої особи 1 перед Аїсі Кепітал Лімітед за договором позики від 14.06.2007 року.

Детально дослідивши лист Відповідача від 05.02.2015 року б/н (вх. №2702/15 від 05.02.2015 року), судом встановлено, що у вказаному листі Відповідачем не зазначено про обставини, що перешкоджають Відповідачу в отриманні таких доказів та не додано жодних доказів вчинення дій, спрямованих на отримання доказів.

Разом з тим, суд бере до уваги положення ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування

Отже, належними доказами виконання зобов'язання за договором позики є документи про повернення грошових коштів (суми позики) позичальником позикодавцю, такі як платіжні доручення, банківські виписки, що підтверджують перерахування грошових коштів тощо, або ж належні докази припинення зобов'язань за таким договором (правочини про зарахування зустрічних однорідних вимог, про передання відступного, про прощення боргу тощо).

За таких обставин, річні баланси Аїсі Кепітал Лімітед за період з 2007 по 2013 роки не можуть бути належними та об'єктивними доказами наявності чи відсутності заборгованості Третьої особи 1 перед Позивачем за договором позики від 14.06.2007 року, оскільки містять лише фінансові показники підприємства та жодним чином не можуть підтвердити існування між юридичними особами господарських правовідносин або ж наявність боргу за певним правочином.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість клопотання Відповідача про витребування доказів, викладеного у листі від 05.02.2015 року б/н (вх. №2702/15 від 05.02.2015 року), у зв'язку з чим вказане клопотання задоволенню не підлягає.

Розглянувши клопотання Відповідача про отримання пояснень від Бесо Сіхуралідзе від 20.04.2015 року б/н (вх. №8949/15), суд дійшов наступних висновків.

У зазначеному клопотанні Відповідач просить зобов'язати шляхом винесення ухвали сторону Відповідача забезпечити участь у судовому засіданні Бесо Сіхуралідзе, попереднього керівника Аїсі Кепітал Лімітед з метою підтвердження укладання додаткових угод №1, №2 до договору позики від 14.06.2015 року; перенести судове засідання по справі у зв'язку з необхідністю отримувати пояснення від Бесо Сіхуралідзе одну з дат перебування Бесо Сіхуралідзе у місті Києві, обгрунтовуючи це тим, що представники Відповідача в телефонному режимі дізналися, що в період з 28 квітня по 19 травня в Києві планує перебувати колишній директор компанії Аїсі Кепітал Лімітед Бесо Сіхуралідзе, яким були підписані окрім іншого договір позики від 14.06.2007 року, додаткова угода №1 від 14.06.2007 року та додаткова угода №2 від 21.09.2007 року, та який наразі є єдиною особою з боку компанії Аїсі Кепітал Лімітед, яка дійсно знає весь спектр та характер правовідносин та може надати пояснення по суті справи.

Частиною 1 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України визначено, що в судовому процесі можуть брати участь посадові особи та інші працівники підприємств, установ, організацій, державних та інших органів, коли їх викликано для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, брати участь в огляді та дослідженні доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Як встановлено судом, предметом спору у справі є визнання за Позивачем права власності на земельні ділянки, загальною площею 42,2642 га, що розташовані за адресою: Київська область, Броварський район, Рожнівська сільська рада, в межах просторових координат земельної ділянки площею 42,2642 га з кадастровим номером :05:001:0016, що була передана в іпотеку відповідно до іпотечного договору від 16.06.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. за реєстровим номером №2406, що була без згоди іпотекодержателя незаконно розділена Відповідачем, внаслідок чого утворилися земельні ділянки з кадастровими номерами :05:002:0001 (площею 40,2787 га), :05:001:0019 (площею 0,25 га), :05:001:0020; (площею 0,25 га), :05:001:0021 (площею 0,9856 га), :05:001:0022 (площею 0,25 га), :05:001:0023 (площею 0,25 га), які в свою чергу, можуть бути в подальшому повторно незаконно розділені, об'єднані чи іншим чином модифіковані. Підставами позову у справі, зокрема, є невизнання Відповідачем права власності Позивача на земельні ділянки, загальною площею 42,2642 га, що розташовані за адресою: Київська область, Броварський район, Рожнівська сільська рада, в межах просторових координат земельної ділянки площею 42,2642 га з кадастровим номером :05:001:0016.

Зважаючи на те, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, детально дослідивши матеріали справи, беручи до уваги предмет та підстави позову у даній справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності у виклику Бесо Сіхуралідзе у судове засідання для надання пояснень по справі.

Разом з тим, при розгляді клопотання Відповідача про отримання пояснень від Бесо Сіхуралідзе від 20.04.2015 року б/н, суд бере до уваги те, що провадження у даній справі порушено ухвалою господарського суду Київської області від 09.10.2012 року. За період з 09.10.2012 року до 20.04.2015 року Відповідачем не ставилось питання про виклик Бесо Сіхуралідзе для відібрання пояснень по суті спору. Поряд з цим, клопотання про отримання пояснень від Бесо Сіхуралідзе від 20.04.2015 року б/н подано Відповідачем безпосередньо перед початком судового засідання у справі.

Частиною 3 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Детально дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання Відповідача про отримання пояснень від Бесо Сіхуралідзе від 20.04.2015 року б/н, суд дійшов висновку про те, що дане клопотання спрямоване на умисне затягування судового процесу.

Статтею 69 Господарського процесуального кодексу України визначено, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. Спір про стягнення заборгованості за опротестованим векселем має бути вирішено господарським судом у строк не більше одного місяця від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Як встановлено судом, ухвалою господарського суду Київської області від 05.01.2015 року продовжено строк вирішення спору у справі № 10/110-12/14 на п'ятнадцять днів до 28.01.2015 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.01.2015 року зупинено провадження у справі №10/110-12/14 у зв'язку із зверненням господарського суду Київської області до Міністерства юстиції та поліції Швейцарської Конфедерації з дорученням про надання правової допомоги.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20 квітня 2015 року поновлено провадження у справі №10/110-12/14.

Отже, строк вирішення спору у справі спливає 22.04.2015 року.

На підставі викладеного вище, враховуючи те, що строк вирішення спору у справі спливає 22.04.2015 року, що унеможливлює відкладення розгляду справи на іншу дату з належним повідомленням усіх учасників судового процесу про дату та час наступного судового засідання, зважаючи на відсутність необхідності у виклику Бесо Сіхуралідзе у судове засідання для надання пояснень по справі, беручи до уваги мету та характер поданого Відповідачем клопотання, суд дійшов висновку про те, що клопотання Відповідача про отримання пояснень від Бесо Сіхуралідзе від 20.04.2015 року б/н задоволенню не підлягає.

Відповідно до абз. 3 п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 року №18, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Беручи до уваги викладене, а також те, що учасники судового процесу належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи та враховуючи те, що кореспонденція суду також направлена на адресу учасників судового процесу, суд дійшов висновку, що усі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Оскільки учасники судового процесу про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, враховуючи обмежений строк вирішення спору, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У зв'язку з цим, спір розглядався за наявними у справі матеріалами, після дослідження яких суд видалився до нарадчої кімнати для прийняття рішення у справі, оголошення якого призначено на 20.04.2015 року.

Згідно ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Детально розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши подані докази, суд -

Встановив:

згідно ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Частиною 1 ст. 316 Цивільного кодексу України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

01.11.2006 року Рожнівською сільською радою Броварського району Київської області, на підставі рішення Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області № 208 від 30.10.2006 року, видано сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю „Юнайтед Гроуверс" Державний акт серії ЯД № 691513 на право власності на земельну ділянку для житлової та громадської забудови, площею 42, 2642 га, що знаходиться за адресою: Рожнівська сільська рада, Броварський район, Київська область, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 25.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частинами 1, 3 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

14.03.2007 року між Компанією Аїсі Кепітал Лімітед, назву якої в подальшому змінено на "ЕС-СІ СЕКЮР КЕПІТАЛ ЛІМІТЕД" (SC SECURE CAPITAL LIMITED/AISI CAPITAL LIMITED) (Позикодавець за договором) та Компанією "Ай-ЕФ-ОУ СВІС Джі-Ем-Бі-Ейч" (IFO SWISS GMBH) (Позичальник за договором) укладено договір позики (далі за текстом: Договір позики), згідно умов п. 2.1. якого, позикодавець погоджується надати, під забезпечення, позичальникові позику, а позичальник погоджується отримати від позикодавця, належним чином використати і повернути позику, а також сплатити проценти за користування позикою, здійснити інші пов'язані з нею платежі, згідно з умовами цього договору.

Згідно п. 2.2. Договору позики, зобов'язання позичальника щодо повернення позики, сплати відсотків та здійснення інших платежів згідно з умовами цього договору забезпечується забезпеченням на підставі договору іпотеки.

Відповідно до п. 2.3. Договору позики, позика використовується позичальником для поповнення обігових коштів.

Пунктом 2.4. Договору позики передбачено, що позика надається у розмірі 10 000 000, 00 доларів США.

Згідно п. 4.1. Договору позики, в дату погашення (по спливу 183 днів з дати набрання чинності) позичальник погашає позику у повному обсязі разом з нарахованими процентами та усіма іншими сумами, що залишаються на той момент несплаченими за цим договором. Незважаючи на це положення, позичальник може сплатити, без сплати комісійних та штрафних санкцій, всю суму або будь-яку частину позики достроково у будь-який час разом з процентами, нарахованими на достроково сплачену суму.

Пунктом 4.2. Договору позики визначено, що не зважаючи на вищевикладене, у випадку якщо до 1 жовтня 2007 року (якщо сторони не погодять іншої дати у письмовій формі), позичальник не набув і не передав у власність позикодавцеві або вказаній позикодавцем іншій особі всю частку участі, позичальник негайно погашає позику у повному обсязі разом з нарахованими процентами та усіма іншими сумами, що залишаються на той момент несплаченими за цим договором.

Згідно п. 5.1. Договору позики проценти: (а) позичальник сплачує проценти за користування коштами позики, які нараховуються на неповернену суму кожного траншу. (b) проценти: (і) нараховуються щодо кожного траншу з дати отримання траншу (включно) до дати погашення (не включаючи такий день); (іі) розраховуються на підставі року в 360 днів і фактичної кількості днів, протягом яких транш залишався неповерненим; і (ііі) сплачуються у дату погашення (по спливу 183 днів з дати набрання чинності).

Пунктом 5.2. Договору позики визначено, що процентна ставка становить LIBOR.

Відповідно до п. 7.1. Договору позики, для цілей цього договору подією дефолту є будь-яка з наступних обставин чи подій: (і) позичальник не сплачує будь-яку суму, яка належить до сплати позикодавцеві згідно з цим договором, у такий час, у такій валюті і у такому порядку, як визначено у цьому договорі; (іі) іпотекодавець не виконує будь-яке інше зобов'язання за цим договором чи будь-яке своє зобов'язання за договором іпотеки, попереднім договором чи договором кулівлі-продажу; (ііі) будь-яка подія або обставина, яка на власний розсуд позикодавця негативно впливає або може негативно вплинути на дійсність, чинність або примусову реалізацію цього договору, договору іпотеки та/або забезпечення, і/або попереднього договору чи договору купівлі-продажу; (іv) позичальник або іпотекодавець повідомляє про свою неспроможність виплатити свої борги будь-якій фізичній чи юридичній особі або виконати свої зобов'язання за цим договором та/або за договором іпотеки; та/або (v) проти позичальника або іпотекодавця розпочато будь-яку з процедур визнання неплатоспроможним, визнання банкрутом, ліквідації, реорганізації (злиття, поділ чи будь-яка інша реорганізація), інших подібних процедур.

Згідно п. 7.2. Договору позики, у разі настання події дефолту позикодавець має право, шляхом надання письмового повідомлення позичальникові: (і) вимагати негайної сплати будь-яких із несплачепих платіжних зобов'язань позичальника за цим договором (включаючи, але не обмежуючись цим, зобов'язання щодо повернення основної суми позики, сплати процентів за нею та інших платежів у зв'язку з нею), при цьому негайно настає строк сплати по всіх таких платіжних зобов'язаннях; або вимагати сплати будь-яких із зазначених платіжних зобов'язань позичальника у подальшому на першу вимогу позикодавця; та/або (іі) використовувати будь-які та всі засоби захисту своїх прав, передбачені чинним законодавством України.

Пунктом 9 Договору позики передбачено, що до цього договору та його тлумачення застосовується право України.

Відповідно до п. 10 Договору позики, цей договір вступає в силу з дати набрання чинності та припиняє свою дію після повного погашення позичальником всієї позики, процентів за нею та всіх інших платежів, які підлягають сплаті позичальником позикодавцеві за цим договором.

Частиною 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Цивільним кодексом України у ч. 1 ст. 1049 визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що Компанією Аїсі Кепітал Лімітед належним чином виконано зобов'язання за Договором позики та перераховано на рахунок Компанії "Ай-ЕФ-ОУ СВІС Джі-Ем-Бі-Ейч" (IFO SWISS GMBH) грошові кошти у сумі 10 000 000,00 доларів США, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема довідкою Банку Кіпру № МТ 103 від 18.06.2007 року, а також визнається Позивачем та Відповідачем у своїх письмових поясненнях.

16.06.2007 року між сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ГРОУВЕРС" (Іпотекодавець за договором), Компанією Аїсі Кепітал Лімітед, назву якої в подальшому змінено на "ЕС-СІ СЕКЮР КЕПІТАЛ ЛІМІТЕД" (SC SECURE CAPITAL LIMITED/AISI CAPITAL LIMITED) (Іпотекодержатель за договором) та Компанією "Ай-ЕФ-ОУ СВІС Джі-Ем-Бі-Ейч" (IFO SWISS GMBH) (Боржник за договором) укладено іпотечний договір (далі за текстом: Іпотечний договір), згідно ст. 1 якого, для забезпечення повного і своєчасного виконання боржником його зобов'язань, визначених у статті 2 цього договору, іпотекодавець цим надає іпотекодержателеві в іпотеку предмет іпотеки, визначений у статті 3 цього договору.

Згідно ст. 2 Іпотечного договору, іпотека забезпечує всі вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником кожного і всіх його платіжних зобов'язань за договором позики у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і у такому порядку, як встановлено у договорі позики, з усіма змінами і доповненнями до нього, укладеними протягом терміну його дії (надалі зазначені забезпечені вимоги і відповідні зобов'язання боржника поіменовані „забезпечені вимоги"). Зокрема (але не обмежуючись цим), іпотека забезпечує вимоги іпотекодержателя щодо: (і) повернення основної суми позики, як це передбачено статтею 4 та іншими відповідними положеннями договору позики; та (іі) сплати процентів за користування позикою, як це передбачено статтею 5 та іншими відповідними положеннями договору позики. Кожна забезпечена вимога має строк, встановлений для неї у договорі позики. Відповідні положення договору позики вважаються включеними до цього договору шляхом посилання. Іпотека забезпечує забезпечені вимоги в розмірі їх повної вартості, незалежно від того, якою така вартість може бути в будь-який час протягом терміну дії цього договору. Не обмежуючи викладеного вище та положень статті 6.1 цього договору, сторони цим погоджуються, що на дату укладення договору розмір забезпечених вимог становить 10 000 000, 00 доларів США, плюс проценти, нараховані на позику та інші суми, що можуть підлягати сплаті боржником за договором позики та іпотекодавцем за цим договором.

Відповідно до ст. 3 Іпотечного договору, предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно, („об'єкт" або предмет іпотеки"), а саме: земельна ділянка: площа - 42, 2642 га. Власник - СТОВ „Юнайтед Гроуверс". Підстава права власності - Державний Акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 691513, від 01.11.2006 р., виданий на підставі рішення десятої позачергової сесії 05 скликання Рожнівської сільської ради від 30.10.2006 р. № 208, зареєстрований Рожнівською сільською радою в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 25. Кадастровий номер: № :05:001:0016. Місце розташування об'єкта - Україна, Київська область, Броварський район, Рожнівська сільська рада. Цільове призначення (використання) земельної ділянки - для житлової та громадської забудови. Не обмежуючи прав іпотекодержателя за цим договором, сторони погоджуються, що станом на дату укладення договору вартість предмета іпотеки згідно незалежної експертної оцінки становить 104 838 884, 00 гривень, що є еквівалентом приблизно 20 760 175, 00 доларів США за офіційним курсом обміну, встановленим Національним банком України на дату укладення договору.

Пунктом 6.1. ст. 6. Іпотечного договору визначено, що після настання події дефолту (як вона визначена у статті 6.2. нижче), предмет іпотеки може бути використаний для задоволення, із його вартості, будь-яких та всіх забезпечених вимог на максимальну суму, визначену в цьому договорі, в обсязі, що визначається на дату фактичного задоволення таких вимог, та, крім того, інших вимог іпотекодержателя, які згідно з чинним законодавством, можуть бути задоволені із вартості предмета іпотеки (включаючи, але не обмежуючись цим, всі вимоги щодо повного відшкодування всіх збитків та витрат, зазнаних іпотекодержателем внаслідок порушення боржником його зобов'язань за договором позики і/або у зв'язку із реалізацією чи примусовим виконанням прав іпотекодержателя за цим договором). Надалі, посилання на забезпечені вимоги включають всі вимоги іпотекодержателя, зазначені в цій статті 6.1.

Згідно п 6.2. ст. 6. Іпотечного договору передбачено, що іпотекодержатель має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі забезпечені вимоги після виникнення будь-якої із таких обставин (кожна з яких вважається „подією дефолту"): (a) несплати боржником іпотекодержателеві будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк та/або в такому порядку, як встановлено в договорі позики; (b) прийняття рішення іпотекодавцем, або судом, про припинення іпотекодавця шляхом реорганізації чи ліквідації; або порушення іпотекодавцем, або будь-якою третьою особою, справи про банкрутство іпотекодавця; (c) будь-якої іншої події дефолту, як це визначено у статті 7.1. договору позики і/або становить порушення зобов'язань, позичальника за договором позики; (d) настання інших подій та обставин чи подій, передбачених чинним законодавством як підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно п. 6.3. ст. 6. Іпотечного договору передбачено, що настання події дефолту посвідчується письмовим повідомленням, яке надається іпотекодержателем іпотекодавцеві („повідомлення про дефолт"). Якщо чинне законодавство не вимагає іншого, у повідомленні про дефолт зазначається наступне: (1) повідомлення іпотекодержателя іпотекодавцю про настання події дефолту, (2) вимога іпотекодержателя до боржника про усунення події дефолту протягом 30-денного терміну та (3) попередження про примусову реалізацію всіх своїх прав стосовно предмету іпотеки у разі неусунення події дефолту, як передбачено далі.

Пунктом 6.4. ст. 6. Іпотечного договору передбачено, що сторони цим погоджуються, що іпотекодержатель не зобов'язаний звертатися до суду чи нотаріуса (надалі - „судові процедури") для задоволення забезпечених вимог із вартості предмета іпотеки після настання події дефолту. За вибором іпотекодержателя, і у максимальній мірі, прямо не забороненій законодавством України, предмет іпотеки може бути реалізований, або іншим чином використаний для задоволення забезпечених вимог, поза межами судових процедур (це, однак, не повинне тлумачитись як позбавлення іпотекодержателя права на звернення до судових процедур у разі, якщо, і у такий час, коли іпотекодержатель вважає за доцільне). Не вдаючись до застосування судових процедур, іпотекодержатель має право на власний розсуд обрати порядок реалізації чи іншого використання предмета іпотеки для задоволення забезпечених вимог з-поміж наступних варіантів, якщо такі не будуть прямо заборонені законодавством України, чинним на момент їх здійснення: (а) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем третій особі покупцю у відповідності із чинним законодавством України, при цьому предмет іпотеки реалізується третій особі покупцю за ціною, яка визначається за згодою сторін, а за відсутності такої згоди - відомим незалежним експертом, призначеним іпотекодержателем; або (b) передача права власності на предмет іпотеки іпотекодавцем іпотекодержателеві для задоволення і погашення забезпечених вимог. В цьому випадку і якщо чинне законодавство не встановлює вимоги про інше, подання іпотекодержателем цього договору до компетентних органів для оформлення права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки буде вважатися вибором іпотекодержателем порядку звернення стягнення, передбаченого цією статтею 6.4. (b). Іпотекодержатель письмово повідомляє іпотекодавця про порядок задоволення забезпечених вимог із вартості предмета іпотеки, обраний іпотекодержателем. Визначений іпотекодержателем порядок реалізовується у максимальній мірі, прямо не забороненій законодавством України. Сторони цим прямо погоджуються, що пункти (а) і (b) цієї статті 6.4. становлять домовленість сторін - застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, згідно статті 36 Закону України „Про іпотеку" від 05.06.2003 р., із змінами, та що не потребується іншого документу, що підтверджує таку угоду.

Згідно п. 6.7. ст. 6. Іпотечного договору, додатково до інших прав іпотекодержателя за цим договором, іпотекодержатель має право, у разі настання події дефолту, звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса. Для отримання виконавчого напису іпотекодержатель подає нотаріусу такі документи, що підтверджують безспірність заборгованості іпотекодавця за забезпеченими вимогами внаслідок настання події дефолту (та/або такі інші документи, які вимагаються відповідно до вимог чинного законодавства України): (1) заяву іпотекодержателя про невиконання боржником платіжних зобов'язань за договором позики чи про настання іншої події дефолту, (2) розрахунок суми заборгованості, що підлягає сплаті боржником на дату такої заяви, і (3) свій примірник цього договору.

Відповідно до п. 7.1. ст. 7. Іпотечного договору, до цього договору і його тлумачення застосовується право України.

Пунктом 7.2. ст. 7. Іпотечного договору визначено, що будь-які і всі спори, що виникають між сторонами за цим договором чи у зв'язку з ним вирішуються компетентним судом України у відповідності з встановленими правилами підсудності.

Згідно п. 8.1. ст. 8. Іпотечного договору, цей договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до дати надання іпотекодержателем іпотекодавцеві письмового підтвердження про задоволення всіх забезпечених вимог.

Як встановлено судом, Іпотечний договір посвідчено приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В. В. та зареєстровано в реєстрі за №2406.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Як вказує Позивач, Третя особа 1 належним чином не виконала зобов'язань за Договором позики, не повернула суму позики та не передала у власність Позивачу на виконання п. 4.2. Договору позики 100% статутного капіталу товариства, яке є власником активів, передбачених на сторінці 1 Договору позики, а саме приміщення, розташовані за адресою: м. Київ, вул. Ярославська, 20; м. Київ, вул. Ввєденська, 21; м. Київ, вул. Константинівська, 21; м. Київ, вул. Волошська, 5/14; м. Київ, вул. Верхній Вал, 32.

Детально дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні докази виконання Третьою особою 1 зобов'язань за Договором позики щодо повернення Позивачу суми позики у визначені строки; разом з тим, жодним з учасників судового процесу не надано суду жодних доказів передання Третьою особою 1 у власність Позивачу 100% статутного капіталу товариства, яке є власником активів (приміщень), визначених Договором позики.

Факт неналежного виконання Третьою особою 1 зобов'язань за Договором позики щодо повернення позики також встановлено у постанові Верховного Суду України від 29.04.2014 року у справі №10/110-12/14.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про визнання права власності на земельні ділянки загальною площею 42,2642 га, що розташовані за адресою: Київська область, Броварський район, Рожнівська сільська рада, в межах просторових координат земельної ділянки площею 42,2642 га з кадастровим номером :05:001:0016 Позивач посилається на положення ст. 392 Цивільного кодексу України та зазначає, що у зв'язку з тим, що Третя особа 1 належним чином не виконала зобов'язань за Договором позики та не повернула суму позики у встановлений договором строк, Позивачем було направлено Відповідачу та Третій особі 1 повідомлення від 27.12.2007 року про дефолт та повернення суми позики яка станом на 28.12.2007 року становила 10 280 882,19 доларів США. Проте, незважаючи на вказане повідомлення ні Відповідач, ні Третя особа 1 не погасали позику шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Позивача, що дало право Позивачу задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в порядку, встановленому п. «b» п. 6.4. Іпотечного договору, у зв'язку з чим Позивач задовольнив свої вимоги щодо погашення позики шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, про що повідомив Відповідача та Третю особу 1 заявою від 25.03.2008 року. Ніяких заперечень з боку Відповідача та Третьої особи 1 на зазначене повідомлення Позивача щодо передачі йому права власності на предмет іпотеки до Позивача не надходило, про що свідчить також повідомлення приватного нотаріуса Колейчика В.В. від 04.04.2008 року №1-01/12. Однак, Позивачу стало відомо про те, що в матеріалах справи №Б24/081-12 міститься довідка, подана Відповідачем, про належність останньому предмета іпотеки, що свідчить про невизнання Відповідачем прав власності Позивача на предмет іпотеки.

Тобто, в основу підстав позовних вимог Позивачем покладено твердження про невизнання Відповідачем права власності Позивача на земельні ділянки загальною площею 42,2642 га, що розташовані за адресою: Київська область, Броварський район, Рожнівська сільська рада, в межах просторових координат земельної ділянки площею 42,2642 га з кадастровим номером :05:001:0016, яке, з позиції Позивача, згідно ст. 392 Цивільного кодексу України підлягає захисту шляхом визнання права власності на спірну земельну ділянку за Позивачем.

Досліджуючи підстави набуття Позивачем права власності на земельні ділянки загальною площею 42,2642 га, що розташовані за адресою: Київська область, Броварський район, Рожнівська сільська рада, в межах просторових координат земельної ділянки площею 42,2642 га з кадастровим номером :05:001:0016 та наявності такого права у Позивача, судом встановлено наступне.

Частинами 1-3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» в ред., що набрала чинності 12.05.2006 року, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. У разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом або при ліквідації юридичної особи - іпотекодавця іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання, якщо іпотекодержатель і правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» в ред., що набрала чинності 12.05.2006 року, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені статтею 12 цього Закону, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки.

Статтею 36 Закону України «Про іпотеку» в ред., що набрала чинності 12.05.2006 року, визначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними.

За наслідками системного аналізу положень ст. 36 Закону України «Про іпотеку» суд приходить до висновку про те, що вказаною нормою передбачено можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, яке здійснюється згідно із застереженням, що міститься в договорі іпотеки або згідно з окремим договором.

Як було встановлено судом, Позивачем, Відповідачем та Третьою особою 1 у п. 6.4. ст. 6. Іпотечного договору передбачено, що сторони цим погоджуються, що іпотекодержатель не зобов'язаний звертатися до суду чи нотаріуса (надалі - „судові процедури") для задоволення забезпечених вимог із вартості предмета іпотеки після настання події дефолту. За вибором іпотекодержателя, і у максимальній мірі, прямо не забороненій законодавством України, предмет іпотеки може бути реалізований, або іншим чином використаний для задоволення забезпечених вимог, поза межами судових процедур (це, однак, не повинне тлумачитись як позбавлення іпотекодержателя права на звернення до судових процедур у разі, якщо, і у такий час, коли іпотекодержатель вважає за доцільне). Не вдаючись до застосування судових процедур, іпотекодержатель має право на власний розсуд обрати порядок реалізації чи іншого використання предмета іпотеки для задоволення забезпечених вимог з-поміж наступних варіантів, якщо такі не будуть прямо заборонені законодавством України, чинним на момент їх здійснення: (а) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем третій особі покупцю у відповідності із чинним законодавством України, при цьому предмет іпотеки реалізується третій особі покупцю за ціною, яка визначається за згодою сторін, а за відсутності такої згоди - відомим незалежним експертом, призначеним іпотекодержателем; або (b) передача права власності на предмет іпотеки іпотекодавцем іпотекодержателеві для задоволення і погашення забезпечених вимог. В цьому випадку і якщо чинне законодавство не встановлює вимоги про інше, подання іпотекодержателем цього договору до компетентних органів для оформлення права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки буде вважатися вибором іпотекодержателем порядку звернення стягнення, передбаченого цією статтею 6.4. (b). Іпотекодержатель письмово повідомляє іпотекодавця про порядок задоволення забезпечених вимог із вартості предмета іпотеки, обраний іпотекодержателем. Визначений іпотекодержателем порядок реалізовується у максимальній мірі, прямо не забороненій законодавством України. Сторони цим прямо погоджуються, що пункти (а) і (b) цієї статті 6.4. становлять домовленість сторін - застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, згідно статті 36 Закону України „Про іпотеку" від 05.06.2003 р., із змінами, та що не потребується іншого документу, що підтверджує таку угоду.

Тобто, сторони Іпотечного договору у п. 6.4. ст. 6. визначили можливість звернення стягнення на предмет іпотеки (земельна ділянка: площа - 42, 2642 га. Власник - СТОВ „Юнайтед Гроуверс". Підстава права власності - Державний Акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 691513, від 01.11.2006 р., виданий на підставі рішення десятої позачергової сесії 05 скликання Рожнівської сільської ради від 30.10.2006 р. № 208, зареєстрований Рожнівською сільською радою в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 25. Кадастровий номер: № :05:001:0016. Місце розташування об'єкта - Україна, Київська область, Броварський район, Рожнівська сільська рада) шляхом позасудового врегулювання.

Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 29.04.2014 року у справі №10/110-12/14, аналіз п. 6.4. ст. 6 іпотечного договору дає підстави для висновку, що іпотекодержатель та іпотекодавець уклали договір про перехід права власності на земельну ділянку від відповідача до позивача у разі невиконання умов договору позики третьою особою або в разі порушення справи про банкрутство відповідача.

При вирішенні спору у даній справі суд враховує зазначені висновки Верховного Суду України.

Як встановлено судом, ухвалою господарського суду Київської області від 11.09.2012 року порушено провадження у справі №Б24/081-12 про банкрутство сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ГРОУВЕРС".

На підставі викладеного вище, у зв'язку з неналежним виконанням Третьою особою 1 зобов'язань за Договором позики та порушення провадження у справі №Б24/081-12 про банкрутство сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ГРОУВЕРС", суд приходить до висновку про те, що у Позивача виникло право на задоволення вимог за Договором позики шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (земельна ділянка: площа - 42, 2642 га. Власник - СТОВ „Юнайтед Гроуверс". Підстава права власності - Державний Акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 691513, від 01.11.2006 р., виданий на підставі рішення десятої позачергової сесії 05 скликання Рожнівської сільської ради від 30.10.2006 р. № 208, зареєстрований Рожнівською сільською радою в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 25. Кадастровий номер: № :05:001:0016. Місце розташування об'єкта - Україна, Київська область, Броварський район, Рожнівська сільська рада).

Згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» в ред., що набрала чинності 12.05.2006 року, іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Таким чином, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» в ред., що набрала чинності 12.05.2006 року, прямо визначено, що правовою підставою для реєстрації права власності на майно, що є предметом іпотеки є договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, тобто, договір за умовами якого іпотекодавець передає, а іпотекодержатель приймає у власність майно, що є предметом іпотеки, в рахунок задоволення вимог іпотекодержателя за основним зобов'язанням, є окремим правочином, який вчиняється за волевиявленням іпотекодержателя та іпотекодавця.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що примусове стягнення предмету іпотеки можливе лише на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, натомість, добровільні дії як іпотекодавця, так і іпотекодержателя, наслідком яких буде зміна власника обтяженого іпотекою майна, можливі на підставі договору про позасудове врегулювання спору, який буде належним чином виконаний обома сторонами.

Таким чином, відповідно до положень Закону України «Про іпотеку» в ред., що набрала чинності 12.05.2006 року, передача права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя в рахунок виконання основного зобов'язання у позасудовому порядку можлива лише на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, але ніяк не на підставі застереження в іпотечному договорі. Таке застереження може тільки визначати умови договору про задоволення вимог іпотекодержателя та спосіб задоволення вимог іпотекодержателя.

Аналогічної правової позиції також дотримується Вищий господарський суд України у постанові від 03.06.2010 року у справі № 11/2268.

Отже, у Позивача, згідно положень ст. 36 Закону України «Про іпотеку» та п. 6.4. ст. 6 Іпотечного договору, виникло право на набути право власності на спірну земельну ділянку в рахунок задоволення вимог за Договором позики шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя у разі добровільної передачі майна Відповідачем шляхом вчинення окремого правочину.

Детально дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що в матеріалах справи наявна копія заяви Кучми Ю.М. від 25.03.2008 року, яка діяла від імені Аїсі Кепітал Лімітед, адресована приватному нотаріусу Броварського районного нотаріального округу Колейчику В.В., у якій Кучми Ю.М. просила передати сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ГРОУВЕРС" заяву наступного змісту: «В порядку, визначеному статтею 6.4. договору іпотеки, укладеного сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ГРОУВЕРС" (далі - Іпотекодавець) та Аїсі Кепітал Лімітед (далі - Іпотекодержатель) 16 червня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. 16 червня 2007 року повідомляємо Вас про наступне: (1) оскільки станом на 14 березня 2008 року Компанією "Ай-ЕФ-ОУ СВІС Джі-Ем-Бі-Ейч" (IFO SWISS GMBH) (далі - Боржник) не виконано зобов'язання щодо повернення суми позики в розмірі 10 000 000,00 доларів США, та процентів за ставкою Libor, укладеного боржником та іпотекодержателем 14 червня 2007 року (далі - Договір позики). що є подією дефолту відповідно до статті 6.2. Договору іпотеки та статті 7.1. Договору позики. (2) оскільки, 27 грудня 2007 року, в порядку, визначеному статтею 6.3. Договору іпотеки та на виконання вимоги статті 35 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержателем на адресу Боржника та Іпотекодавця було направлено повідомлення про дефолту із зазначенням про настання події дефолту (порушення договору іпотеки та договору позики) протягом тридцяти днів. (3) оскільки Боржник і Іпотекодавець повідомлені про намір Іпотекодержателя в разі не усунення події дефолту в тридцятий день строк задовольнити забезпечені договором іпотеки вимоги Іпотекодержателя шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, яким відповідно до статті 3 Договору іпотеки є земельна ділянка загальною площею 42,2642 гектари, кадастровий №:05:001:0016, яка належить Іпотекодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №691513 від 1 листопада 2006 року. (4) оскільки Боржник своїм листом від 22 січня 2008 року повідомив про неможливість усунення події дефолту у строк, наданий відповідно до статті 35 Закону України «Про іпотеку» та статті 6.3. Договору іпотеки і станом на 14 березня 2008 року подію дефолту Боржником і Іпотекодавцем не було усунуто, зважаючи на вищезазначене, Іпотекодержатель цим повідомляє про задоволення забезпечених вимог за договором іпотеки шляхом передачі права власності на предмет іпотеки Іпотекодержателю на підставі статті 6.4 (б) Договору іпотеки. В разі усунення події дефолту, а саме сплати позики та процентів на рахунок позикодавця, як цей термін визначено в статті 1 Договору позики, просимо надіслати оригінали відповідних платіжних документів, засвідчених печатками банку платника на адресу нотаріуса, яким передано це повідомлення, не пізніше 31 березня 2008 року. Всі терміни, зазначені в цьому повідомленні з великої літери використані в значенні, наданому їм в Договорі іпотеки, якщо інше їх значення не визначено в цьому повідомленні».

Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва від 26.03.2008 року реєстровий №842, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В., 25.03.2008 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. передано вищезазначену заяву Аїсі Кепітал Лімітед сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ГРОУВЕРС".

Відповідно до листа приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчика В.В. від 31.03.2009 року №10/01-14, за період з 04.04.2008 року по 31.03.2009 року ніяких заяв та повідомлень щодо іпотечного договору, посвідченого мною 16.06.2007 року від СТОВ "ЮНАЙТЕД ГРОУВЕРС" на адрес приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. не надходило.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що Позивач виявив намір щодо задоволення своїх вимог за Договором позики шляхом звернення стягнення на земельну ділянку площею 42,2642 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, Рожнівська сільська рада, кадастровий номер: № :05:001:0016, та визначив порядок позасудового врегулювання питання щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на таке майно.

Детально дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази того, що Відповідач, які іпотекодавець, прийняв пропозицію Позивача про позасудове врегулювання питання щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 42,2642 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, Рожнівська сільська рада, кадастровий номер: № :05:001:0016, та надав свою згоду на укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя та передачу у власність Позивачу вказаної земельної ділянки. Зазначене також підтверджується Позивачем та Відповідачем, зокрема, Позивач зазначає, що Відповідач не передав земельну ділянку за актом приймання-передачі та не вчинив інших дій для передачі земельної ділянки для задоволення пред'явлених вимог Позивача.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що Позивач та Відповідач у позасудовому порядку не врегулювали питання щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та Відповідач добровільно не передав Позивачу земельну ділянку площею 42,2642 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, Рожнівська сільська рада, кадастровий номер: № :05:001:0016.

Таким чином, твердження Позивача про те, що він, у порядку встановленому п. «b» п. 6.4. Іпотечного договору, задовольнив свої вимоги щодо погашення позики за Договором позики шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором шляхом визнання права власності за Позивачем на земельну ділянку площею 42,2642 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, Рожнівська сільська рада, кадастровий номер: № :05:001:0016 на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса.

Заперечуючи проти позовних вимог Відповідач вказує, що Третя особа 1 припинила господарську діяльність та була ліквідована, у зв'язку з чим основне зобов'язання Третьої особи 1 перед Позивачем та зобов'язання Відповідача перед Позивачем припинено на підставі ч. 1 ст. 593 Цивільного кодексу України та ст. 17 Закону України «Про іпотеку».

З вказаними доводами Відповідача суд не погоджується на підставі наступного.

Статтею 609 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Як встановлено судом, в матеріалах справи наявна копія витягу з торгового реєстру кантону Берн, переклад якого здійснено з німецької мови на українську мову перекладачем Савчук Л.І., підпис якої засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Архіповою П.І.

Згідно вказаного витягу з Торгового реєстру кантону Берн, 02.09.2011 року до торгового реєстру внесено запис про ліквідацію Компанії "Ай-ЕФ-ОУ СВІС Джі-Ем-Бі-Ейч" (IFO SWISS GMBH); товариство ліквідовано згідно із ст. 155 Положення про Торговий реєстр в порядку виконання службових обов'язків, оскільки товариство не здійснює жодної діяльності, не має активів, які можна було б оцінити, та не заявило про своє бажання продовжити реєстрацію протягом встановленого строку.

У вказаному витязі наведено положення ст. 155 Положення про Торговий реєстр (Додаткові і обов'язкові положення до Господарського кодексу), згідно якої, якщо суб'єкт господарювання припинив свою діяльність і не володіє жодними активами на продаж, Служба торгового реєстру направляє до вищого керівного або адміністративного органу звернення або повідомлення про ліквідацію суб'єкта господарювання впродовж 30 днів, яке набуває чинності з моменту внесення запису. Якщо впродовж 30 днів з моменту останньої публікації повідомлення про ліквідацію не було заявлено жодних інтересів щодо збереження чинності запису, Служба торгового реєстру анулює запис про суб'єкт господарювання в Торговому реєстрі. Якщо будуть заявлені інтереси щодо збереження чинності запису, Служба торгового реєстру передає справу до суду для прийняття рішення.

На підставі викладеного вище, а також беручи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні докази ліквідації Компанії "Ай-ЕФ-ОУ СВІС Джі-Ем-Бі-Ейч" (IFO SWISS GMBH) у судовому порядку шляхом проведення процедури банкрутства, зважаючи на те, що запис про Компанію "Ай-ЕФ-ОУ СВІС Джі-Ем-Бі-Ейч" (IFO SWISS GMBH) анульовано, а Компанію "Ай-ЕФ-ОУ СВІС Джі-Ем-Бі-Ейч" (IFO SWISS GMBH) ліквідовано на підставі ст. 155 Положення про Торговий реєстр у зв'язку з тим, що остання не здійснює жодної діяльності, не має активів, які можна було б оцінити, та не заявила про своє бажання продовжити реєстрацію протягом встановленого строку, суд приходить до висновку про те, що анулювання запису про Компанію "Ай-ЕФ-ОУ СВІС Джі-Ем-Бі-Ейч" (IFO SWISS GMBH) в Торговому реєстрі кантону Берн не є підставою для припинення зобов'язань Третьої особи 1 перед Позивачем та припинення іпотеки.

Як вже було зазначено судом, обґрунтовуючи позов, Позивач посилається на положення ст. 392 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто, положення ст. 392 Цивільного кодексу України закріплюють право виключно власника майна на звернення до суду з позовом про визнання права власності у випадку якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При виборі вказаної правової позиції судом враховано висновки Верховного Суду України, викладені в ухвалі від 29 вересня 2010 року у справі № 6-6440св10.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 1 ст. 316 Цивільного кодексу України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

З огляду на наведене, право власності на земельну ділянку виникає у особи з моменту державної реєстрації цього права.

Детально дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні докази реєстрації за Позивачем права власності на земельні ділянки загальною площею 42,2642 га, що розташовані за адресою: Київська область, Броварський район, Рожнівська сільська рада, в межах просторових координат земельної ділянки площею 42,2642 га з кадастровим номером :05:001:0016, що була передана в іпотеку відповідно до іпотечного договору від 16.06.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. за реєстровим номером №2406.

Разом з тим, при вирішенні спору у справі судом беруться до уваги висновки Верховного Суду України, викладені в постанові від 23.12.2014 року у справі № 3-191г14, у якій Верховний Суд України зазначив наступне.

«За змістом ст. 392 Цивільного кодексу України позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів.

Передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

Застосування позову про визнання права власності можливе лише за умови, що особи, які не визнають, заперечують та/або оспорюють право власності, не перебувають із власником у зобов'язальних відносинах.

Права, у тому числі право власності осіб, які перебувають у зобов'язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов'язального права.».

За таких обставин, враховуючи недоведеність Позивачем за допомогою належних та допустимих доказів наявності у нього права власності на земельні ділянки загальною площею 42,2642 га, що розташовані за адресою: Київська область, Броварський район, Рожнівська сільська рада, в межах просторових координат земельної ділянки площею 42,2642 га з кадастровим номером :05:001:0016, що була передана в іпотеку відповідно до іпотечного договору від 16.06.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. за реєстровим номером №2406, суд дійшов висновку про те, що станом на поточну дату у Позивача відсутнє право на пред'явлення позову про визнання права власності на вказану земельну ділянку на підставі ст. 392 Цивільного кодексу України.

Таким чином, враховуючи відсутність в матеріалах справи належних доказів набуття Позивачем права власності на земельні ділянки загальною площею 42,2642 га, що розташовані за адресою: Київська область, Броварський район, Рожнівська сільська рада, в межах просторових координат земельної ділянки площею 42,2642 га з кадастровим номером :05:001:0016, та реєстрації такого права у встановленому порядку, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог Позивача, в зв'язку з чим суд відмовляє в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Господарський процесуальний кодекс України у ст. 36 встановлює, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що копії документів, які знаходяться в матеріалах справи та надавались суду учасниками судового процесу в якості доказів, є належними та допустимими письмовими доказами, які стосуються предмету спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Поряд з цим, Позивач у позовній заяві просить суд покласти судові витрати на Відповідача.

Абзацом 3 ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, у зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, суд, на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладає на Позивача судові витрати у вигляді судового збору у сумі 64 380,00 грн. (шістдесят чотири тисячі триста вісімдесят гривень 00 коп.) за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 30, 32, 33, 38, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Компанії "ЕС-СІ СЕКЮР КЕПІТАЛ ЛІМІТЕД" (SC SECURE CAPITAL LIMITED/AISI CAPITAL LIMITED) до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ГРОУВЕРС" про визнання права власності, - відмовити.

2. Господарські витрати Компанії "ЕС-СІ СЕКЮР КЕПІТАЛ ЛІМІТЕД" (SC SECURE CAPITAL LIMITED/AISI CAPITAL LIMITED) у вигляді судового збору в сумі 64 380,00 грн. (шістдесят чотири тисячі триста вісімдесят гривень 00 коп.) покласти на Компанію "ЕС-СІ СЕКЮР КЕПІТАЛ ЛІМІТЕД" (SC SECURE CAPITAL LIMITED/AISI CAPITAL LIMITED).

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя П.Ф. Скутельник

Повний текст рішення складено та підписано 24 квітня 2015 року