ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року Справа № Б3/269-10
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Панової І.Ю.
суддів:Білошкап О.В.,
Запорощенка М.- доповідач
розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "КИЇВ"
на ухвалуГосподарського суду Київської області від 09.12.2014
та постановуКиївського апеляційного господарського суду від 04.02.2015
у справі№Б3/269-10 господарського суду Київської області
за заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Техбудлізинг" Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ-Інвест" Товариства з обмеженою відповідальністю "Центробуд-Трейд"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційні системи"
провизнання банкрутом
за участю представників сторін:
від кредиторів:не з'явилися
від боржника:Бойко А.І., арбітражний керуючий-ліквідатор
від скаржника:Пінчук Ю.А., за довіреністю

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.12.2014 у справі № Б3/269-10 у задоволенні заяви ПАТ "АКБ "Київ" про визнання недійсними торгів було відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.02.2015 апеляційну скаргу ПАТ "АКБ "Київ" залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Київської області від 09.12.2015 у справі № Б3/269-10 - без змін.

Не погодившись з ухвалою господарського суду Київської області від 09.12.2014 та постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.02.2015 у справі №Б3/269-10, Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний банк "КИЇВ" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою про їх скасування, з вимогою прийняти нове рішення, яким визнати недійсними та скасувати результати аукціону від 16.06.2014 по лотам №1, №2, №3. Визнати незаконними дії ліквідатора Бойка Андрія Ілліча по включенню до складу ліквідаційної маси ТОВ "Інвестиційні системи:

- дебіторської заборгованості ТОВ "Перша українська Індустріально-Інвестиційна компанія" в сумі 211 121,00грн., що виникла на підставі Договору №3 пайової участі у фінансуванні будівництва житлового будинку від 27.10.2006;

- дебіторської заборгованості ТОВ "Перша українська Індустріально-Інвестиційна компанія" в сумі 330 620грн., що виникла на підставі Договору №2 пайової участі у фінансуванні будівництва житлового будинку від 27.10.2006;

- дебіторської заборгованості ТОВ "Перша українська Індустріально-Інвестиційна компанія" в сумі 661 972,00грн., що виникла на підставі Договору №1 пайової участі у фінансуванні будівництва житлового будинку від 27.10.2006.

В обґрунтування заявлених вимог, скаржник посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права. При цьому, скаржник посилається на те, що оскаржені судові акти прийняті без належного дослідження заявлених Банком обставин.

Арбітражний керуючий - ліквідатор Бойко А.І. у відзиві на касаційну скаргу та особисто в судовому засіданні, проти вимог та доводів скаржника заперечує, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Просить касаційну скаргу залишити без задоволення, оскаржені судові акти - без змін.

В призначене судове засідання представники кредиторів не з'явилися, поважних причин нез'явлення суду не повідомлено. Про час та дату судового засідання всі учасники судового процесу були сповіщені належним чином.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Київської області від 30.12.2010 порушено провадження у даній справі, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів

Ухвалою підготовчого засідання від 09.02.2011 визнано кредиторами боржника у даній справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Техбудлізинг" з вимогами в сумі 51984,00 грн., Товариство з обмеженою відповідальністю "Світ-Інвест" з вимогами в сумі 205907,42 грн. та Товариство з обмеженою відповідальністю "Центробуд-трейд" з вимогами в сумі 23769,00 грн., введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено у справі розпорядника майна - арбітражного керуючого Бойка Андрія Ілліча.

Ухвалою попереднього засідання господарського суду Київської області від 02.11.2011 затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Інвестиційні системи" в сумі 37830354,58 грн., а саме: ТОВ "Світ-Інвест" на загальну суму 414726,51 грн., ТОВ "Центробуд-Трейд" на загальну суму 252752,71 грн., ПАТ "АКБ "Київ" на загальну суму 17405311,20 грн., ТОВ "ЛК "Техбудлізинг" на загальну суму 2614610,19 грн., ТОВ"Систем-Інвест" на загальну суму 1894105,48 грн., ТОВ "Регіон-Інвест" на загальну суму 71280,37 грн., ТОВ "Інвестгарант" на загальну суму 1502946,92 грн., ТОВ "Роммакс" на загальну суму 1564278,68 грн., ТОВ "Капіталоінвест" на загальну суму 571080,62 грн., ТОВ "Престижінвест" на загальну суму 10708819,00 грн., ТОВ "Експоінвест" на загальну суму 63542,79 грн., ТОВ "Інвестлайн" на загальну суму 710002,25 грн., ОСОБА_6 на загальну суму 36389,56 грн. та ОСОБА_7 на загальну суму 20508,30 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2012 апеляційну скаргу ПАТ "АКБ "Київ" задоволено, ухвалу попереднього засідання господарського суду Київської області від 02.11.2011 скасовано частково, а саме: абз. 5. п. 2 резолютивної частини оскаржуваної ухвали викладено у наступній редакції: "ПАТ"АКБ "Київ" на загальну суму 28301978,39 грн., з яких 13259936,00 грн. (1 черга), 13403045,90 грн. (4 черга) та 1638996,49 грн. (6 черга).

Постановою господарського суду Київської області від 16.10.2012 ТОВ "Інвестиційні системи" визнано банкрутом та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Бойка А.І.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.02.2013 визнано ПАТ "Акціонерний комерційний банк "Київ" поточним кредитором ТОВ "Інвестиційні системи" з грошовими вимогами у розмірі 6774572,96 грн., з яких: 6773499,96 грн. підлягають задоволенню у четверту чергу та 1073,00 грн. - у першу чергу, визнано Київський міський центр зайнятості поточним кредитором ТОВ "Інвестиційні системи" з грошовими вимогами у розмірі 425,68 грн., які підлягають задоволенню у четверту чергу.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.02.2014 клопотання ліквідатора ТОВ "Інвестиційні системи" про визнання організатора аукціону - ТОВ "Акцепт Груп" учасником провадження у даній справі про банкрутство задоволено, визнано організатора аукціону - ТОВ "Акцепт Груп" учасником провадження у даній справі про банкрутство та вирішено інші процесуальні питання.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.03.2014 клопотання ліквідатора банкрута задоволено, скасовано арешти, накладені на майно ТОВ "Інвестиційні системи" чи інші обмеження щодо розпорядження його майном.

21.10.2014 ліквідатором ТОВ "Інвестиційні системи" подано на затвердження до суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута.

19.11.2014 ПАТ "АКБ "Київ" звернувся до господарського суду з заявою про визнання недійсними торгів, якою останній просить суд визнати дії ліквідатора незаконними, визнати недійсними та скасувати результати аукціону, проведеного ТОВ "Акцепт Груп" 16.06.2014 з продажу майна ТОВ "Інвестиційні системи" та визнати недійсними відповідні договори купівлі-продажу, судовий збір сплачений ПАТ "АКБ "Київ" відшкодувати за рахунок ліквідатора банкрута - Бойка А.І.

02.12.2014 ПАТ "АКБ "Київ" подано заяву про уточнення до заяви про визнання недійсними торгів, якою останній просить визнати незаконними дії ліквідатора банкрута по включенню до складу ліквідаційної маси ТОВ "Інвестиційні системи" дебіторської заборгованості ТОВ "Перша українська Індустріально-Інвестиційна Компанія", визнати недійсними та скасувати результати аукціону з продажу вказаної дебіторської заборгованості.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.12.2014 у справі № Б3/269-10 у задоволенні заяви ПАТ "АКБ "Київ" про визнання недійсними торгів було відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.02.2015 апеляційну скаргу ПАТ "АКБ "Київ" залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Київської області від 09.12.2015 у справі № Б3/269-10 - без змін.

Приймаючи оскаржені судові акти, суди попередніх інстанцій виходили з того, що твердження Банку про те, що спірні майнові права на нежитлові приміщення не були оцінені та реалізовані в ході ліквідаційної процедури та, те що ліквідатором завдано значної матеріальної шкоди ПАТ "АКБ "Київ" шляхом прихованого відчуження заставного майна банку, спростовуються матеріалами справи. Також, судами встановлено, що матеріали справи містять підтвердження того, що підстави зниження ціни під час здійснення продажу відповідного майна банкрута на спірному аукціоні, належним чином обґрунтовано відсутністю поданих заявок на участь у першому та повторному аукціонах, чим і було обумовлене зниження ціни продажу об'єктів при оголошенні проведення кожного наступного аукціону. Зниження початкової вартості відповідного майна банкрута на другому повторному аукціоні, що відбувся 16.06.2014, відбулось доти, доки не виявився бажаючий укласти договір, що відповідає вимогам Закону щодо продажу майна в ліквідаційній процедурі.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій з оглядом на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється ГПК у випадках, коли його норми безпосередньо визначають правила даного провадження (статті 2, 4-1, 12 та 15) або мають універсальний характер для будь-якої стадії судового процесу , або процесуальної дії (статті, вміщені в розділах I, V, VI, VII, XII, XIII), з урахуванням встановлених Законом особливостей.

Відповідно до частини 2 ст. 41 ГПК України провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон), норми якого, як спеціальні норми права, превалюють у застосуванні над загальними нормами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 11 Розділу X "ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" положення Закону про банкрутство застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Згідно із частиною 4 статті 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує.

Частинами 1, 2 статті 43 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів. Під час продажу майна банкрута на аукціоні вартість майна, що визначається ліквідатором, є початковою вартістю.

Згідно з частиною 1 статті 49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів.

Порядок проведення аукціонів та зниження початкової вартості майна, що продається на аукціоні, визначений Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Статтями 65, 66 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що вперше аукціон проводиться без можливості зниження початкової вартості, якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону. У разі закінчення аукціону без визначення переможця проводиться повторний аукціон зі зниженням початкової вартості на 20 відсотків та з можливістю подальшого зниження початкової вартості на самому аукціоні, але не нижче, ніж до граничної вартості, - 50 відсотків початкової вартості. При цьому, про наведене зазначається у відповідному оголошенні. Другий повторний аукціон проводиться зі зниженням початкової вартості на 20 відсотків від вартості першого повторного аукціону та за відсутності бажаючих укласти договір початкова вартість знижується на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір. Можливості проведення третього повторного аукціону Законом не передбачено.

Відповідно до частини 3 статті 55 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Отже, підставою для визнання результатів аукціону недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення аукціону, визначених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону.

Таким чином, до предмету доказування недійсності результатів аукціону входять встановлення обставин недотримання організатором аукціону вимог, які ставляться Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до його проведення, зокрема, щодо порядку оприлюднення оголошення про проведення аукціону певного змісту, письмового повідомлення про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником (статті 58, 59 Закону); допуску до участі в аукціоні (стаття 61 Закону); допуску до місця проведення аукціону (стаття 63 Закону); порядку проведення аукціону (статті 64-68 Закону).

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає необхідним вказати, що, як це вірно встановлено судами попередніх інстанцій, підготовка, проведення аукціону та оформлення кінцевих результатів аукціону здійснені у відповідності до норм чинного законодавства, з дотриманням норм Закону, що регулюють означені питання.

При цьому, порушень, які входять до предмету доказування недійсності результатів аукціону, скаржником не наведено, висновків судів попередніх інстанцій не спростовано. Доводи, що наведені в касаційній скарзі, більш направленні на оскарження дій ліквідатора, щодо формування ліквідаційної маси. Крім того, матеріали справи не містять в собі доказів оскарження Банком судових актів, прийнятих в межах підготовки до проведення аукціону.

Також, слід вказати, що повноваження ліквідатора банкрута та організатора аукціону відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не є тотожними. Тому дії ліквідатора при здійсненні ним своїх повноважень щодо формування ліквідаційної маси, оцінки майна банкрута, вчинені до призначення і проведення аукціону з продажу майна, не стосуються правил проведення аукціону, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання результатів аукціону недійсними.

Відповідно до ст.1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

У касаційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Проте, Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний банк "КИЇВ" в касаційній скарзі не наводить жодної норми матеріального чи процесуального права, які, на його думку, порушені чи не враховані судами першої та апеляційної інстанцій.

При цьому, доводи заявника касаційної скарги фактично стосуються переоцінки доказів у справі, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що судами попередніх інстанцій у повному обсязі з'ясовано всі обставини справи, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для скасування ухвалу суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції відсутні.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України.

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "КИЇВ" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Київської області від 09.12.2014 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.02.2015 у справі №Б3/269-10 залишити без змін.

Головуючий суддя:І.Ю. Панова
Судді: О.В. Білошкап
М.Д. Запорощенко