ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2015 року Справа № 904/10152/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Крутовських В. І., Дмитренко Г.К.

при секретарі судового засідання: Валяр М.Г.

представники сторін:

від позивача: Груднистий А.В. представник, довіреність № 808/12-1683 від 22.12.14;

від відповідача: Притула Я.М. представник, довіреність № ББУ/ПУ44/ВП/15 від 20.02.15;

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2015 року у справі № 904/10152/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Берінг", м. Дніпропетровськ

до публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград

про стягнення 406 525,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад рішення місцевого господарського суду:

Рішенням господарського суду від 23.02.2015 року по справі № 904/10152/14 позов товариства з обмеженою відповідальністю "Берінг" до публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павдоградвугілля" задоволено. Стягнуто з публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павдоградвугілля" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Берінг" 406 525,56 грн. основного боргу, 8130,51 грн. судового збору. Приймаючи рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що строк оплати за поставлену продукцію настав , а відповідач розрахувався за неї частково.

Підстави з яких порушено питання про перегляд рішення:

Не погодившись з рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2015 року по справі № 904/10152/14 публічне акціонерне товариство "ДТЕК Павдоградвугілля" подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а саме відсутність доказів передачі позивачем всіх документів, передбачених умовами Договору, які належним чином підтверджують факт поставки продукції та рахунків фактури, які є підставою для оплати продукції.

Доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Берінг" надало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2015 року у справі № 904/10152/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У відзиві позивач зазначає, що жодних претензій, щодо відсутності (неповного, несвоєчасного) надання документів на продукцію, передбачених п.4.3 ст.4 Договору від відповідача не надходило; питання про відмову від договору та повернення продукції або прийняття її на зберігання не ставилося, що свідчить про приймання продукції і супроводжувальних документів у відповідності до вимог Договору.

Обставини справи, встановлені апеляційною інстанцією:

08.12.2013 товариство з обмеженою відповідальністю "БЕРІНГ" (Позивач, Постачальник) та

публічне акціонерне товариство "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (Відповідач, Покупець) уклали договір поставки №13-16/433-КП (надалі - Договір) (а.с.12-15) , відповідно до умов якого Постачальник зобов'язався поставити у власність Покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення (в подальшому - Продукція), в асортименті, кількості, в строки, за ціною та якісними характеристиками, погодженими Сторонами в даному Договорі і Специфікаціях, які є невід'ємною частиною даного Договору (п.1.1. Договору).

Відповідно до п.п.5.2., 5.3. Договору, ціни на Продукцію, що поставляється Постачальником, встановлюються Сторонами у відповідних Специфікаціях до даного Договору. Розрахунки за Продукцію, що поставляється Постачальником по даному Договору, здійснюються Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника на 60 (шестидесятий) календарний день з моменту поставки відповідної партії Продукції. У випадку, якщо строк оплати приходиться на вихідний/неплатіжний день, оплата здійснюється на наступний банківський день.

Позивач здійснив поставку Відповідачу Продукції по видаткових накладних №292 від 23.07.2014 (а.с. 30), №293 від 25.07.2014 (а.с. 43), №294 від 25.07.2014 (а.с. 31), №303 від 28.07.2014 (а.с.32), №306 від 29.07.2014 (а.с. 50), №323 від 15.08.2014 (а.с. 72), №309 від 22.08.2014 (а.с. 57), №310 від 22.08.2014 (а.с. 58), №311 від 22.08.2014 (а.с. 59), №327 від 22.08.2014 (а.с. 60), №325 від 22.08.2014 (а.с.75) загальною вартістю 450 044,16 грн. з ПДВ. Отримання Продукції відбувалося уповноваженими представниками відповідача підтверджується за довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей №219088 від 04.07.2014 та №219358 від 04.08.2014 про що свідчать їхні підписи в вищезазначених видаткових накладних та товарно-транспортних накладних.

Станом на 20.04.2015 року відповідач повністю здійснив розрахунки з позивачем за поставлену продукцію, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача згідно платіжних доручень (а.с. 131-132).

Мотиви яких суд апеляційної інстанції виходив при прийнятті постанови:

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Таким чином, відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі Договору поставки товару, є господарськими зобов'язаннями, а згідно з приписами статей 193 ГК України, 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно листа Вищого господарського суду "Про практику застосування Вищим господарським судом України при розгляді справ окремих норм матеріального права" від 17.07.2012 року № 01-06/928/2012 підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідно до статті 666 Цивільного кодексу України, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має

право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Відповідач не надав доказів на підтвердження його звернень до позивача щодо надання документів, зазначених у п.4.3 Договору та встановлення строків на їх передання.

За таких обставин, факт отримання товару Відповідачем і накладні на Товар (товарно-транспортні, видаткові, податкові накладні), надані Позивачем на підтвердження своїх вимог, є самостійними підставами для виникнення обов'язку у Відповідача здійснити розрахунки за отриманий Товар. Зазначена правова позиція викладена листі Вищого господарського суду "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 29.04.2013 р. № 01-06/767/2013 та в постанові Вищого господарського суду України від 20.09.2012 р. № 12/5026/556/2012.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об'єктивно зв'ясував всі обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.103 ГПК України є підставою для залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а скарги без задоволення.

Клопотання відповідача щодо скасування рішення місцевого господарського суду і припинення провадження у справі в зв'язку із відсутністю предмету позову не підлягає задоволенню, оскільки колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, а перерахування заборгованості відбулося після винесення рішення.

На підставі викладеного та , керуючись ст.ст. 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2015 року у справі № 904/10152/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Повний текст постанови складений: 27.04.2015 року.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя В.І. Крутовських

Суддя Г.К. Дмитренко