ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" квітня 2015 р.Справа № 924/1689/13

Господарський суд Хмельницької області у колегіальному складі суддів: Муха М.Є. головуючий, Виноградова В.В., Кочергіна В.О. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з повною відповідальністю "Галицький Ломбард" м. Хмельницький

до Приватного акціонерного товариства "Стожари" м. Хмельницький

до Виконавчого комітету Хмельницької міської ради м. Хмельницький

до Хмельницької міської ради м. Хмельницький

про визнання недійсним в частині державного акту на право постійного користування землею та розпорядження Хмельницької міської адміністрації

Представники сторін:

позивача: Яцишин О.В. - директор, Вагін Д.С. за довіреністю від 13.01.14р. (в судовому засіданні 31.03.2015р.)

відповідача 1: Краєвський В.М. за довіреністю №1 від 14.01.15р.

Олійник Г.М. за договором №2 від 14.01.15р.

відповідача 2: Крамар А.В. за довіреністю № 02-15-1528 від 24.11.14р.

відповідача 3: Крамар А.В. за довіреністю № 02-15-1527 від 24.11.14р.

Рішення виноситься 20.04.15р. після оголошеної в судовому засіданні 31.03.15р. перерви.

В судовому засіданні відповідно до ч.2 ст.85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся із позовом до суду в якому із врахуванням заяви про зміну предмету позову, яка судом задоволена частково, просить визнати недійсним розпорядження Хмельницької міської адміністрації від 14.06.1994 року №1575 "Про відведення в користування земельних ділянок підприємствам, організаціям та установам" в частині відведення Хмельницькій виробничо-комерційній фірмі "Стожари" (Приватне акціонерне товариство "Стожари") під ресторан "Україна" по вул. Котовського (Проскурівського підпілля), 73 в постійне користування частини (в частині) земельної ділянки площею 0,01г та в частині визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею від 21.12.1995 року р/н ХМ №247, виданого Хмельницькому відкритому акціонерному товариству "Стожари" (Приватне акціонерне товариство "Стожари") вул. Котовського, 73 Хмельницькою міською адміністрацією в частині внесених до нього змін (щодо частини земельної ділянки площею 0,01га) - а саме змін в землекористуванні номер на плані -1, площа 0,01га, вчинених 15.09.2000р.

Представник позивача в судове засідання не з'явився.

Відповідач 1 у письмовій позиції з приводу заявленого позову та його представник в судовому засіданні проти позову заперечують та вважають, що саме позивач є особою, яка в порушення договору № 170-08 від 03.11.2008р., норм чинного законодавства здійснила самовільне захоплення як земель комунальної власності так і земельної ділянки загальною площею 0,0022 га ПАТ "Стожари". Підтвердженням цього є як повідомляють, лист Держсільгоспінспекції в Хмельницькій області № 4/1-71 від 11.01.14р., акт обстеження земельної ділянки, акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства та притягнення директора підприємства позивача до адміністративної відповідальності за ст.53-1 і нарахування шкоди за самовільне зайняття земельної ділянки. У позові просять відмовити.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні та відповідач у відзиві на позов проти позовних вимог заперечують та зазначають, що відповідачем по даній справі позивач вказує виконавчий комітет Хмельницької міської ради, хоча просить суд визнати недійсним розпорядження Хмельницької міської адміністрації та державний акт на право постійного користування. Зауважують, що оскільки виконавчий комітет Хмельницької ради спірного розпорядження від 14.06.1994р. № 1575 не приймав, у даній справі він є неналежним відповідачем.

Звертають увагу суду, що згідно розпорядження міської адміністрації від 14.06.1994р. № 1575 ВАТ "Стожари" було надано в постійне користування земельну ділянку 0,16 га під ресторан "Україна" по вул. Котовського, 71 (тепер вул. Проскурівського підпілля, 71). На підставі вищевказаного розпорядження було видано Державний акт на право постійного користування від 21.12.1995 року, реєстраційний номер ХМ № 247.

Зауважують, що розпорядження від 14.06.1994р. № 1575 прийнято в межах, у спосіб та у відповідності з вимогами чинного законодавства України. Згідно ст. 3, 19 Земельного кодексу України від 18.12.1990р. (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) Ради народних депутатів в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх. Повноваження щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок місцеві Ради можуть передавати відповідно органам державної виконавчої влади або виконавчим органам місцевого самоврядування. Рішенням № 8 12-ї сесії Хмельницької міської ради народних депутатів від 21.07.1992р. надано право адміністрації Ради народних депутатів розглядати і приймати рішення в галузі регулювання земельних відносин в межах м. Хмельницького. Отже, вважають оскаржуване розпорядження прийнятим в межах компетенції виконавчого органу Хмельницької міської ради та відповідно до вимог діючого на той час законодавства.

Звертають увагу суду, що вказана обставина була встановлена рішенням господарського суду Хмельницької області від 01.07.2011р. та постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 17.04.2012р. по справі №10/5025/816/11. Вважають, що позивачем не наведено жодних доказів, які б підтверджували порушення розпорядженням Хмельницької міської адміністрації від 14.06.1994р. № 1575 прав ТПВ "Галицький Ломбард", який набув право власності на об'єкт нерухомості лише у 2007 році.

Щодо державного акта на право постійного користування від 21.12.1995р., реєстраційний номер ХМ № 247, зазнають, що з невідомих причин при видачі державного акта, в ньому помилково було вказано 0,15 га. З метою приведення його у відповідність з розпорядженням дана помилка була виправлена, про що в держаний акт були внесені зміни до плану зовнішніх меж землекористування та в графі "Зміни у землекористуванні". В Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі від 04.05.1999р., № 43, яка діяла на час видачі та внесення змін в акт на право постійного користування, чітко зазначено - п.3.9. - у разі будь-яких змін в розташуванні меж земельної ділянки або умов її передачі чи надання, які відбулися після видачі державного акту, ці зміни вносяться одночасно до обох примірників державного акта. Вказані зміни були внесені та посвідчені у відповідністю з вимогами вищевказаної інструкції. На сьогодні державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,16 га по вул. Проскурівського підпілля, 71 ВАТ "Стожари" є чинним і жодних підстав для визнання його недійсним немає. У позові просять відмовити.

В судовому засіданні 13.03.15р. представником позивача було подано заяву про призначення у справі судової експертизи та в судовому засіданні 31.03.15р. подано уточнення до даної заяви. У вказаних заявах позивач просить призначити у справі технічну експертизу документа на вирішення якої поставити наступні питання: 1) Чи виготовлений акт встановлення границь земельної ділянки датований 27.01.1994 року (у тому числі рукописний текст та відбитки печаток на документі) у той час яким він датований? У який період часу був виконаний вказаний документ? Чи виготовлені фрагменти документа у різний час? У якій послідовності виконувались реквізити даного документа (рукописний текст, підпис, відтиск печатки), чи накладаються відбитки печаток на підписи чи навпаки? 2) Чи виготовлений план землекористування ресторану "Україна" по вул. Котовського,73 у 1993-1994 роках. У який період часу був виконаний вказаний документ? Чи виготовлений план контурів землекористування ресторану "Україна" по вул. Котовського,73 у 1993-1994 роках. У який період часу був виконаний вказаний документ? 4) Чи вносились зміни до початкового змісту вищевказаних документів, якщо так то яким способом? 5) Чи не використано для виготовлення вказаних документів заздалегідь підготовлений бланк або частину якогось документа? Який зміст початкових записів, які були змінені? Проведення експертизи просить доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057 м. Київ, вул. Смоленська, 6).

Відповідач 1 в поданій суду письмовій позиції проти призначення експертизи заперечує та вказує, що позивачем не надано належних доказів дійсної потреби проведення технічної експертизи. Поряд із цим зазначає, що Хмельницька міська рада не заперечує дійсності матеріалів інвентаризації та проекту відведення земельної ділянки ресторану "Україна" по вул. Котовського, 73. Вважає, що сам вигляд матеріалів свідчить, що вони виготовлені у 1994 році. Повідомляє, що постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.12.14р. у справі №924/1037/14 встановлено той факт, що згідно Державного акту №ХМ 247 від 21.12.1995р. на право постійного користування землею, виданого ВАТ "Стожари" та розпорядження Хмельницької міської адміністрації від 14.06.1994р. №1575 ПрАТ "Стожари" є постійним землекористувачем земельної ділянки по вул. Проскурівського підпілля, 73 загальною площею 0,16 га. Крім того, наголошує, що позивачем не доведено факту порушення його прав відповідачами.

Представник відповідача 3 в судовому засіданні проти позовних та призначення технічної експертизи заперечував.

Оцінивши доводи позивача, з'ясувавши позиції сторін суд прийшов до висновку, що позивачем не наведено обґрунтованих підстав та доцільності проведення технічної експертизи документа, а тому в задоволенні заяви належить відмовити.

Розглядом матеріалів справи встановлено.

14.06.1994р. Хмельницькою міською Радою народних депутатів прийнято розпорядження № 1575 "Про відведення в користування земельних ділянок підприємствам, організаціям та установам" ресторану "Україна" (вул.Котовського,73) виділено земельну ділянку розміром 0,16га.

21.12.1995р. Хмельницькому відкритому акціонерному товариству "Стожари" видано державний акт серія І-ХМ № 001807 на право постійного користування земельною ділянкою в розмірі 0,15га, що знаходиться під приміщенням ресторану "Україна" та складськими приміщеннями.

19.04.2007р. між територіальною громадою м. Хмельницького в особі Хмельницької міської ради (продавець) та ТзПВ "Галицький ломбард" (покупець) укладено договір купівлі-продажу за яким позивачем було придбано окреме індивідуально визначене нежитлове приміщення загальною площею 64,6 кв.м, яке знаходиться за адресою м. Хмельницький, вул. Проскурівського підпілля, 71.

Відповідно до витягу №14923190 від 15.06.2007р. за ТзПВ "Галицький ломбард" зареєстровано право власності на окреме індивідуально визначене нежитлове приміщення загальною площею 64,6 кв.м, яке знаходиться за адресою м. Хмельницький, вул. Проскурівського підпілля, 71.

12.04.13р. ТзПВ "Галицький ломбард" видано свідоцтво про право власності на приміщення магазину, що знаходиться за адресою м. Хмельницький, вул. Проскурівського підпілля, 71 загальною площею 113,8 кв.м.

09.01.2014р. Державною інспекцією сільського господарства в Хмельницькій області було проведено перевірку дотримання ТзПВ "Галицький ломбард" вимог земельного законодавства за результатами якої складено акт №4/524. В результаті перевірки встановлено самовільне зайняття позивачем земельної ділянки загальною площею 0,0022 га по вул. Проскурівського підпілля, 73 м. Хмельницького.

По факту даного порушення складено протокол про адміністративне правопорушення від 09.10.14р. №000259 та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до листа Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів земельна ділянка ТПВ "Галицький ломбард" по вул. Проскурівського підпілля, 71 рішенням міської ради у власність, оренду та користування не надавалась.

Ухвалою суду від 16.05.14р. у справі було призначено судову комплексну будівельно - технічну та земельну експертизу, проведення якої доручено Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експертиз було поставлено наступні питання: "Чи відповідає земельна ділянка надана ПАТ "Стожари" Розпорядженням Хмельницької міської адміністрації від 14.06.1994р. № 1575 та оформлена актом на право постійного користування землею від 21.12.1995р. р/н №247 із внесеною зміною 15.09.2000р. розробленому проекту відведення зазначеної земельної ділянки, який передував винесенню зазначеного вище розпорядження та оформленню акта?.

Чи відповідають межі земельної ділянки площею 0,16 Га (із змінами до державного акту на право постійного користування землею від 21.12.1995 року р/н ХМ №247 в частині 0,01га, вчинених 15.09.2000р.), що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Проскурівського підпілля 73, яка належить ПАТ "Стожари", позначені у вказаному акті за №1 на плані зовнішніх меж користування, на дату внесення змін до акту (15.09.2000р.) діючим протипожежним, санітарним чи іншим загальнообов'язковим нормам і стандартам у співвідношенні до приміщення (суміжної стіни із спірною земельною ділянкою), що перебувала у власності позивача станом на 15.09.2000р. і знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Проскурівського підпілля 71?"

За результатами проведеної експертизи складено висновок №738/14-22 від 24.10.14р. в якому по першому питанню встановлено, що оскільки проект відведення (технічна документація) на земельну ділянку ПАТ "Стожари" по вул. Прокурівського підпілля, 73 в м. Хмельницькому, який передував винесенню розпорядження Хмельницької міської адміністрації від 14.0-6.1994р. № 1575 та оформлений актом на право постійного користування землею від 21.12.1995р. серії І-ХМ № 001807 р/н №247 із внесеною зміною 15.09.2000р. експертам на дослідження не надавався, то дати відповідь на дане питання не вбачається можливим. По другому питанню встановлено, що межі земельної ділянки площею 0,16га (із змінами до державного акту на право постійного користування землею від 21.12.1995р. р/н ХМ №247 в частині 0,01га, вчинених 15.09.2000р.), що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Проскурівського підпілля 73, яка належить ПАТ "Стожари", позначені у вказаному акті за №1 на плані зовнішніх меж користування, на дату внесення змін до акту (15.09.2000) (з врахуванням координат поворотних точок меж ділянки з кадастровим номером :01:006:0196) не відповідають (по відношенню до суміжної будівлі за адресою: вул. Проскурівського підпілля, 71 в м. Хмельницький): п.3.25* ДБН 360-92** "Планування і забудова міських і сільських поселень", а саме відсутня відстань, яка повинна становити мінімум 1 м для догляду за будівлею і здійснення її поточного ремонту по вул. Проскурівського підпілля, 71 в м. Хмельницький; "Викопировке из схематического плана квартала №191" земельної ділянки №73 по вул. Косовського (вул. Проскурівського підпілля) .

Внесення змін до державного акту на право постійного користування землею від 21.12.1995 року р/н ХМ №247 в частині 0,01га, вчинених 15.09.2000), з врахуванням листа Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради №12-3436-02-10 від 24.09.2014 суперечить Закону України "Про планування і забудову територій" від 20.04.2000. Межі земельної ділянки ПАТ „Стожари" 0,01 га, яка була долучена 15.09.2000 (на основі змін до державного акту на право постійного користування землею від 21.12.1995 року р/н ХМ №247 з врахуванням координат з Технічної документації), накладаються на земельну ділянку, яка необхідна для обслуговування суміжної будівлі за адресою: вул. Проскурівського підпілля, 71 в м. Хмельницький. Фактична відстань між зовнішніми стінами торгівельного павільйону по вул. Проскурівського підпілля, 73 у м. Хмельницькому та сусідньою 3-х поверховою будівлею з мансардним поверхом по вул. Проскурівського підпілля, 71 у м. Хмельницькому на день дослідження не відповідає п. 3.25* ДБН 360-92** * Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень».

Позивач вважаючи, що оскаржуваними рішенням та державним актом порушено його права звернувся із позовом до суду про визнання недійсним розпорядження Хмельницької міської адміністрації від 14.06.1994 року №1575 "Про відведення в користування земельних ділянок підприємствам, організаціям та установам" в частині відведення Хмельницькій виробничо-комерційній фірмі "Стожари" (Приватне акціонерне товариство "Стожари") під ресторан "Україна" по вул. Котовського (Проскурівського підпілля), 73 в постійне користування частини (в частині) земельної ділянки площею 0,01г та в частині визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею від 21.12.1995 року р/н ХМ №247, виданого Хмельницькому відкритому акціонерному товариству "Стожари" (Приватне акціонерне товариство "Стожари") вул. Котовського, 73 Хмельницькою міською адміністрацією в частині внесених до нього змін (щодо частини земельної ділянки площею 0,01га) - а саме змін в землекористуванні номер на плані -1, площа 0,01га, вчинених 15.09.2000р.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги таке:

Господарським судам підвідомчі лише справи у спорах, що виникають із земельних відносин приватноправового характеру, тобто з відносин, врегульованих нормами цивільного або господарського права і пов'язаних із здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності (п.1.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин").

З приписів статей 13, 14 Конституції України вбачається, що земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава та територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах з метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.

Справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору статті 1 ГПК підвідомчі господарським судам.

За змістом ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені статтею 16 цього Кодексу. Одним із таких способів, як зазначено в п.10 ч.1 цієї статті, є визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльність органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Вказаною нормою також визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюються шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Матеріалами справи встановлено, що 14.06.1994р. Хмельницькою міською Радою народних депутатів прийнято розпорядження № 1575 "Про відведення в користування земельних ділянок підприємствам, організаціям та установам" ресторану "Україна" (вул.Котовського,73) виділено земельну ділянку розміром 0,16га.

21.12.1995р. Хмельницькому відкритому акціонерному товариству "Стожари" видано державний акт серія І-ХМ № 001807 на право постійного користування земельною ділянкою в розмірі 0,15га, що знаходиться під приміщенням ресторану "Україна" та складськими приміщеннями.

Позивач просить суд визнати недійсним розпорядження Хмельницької міської адміністрації від 14.06.1994 року №1575 "Про відведення в користування земельних ділянок підприємствам, організаціям та установам" в частині відведення Хмельницькій виробничо-комерційній фірмі "Стожари" (Приватне акціонерне товариство "Стожари") під ресторан "Україна" по вул. Котовського (Проскурівського підпілля), 73 в постійне користування частини (в частині) земельної ділянки площею 0,01г та в частині визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею від 21.12.1995 року р/н ХМ №247, виданого Хмельницькому відкритому акціонерному товариству "Стожари" (Приватне акціонерне товариство "Стожари") вул. Котовського, 73 Хмельницькою міською адміністрацією в частині внесених до нього змін (щодо частини земельної ділянки площею 0,01га) - а саме змін в землекористуванні номер на плані -1, площа 0,01га, вчинених 15.09.2000р.

Судом береться до уваги, що позивач став власником нежитлового приміщення загальною площею 64,6 кв.м, яке знаходиться за адресою м. Хмельницький, вул. Проскурівського підпілля, 71 19.04.2007р. згідно договору купівлі-продажу. Відповідно до витягу №14923190 від 15.06.2007р. за ТзПВ "Галицький ломбард" зареєстровано право власності на окреме індивідуально визначене нежитлове приміщення загальною площею 64,6 кв.м, яке знаходиться за адресою м. Хмельницький, вул. Проскурівського підпілля, 71.

Поряд із цим 12.04.13р. ТзПВ "Галицький ломбард" видано свідоцтво про право власності на приміщення магазину, що знаходиться за адресою м. Хмельницький, вул. Проскурівського підпілля, 71 загальною площею 113,8 кв.м.

Відповідно до п.п.2, 3 ст. 152 ЗК України, п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до п.2 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000р. № 02-5/35 „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" передбачено, що підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

За приписами статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд, у визначеному законом порядку, встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Під належністю доказу розуміється наявність об'єктивного зв'язку між змістом судових доказів і фактами, що є об'єктом судового дослідження. Належними слід визнавати докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Отже, обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Судом враховується, що позивачем не наведено та не надано суду безспірних та беззаперечних доказів, які б підтверджували порушення оскаржуваним розпорядженням та державним актом прав позивача, який став власником нежитлового приміщення по вул. Проскурівського підпілля 71 лише в 2007 році.

При цьому наявний в матеріалах справи висновок судової експертизи №738/14-22 від 24.10.14р. зазначеного не доводить також.

Враховуючи вищевикладені обставини, позовні вимоги є необґрунтованими, тому в їх задоволенні належить відмовити.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України на відповідачів не покладаються, у зв'язку із відмовою у позові.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 45, 12, 15, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У позові Товариства з повною відповідальністю "Галицький Ломбард" м. Хмельницький до Приватного акціонерного товариства "Стожари" м. Хмельницький до Виконавчого комітету Хмельницької міської ради м. Хмельницький до Хмельницької міської ради м. Хмельницький про визнання недійсним розпорядження Хмельницької міської адміністрації від 14.06.1994 року №1575 "Про відведення в користування земельних ділянок підприємствам, організаціям та установам" в частині відведення Хмельницькій виробничо-комерційній фірмі "Стожари" (Приватне акціонерне товариство "Стожари") під ресторан "Україна" по вул. Котовського (Проскурівського підпілля), 73 в постійне користування частини (в частині) земельної ділянки площею 0,01г та в частині визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею від 21.12.1995 року р/н ХМ №247, виданого Хмельницькому відкритому акціонерному товариству "Стожари" (Приватне акціонерне товариство "Стожари") вул. Котовського, 73 Хмельницькою міською адміністрацією в частині внесених до нього змін (щодо частини земельної ділянки площею 0,01га) - а саме змін в землекористуванні номер на плані -1, площа 0,01га, вчинених 15.09.2000р. відмовити.

Повний текст рішення складено 24.04.2015р.

Головуючий суддя М.Є. Муха

Суддя В.В. Виноградова

Суддя В.О. Кочергіна

Віддрук. 3 прим. : 1 - до справи, 2,3 - позивачу (29000, м. Хмельницький, вул. Курчатова, 8; 29000, м. Хмельницький, вул. Подільська, 9/1, кв.7).