ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2015 року Справа № 912/2852/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кощеєва І.М. (доповідач),

суддів: Бахмат Р.М., Євстигнеєва О.С.

секретар судового засідання Назаренко С.Г.

представники сторін:

від позивача: представник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

від відповідача: представник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Кіровоградської міської ради на рішення господарського суду Кіровоградської області від 19.02.2015 р. у справі

за позовом: Кіровоградської міської ради, м. Кіровоград

до: Громадської організації "Гаражний кооператив "Турист", м. Кіровоград

про внесення змін до договору

ВСТАНОВИВ:

Кіровоградська міська рада звернулася до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою з наступними вимогами:

- внести зміни до договору оренди землі від 27.02.2006 р. №65, укладеного між Кіровоградською міською радою та Громадською організацією "Гаражний кооператив "Турист", а саме:

Друге речення розділу "Об"єкт оренди" Договору викласти в наступній редакції:

"Нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 25.01.2010 року № 45 становить - 1 428 324 грн. 53 коп.";

Перше речення розділу "Орендна плата" Договору викласти у такій редакції:

"Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки: 3 570 грн. 81 коп. на місяць".

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 19.02.2015 р. ( головуючий суддя Колодій С.Б., судді Макаренко Т.М. та Поліщук Г.Б. ) у справі № 912/2852/14 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Приймаючи рішення суд виходив з обставин відсутності підстави для внесення змін до договору оренди землі від 27.02.2006 р. відповідно до нової грошової оцінки земель, затвердженої рішенням Кіровоградської міської ради № 2904 від 03.12.2009 р., яке не набрало чинності. Позивач не довів факту опублікування у встановлені законодавством строки та порядку рішення Кіровоградської міської ради № 2904 від 03.12.2009 р., не підтвердив факту

набрання чинності даним рішенням.

Не погодившись з рішенням суду, Позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржуване рішення, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог у апеляційній скарзі Позивач вказує, що рішення Кіровоградської міської ради від 03.12.2009 р. № 2904 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кіровограда" визначає ціновий показник вартості 1 м2 земельної ділянки в межах населеного пункту, застосовується до визначеного кола осіб, а тому воно не є регуляторним актом в розумінні Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", оскільки положення даного рішення не встановлюють, не змінюють та не скасовують будь-яких норм права. Позивач звертає увагу суду, що зазначене рішення Кіровоградської міської ради від 03.12.2009р. №2904 станом на сьогоднішній день є чинним (не скасованим), а тому, посилаючись на абзац перший пункту 2.19. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" (в редакції від 16.01.2013р.), яким визначено, що у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку, вважає, що наявність рішення міської ради повинно братися судом до уваги при вирішенні спору, оскільки воно не було скасоване в судовому порядку.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.03.2015 р. по справі № 912/2852/14, колегією суддів у складі : головуючого судді Кощеєва І.М., суддів: Бахмат Р.М. та Євстигнеєва О.С. прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Кіровоградської міської ради на рішення господарського суду Кіровоградської області від 19.02.2015 р. Розгляд справи призначено на 24.03.2015 р.

Розпорядженням секретаря судової палати від 24.03.2015 р., у звязку з перебуванням судді Бахмат Р.М. - члена постійно діючої колегії суддів, визначеної наказом голови суду № 50 від 20.10.2014 р., на лікарняному, визначена для розгляду справи колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєва І.М. (доповідач), суддів Євстигнеєва О.С., Науменко І.М.

Від представника Позивача надійшло клопотання про проведення розгляду апеляційної скарги без його участі.

У звязку з неявкою представників сторін у судове засідання, ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.03.2015 р. колегією суддів у складі: головуючого судді Кощеєва І.М., суддів: Євстигнеєва О.С., Науменко І.М. розгляд апеляційної скарги відкладено на 21.04.2015 р.

Розпорядженням голови суду від 20.04.2015 р., у звязку з виходом на роботу судді Бахмат Р.М.- члена постійно діючої колегії суддів, визначеної наказом голови суду № 50 від 20.10.2014 р., визначена для розгляду справи колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєва І.М. (доповідач), суддів Бахмат Р.М., Євстигнеєва О.С.

Відзив на апеляційну скаргу від Відповідача не надходив, що не є перешкодою для суду апеляційної інстанції переглянути в апеляційному порядку оскаржуване рішення суду.

Представники сторін в призначений час в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, що підтверджується Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Клопотання про відкладення розгляду справи від сторін до суду не надходило.

Ст. 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З врахуванням вищенаведеного судова колегія визнала за можливе розглянути справу у відсутність представників сторін.

У судовому засіданні 21.04.2015 року була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.02.2006 р. між Кіровоградською міською радою в ( Орендодавець ) та громадською організацією "Гаражний кооператив "Турист" ( Орендар ) укладено договір оренди земельної ділянки № 65 згідно якого Орендодавець на підставі рішення Кіровоградської міської ради від 25.01.2005 р. №1421 надає, а Орендар приймає в довгострокове платне користування на 10 років земельну ділянку загальною площею 7 398,51 кв. м. для розміщення гаражів, яка знаходиться в м. Кіровограді по вул. Кутузова,1. Договір зареєстрований у Кіровоградській регіональній філії Державного підприємства Центру земельного кадастру при Держкомземі України по земельних ресурсах, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 14.03.2006 р. за №25 (а.с.15-19).

Згідно пункту 2 договору грошова оцінка земельної ділянки становить 575 308,14 грн.

Відповідно до розділу 4 договору орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та в розмірі 14,38 грн. на місяць, починаючи з дня державної реєстрації договору оренди землі.

На кожен наступний рік орендна плата переглядається протягом січня - лютого такого року з урахуванням індексації грошової оцінки земельної ділянки, збільшення розмірів ставки земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, зміни умов господарювання, передбачених договором; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами, або в інших випадках, передбачених законом.

В розділі 13 договору передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору, спір розв"язується у судовому порядку.

14.03.2006 р. земельна ділянка була передана Орендарю, що підтверджується актом приймання - передачі (а.с.21).

03.12.2009 р. Кіровоградською міською радою прийнято рішення № 2904 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кіровограда", яким визначено середню базову вартість одного квадратного метра земель міста Кіровограда ( а. с. 32-52 ).

Пунктом 3 рішення встановлено, що зазначене рішення Кіровоградської міської ради вводиться в дію з 1 січня 2010 року.

Відповідно витягу від 25.01.2010 р. № 45, який видано Управлінням Держкомзему у місті Кіровограді нормативна грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 7 398,51 кв. м., що знаходиться в м. Кіровограді, вул. Кутузова, 1 визначено у розмірі 1 428 324,53 грн. ( а. с. 27 ).

Згідно статті 1 Закону України "Про оренду землі", статтю 93 Земельного кодексу України оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Підставою для нарахування орендної плати за землю є договір оренди такої земельної ділянки, у якому і визначаються розмір та умови внесення орендної плати (стаття 288 Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 15 Закону України "Про оренду землі" однією із істотних умов договору оренди є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

В силу статті 21 Закону України "Про оренду землі" розмір, форми і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Правовідносини щодо оренди землі є одним з видів цивільних правовідносин.

Згідно із статтею 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, установлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За умовами договору оренди земельної ділянки від 27.02.2006 р. на кожен наступний рік орендна плата переглядається протягом січня - лютого з урахуванням індексації грошової оцінки земельної ділянки, збільшення розміру податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, зміни умов господарювання, передбачених договором; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами, або в інших випадках передбачених законом.

Відповідно до статті 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок .

Нормами статті 18 Закону України "Про оцінку земель" визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років.

Приписами статей 288.5-288.5.2 Податкового кодексу України унормовано, що розмір орендної плати за земельні ділянки встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, а також не може перевищувати для земельних ділянок, наданих для розміщення, будівництва, обслуговування та експлуатації об"єктів енергетики, які виробляють електричну енергію з відновлених джерел енергії, включаючи технологічну інфраструктуру таких об"єктів (виробничі приміщення, бази, розподільчі пункти (пристрої), електричні підстанції, електричні мережі), - 3 відсотки нормативної грошової оцінки; для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Таким чином, з урахуванням вимоги Позивача про встановлення відсоткового розміру орендної плати від нормативної грошової оцінки та враховуючи, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, зміна нормативної грошової оцінки є підставою для перегляду розміру орендної плати в межах, встановлених пунктом 288.5 статті 288 Податкового кодексу України.

Згідно зі статтею 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов"язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до статті 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов"язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об"єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб"єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію (рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року у справі №1-9/2009 про скасування актів органів місцевого самоврядування).

Відповідно до абзаців третього - п"ятого, сьомого частини першої статті 1, частини першої статті 3 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" дія вказаного Закону поширюється на відносини у сфері здійснення регуляторної діяльності (діяльності, спрямованої на підготовку, прийняття, відстеження результативності та перегляд регуляторних актів. У свою чергу регуляторний акт - це прийнятий уповноваженим органом місцевого самоврядування нормативно - правовий акт, інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання: господарський відносин; адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб"єктами господарювання.

Відповідно до частини третьої статті 201 Земельного кодексу України, частини 5, частини першої статті 13 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо. Частиною першою статті 23 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що технічна документація з нормативної грошової оцінки у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Відносини у сферах де використовується нормативна грошова оцінка відноситься до адміністративних, оскільки вони мають виражений імперативний та державно - владний характер (оподаткування, визначення суми збитків у адміністративному порядку тощо). Затверджена нормативна грошова оцінка визначає базові розрахункові показники, які є обов"язковими для застосування у окремих відносинах між органами місцевого самоврядування та суб"єктами господарської діяльності, вона може застосовуватися неодноразово і стосуватися невизначеного кола суб"єктів (показники прив"язані до земельних ділянок. а не до власників чи землекористувачів). Тобто рішення ради про затвердження нормативної грошової оцінки та доданої до нього технічної документації містять складові адміністративних норм права.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Кіровоградської міської ради №2904 від 03.12.2009 р. "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кіровограда" відноситься до регуляторних актів.

Нормами статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" регламентовано, що рішення ради нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо радою не встановлено більш пізній строк введення цих рішень у дію.

Частиною 5 статті 12 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" передбачено, що регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а у разі їх відсутності - у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніше як у десятиденний строк після їх прийняття.

Зазначений обов"язок кореспондується з приписами статті 22 Закону України "Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування

в Україні засобами масової інформації", якою визначено, що рішення органів місцевого самоврядування, інші нормативно-правові акти публікуються в офіційних виданнях (відомостях, бюлетенях, збірниках, інформаційних листках тощо) та друкованих засобах масової інформації відповідних органів місцевого самоврядування.

Статтею 23 Закону України "Про оцінку земель" визначено, що рішення рад про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів набирає чинності у строки, встановлені відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Таким чином, якщо рішення місцевої ради щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок прийнято та офіційно оприлюднене відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня поточного року, то норми такого рішення застосовуються з 01 січня наступного бюджетного року (з початку планового періоду).

У разі оприлюднення рішення місцевої ради щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок після 15 липня поточного року, то норми такого рішення застосовуються з 01 січня бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Даний висновок підтверджується позицією Державною податковою службою України, викладеної у запитанні - відповіді від 30.08.2013 р., Державної фіскальної служби України , викладеної у запитанні - відповіді від 05.09.2014 р.

Отже, господарський суд обґрунтовано не погодився з твердженням Позивача, що Законом України "Про оцінку земель" передбачено набрання чинності та застосування рішення про нормативну грошову оцінку земельної ділянки без його офіційного оприлюднення.

Державна служба України з питань регуляторної політики та розвитку підприємництва у листі про надання роз"яснень від 28.10.2014 року №8554/0/20-14 дотримується правової позиції, що регуляторний акт, прийнятий селищною (міською) радою, текст якого не оприлюднений в засобах масової інформації є не чинним незалежно від наявності або відсутності в ньому ознак документа нормативно - правового характеру, а також від оприлюднення цього документа на стадії проекту .

Під час розгляду справи Позивачем не було надано суду доказів офіційного оприлюднення рішення Кіровоградської міської ради № 2904 від 03.12.2009 р. у встановлені законодавством строки та порядку.

З пояснень представника Позивача, наданих під час розгляду спору в першій інстанції вбачається, що за інформацією відділу по роботі із засобами масової інформації Кіровоградської міської ради дане рішення не опубліковувалось в віснику Кіровоградської міської ради "Вечірня газета" та було доведено до відома населення шляхом опублікування на офіційному веб-сайті Кіровоградської міської ради в мережі Інтернет після його затвердження. Інформація про день опублікування вищевказаного рішення в мережі Інтернет в відділі відсутня у зв"язку з давністю прийняття останнього.

Розміщення рішень органів місцевого самоврядування на веб-сайті в мережі Інтернет не є тотожним поняттю офіційного оприлюднення регуляторних актів в розумінні Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", оскільки за частиною 5 статті 12 Закону таке оприлюднення повинно бути здійснене саме через друковані засоби масової інформації.

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для внесення змін до договору оренди землі від 27.02.2006 р. відповідно до нової нормативної грошової оцінки земель, затвердженої рішенням Кіровоградської міської ради від 03.12.2009 р. № 2904, факт набрання чинності яким відносно

Відповідача не було доведено під час розгляду даної справи.

На підставі викладеного, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні повно встановлені фактичні обставини справи, яким надана вірна оцінка, у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального законодавства, і підстав для скасування або зміни цього рішення, передбачених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, немає. Доводи апеляційної скарги Позивача, який звертався із позовом не спростовують правомірних висновків місцевого господарського суду, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Зважаючи на відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати Позивача, понесені у зв'язку із апеляційним оскарженням, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на цю особу.

Керуючись ст. ст. 101-103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської міської ради залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 19.02.2015 р. у справі № 912/2852/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена у повному обсязі 22.04.2015 року

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя Р.М. Бахмат

Суддя О.С. Євстигнеєв