ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року Справа № 904/7387/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів:Є.Борденюк І.Вовка, С.Могил
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг"
на постановувід 15.01.2015
Дніпропетровського апеляційного господарського суду
у справі№ 904/7387/14
за позовомПублічного акціонерного товариства "Криворіжжитлобуд"
доПублічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг"
простягнення заборгованості за договором на виконання будівельно-монтажних робіт у розмірі 207 263,87 грн.
у судове засідання представники сторін не з'явились,
заслухавши суддю-доповідача - Є. Борденюк та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Криворіжжитлобуд" звернулось до господарського суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про стягнення 174165,38 грн основного боргу, 23450,50 інфляційних втрат та 9647,99 грн 3% річних, мотивуючи вимоги неналежним виконанням відповідачем умов контракту №3112 від 07.07.2011.

Позивач звернувся до господарського суду з заявою від 15.10.2014, в якій просив зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача лише суму основного боргу у розмірі 174165,38 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2014 (суддя Р. Новікова) у задоволені позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивоване наступним.

Між Публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" та Публічним акціонерним товариством "Криворіжжитлобуд" укладений контракт № 3112 від 07.07.2011 (далі - Контракт) на виконання будівельно-монтажних робіт на об'єкті "Винесення водоводів до РОФ-2 на поверхню (ГЗК. Цех технічного водопостачання. Водоводи технічної води. Винесення на поверхню)" (далі - Контракт).

Відповідно до статті 2 Контракту договірна ціна робіт, доручених для виконання підряднику розрахована на рівні конкурсної пропозиції підрядника, є твердою і складає 9800000 грн (з ПДВ). Сторони визначили, що вартість робіт залишається незмінною до закінчення виконання зобов'язань сторонами. Вартість включає всі основні та супутні роботи згідно з відомістю обсягів робіт.

У разі необхідності виконання інших робіт, не передбачених в пункті 1.1 договору, їх вартість та обсяг узгоджуються сторонами шляхом укладання додаткових угод до договору.

У статті 3 Контракту сторони передбачили, що підрядник виконує повний обсяг робіт згідно з проектом та графіком виконання робіт, початок робіт з моменту підписання контракту обома сторонами та за наявності передачі будівельного майданчика замовником і виконуються згідно графіку (додаток №3).

Згідно зі статтею 4 Контракту замовник здійснює щомісяця проміжні розрахунки протягом 30 календарних днів після підписання замовником повного пакету документів на оплату:

90% від фактично виконаних робіт на підставі довідки (форма КБ-3), засвідченої підписами повноважних представників сторін;

10% від фактично виконаних робіт замовник сплачує підряднику протягом 30 діб після повного виконання обсягів робіт за цим контрактом та підписання акту готовності об'єкту до експлуатації.

Пунктом 13.1 Контракту визначено, що передача - приймання робіт після закінчення будівництва об'єкта підтверджується підписанням акта готовності об'єкту до експлуатації.

У пункті 19.3 Контракту сторони передбачили, що контракт набирає сили з дня підписання обома сторонами та діє до 31.12.2012. Закінчення строку дії контракту не звільняє сторони від виконання тих обов'язків, що залишились невиконаними.

Строк дії контракту закінчився 31.12.2012 та не був продовжений.

З матеріалів справи вбачається та не оспорюється сторонами те, що позивач виконав підрядні роботи на загальну суму 3429439,39 грн. Також відповідач не оспорює наявність залишку несплаченої вартості виконаних робіт у розмірі 174165,38 грн.

Спір між сторонами існує з приводу настання у відповідача обов'язку сплатити позивачу залишок вартості фактично виконаних робіт.

Водночас, у Контракті сторони обумовили виникнення обов'язку замовника сплатити залишок вартості фактично виконаних робіт з настанням певною обставиною, а саме з повним виконанням обсягів робіт за цим контрактом та підписанням акту готовності об'єкту до експлуатації.

При цьому, закінчення строку дії контракту не звільняє сторони від виконання тих обов'язків, що залишились невиконаними.

Згідно з поясненнями відповідача, підрядні роботи на об'єкті "Винесення водоводів до РОФ-2 на поверхню (ГЗК. Цех технічного водопостачання. Водоводи технічної води. Винесення на поверхню)" виконуються іншим підрядником, акт готовності об'єкту до експлуатації ще не підписаний.

З посиланням на зазначене, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що звернення позивача до суду з урахуванням обставин справи є передчасним, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.01.2015 (колегія суддів: Ю. Паруснікова, Л. Білецька, Т. Верхогляд) рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2014 скасоване, прийняте нове рішення, яким позов задоволений у повному обсязі.

Постанова мотивована наступним.

Після закінчення дії Контракту подальші роботи на об'єктах відповідача, розпочаті будівництвом ПАТ «Криворіжжитлобуд», за рішенням замовника доручено виконувати іншій підрядній організації (що не заперечується сторонами у справі).

Таким чином відповідач за власною ініціативою відмовився від подальшого виконання будівельних робіт позивачем та припинив виконання своїх зобов'язань в частині оплати фактично виконаних позивачем робіт в рамках укладеного між сторонами контракту.

Згідно з ч. 4 ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувати йому збитки, завдані розірванням договору.

Зауваження з боку відповідача щодо фактично виконаних позивачем будівельних робіт, останньому не пред'являлися та в матеріалах справи відсутні, а тому позивач виконав роботу належним чином і в погоджений строк, з огляду на що, відповідач повинен виплатити підрядникові плату за виконану частину роботи.

Посилання відповідача на п. 4.1 Контракту, згідно з яким оплата 10 відсотків від фактично виконаних робіт замовник сплачує підряднику протягом 30 діб після повного виконання об'ємів робіт за цим контрактом та підписання акту готовності об'єкту до експлуатації, є необґрунтованими, так як відповідач після закінчення строку дії Контракту уклав договір з іншою підрядною організацією і, таким чином, відмовився від договору підряду з позивачем.

Отже, виконання повного об'єму робіт та підписання акту готовності об'єкта до експлуатації не залежить від дій позивача, а тому не може бути підставою для відмови від оплати фактично виконаних та прийнятих відповідачем робіт.

Мотивуючи постанову наведеним вище, апеляційний господарський суд вирішив рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, відповідач посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм права, просить постанову скасувати, а рішення місцевого господарського суду залишити без зміни.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 852 Цивільного кодексу України за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Із затвердженого сторонами Графіку виконання будівельно-монтажних робіт (Додаток № 3 до Контракту) вбачається період виконання робіт, обумовлених Контрактом, з червня 2011 року до жовтня 2012 року.

Предметом Контракту є виконання робіт на суму 9800000 (п. 2.1 Контракту). У визначений Контрактом період виконання робіт, підрядник виконав роботи лише на 3429439,39 грн, тобто не у повному обсязі, що є істотним відступом від умов договору.

Укладення замовником договору підряду з іншою особою щодо виконання передбачених Контрактом робіт є способом розірвання Договору, яке відповідно до ч. 2 ст. 852 ЦК України та п. 15.1 Договору, оцінюється судом як правомірне.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 852 ЦК України наслідком розірвання договору підряду на підставі істотного відступу підрядника є право замовника на відшкодування збитків, заданих таким відступом. Право замовника на часткову оплату фактично виконаних робіт законом не передбачене, а тому вартість фактично виконаних позивачем робіт повинна бути сплачена відповідачем у повному обсязі.

Водночас, колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає про те, що пп. б. п. 17.7 Контракту передбачений самостійний вид відповідальності за порушення підрядником строків графіку робіт з його вини у вигляді неустойки.

Враховуючи вказане, незалежно від мотивів, викладених у постанові апеляційної інстанції, якою позов задоволений, останню слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.01.2015 у справі № 904/7387/14 залишити без зміни.

Судді: Є. Борденюк

І. Вовк

С. Могил