ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2015 р. Справа № 918/317/15

Суддя Романюк Р.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія"

до Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інститут сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Національна академія аграрних наук України

про стягнення 1 444 049 грн. 99 коп.

За участю представників сторін:

Від позивача: Цецик І.М. (довіреність №7 від 12.03.2015 року).

Від відповідача: не з'явився;

Від третьої особи: не з'явився.

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Державного підприємства "Дослідне господарство" Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України про стягнення 1 444 049 грн. 99 коп. з яких: 1 032 817 грн. 68 коп. заборгованість за поставлений товар, 86 927 грн. 56 коп. - 3% річних та 324 304 грн. 75 коп. інфляційні.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що на підставі Договору поставки № ППММ-23/03/12-02 від 23.03.2012р., поставив відповідачу товар (нафтопродукти) на загальну суму 1 032 817 грн. 68 коп. яка станом на день звернення до суду останнім не сплачена, а тому заборгованість з урахуванням 3% річних та інфляційних просить суд стягнути з відповідача у примусовому порядку.

В судовому засіданні 29.04.2015р. представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач відзив на позов не подав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча нележним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Національна академія аграрних наук України, явки повноважного представника в судове засідання 29.04.2015р. не забезпечила, незважаючи на те, що належним чином була повідомлена про місце, дату та час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, наявним в матеріалах справи (а.с.57).

Дослідивши зібрані у справі докази та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

23 березня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія" (далі - Постачальник) та Державним підприємством "Дослідне господарство "Білокриницьке" Національної академії аграрних наук України (далі - Покупець) був укладений Договір поставки №ППММ-23/03/12-02 від 23.03.2012р., за яким Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець прийняти і своєчасно сплатити за нафтопродукти, далі - "Товар" відповідно до умов Договору (п.1.1 Договору).

Пунктом 1.2 Договору сторони обумовили, що номенклатура, кількість, ціна, термін і умови постачання Товару визначаються Сторонами в Додатках (Специфікаціях), які є невід'ємною частиною даного Договору і видаткових накладних.

Відповідно до п. 2.4 Договору Покупець зобов'язаний сплатити вартість Товару на умовах цього Договору і Додатків до нього, на підставі виставленого рахунку. Передача Товару представнику Покупця відбувається за наявності надання останнім належним чином оформленої довіреності на отримання Товару.

Згідно п. 3.2 Договору, оплата Товару здійснюється відповідно до умов Договору і Додатків до нього.

Пунктом 3 Додатків (Специфікацій) №1 від 23.03.2012р., №2 від 06.04.2012р. та №4 від 10.05.2012р. до Договору поставки №ППММ-23/03/12-02 від 23.03.2012р. сторони обумовили, що оплата 100% вартості Товару здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання Покупцем Товару.

За умовами п. 3.3 Договору датою оплати Товару вважається дата зарахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника.

Пунктом 4.3 Договору встановлено, що Товар вважається поставленим Постачальником і прийнятим Покупцем за кількістю з моменту передачі Товару та підписання видаткової накладної одержувачем Товару, згідно умов зазначених у Специфікації.

Згідно п. 9.1 Договору, Договір набуває чинності від моменту його підписання Сторонами і діє до 31 грудня 2012р., а в частині взаєморозрахунків до їх повного завершення.

Вказаний Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплено відбитками печаток останніх.

На виконання умов Договору позивач за видатковими накладними провів відпуск Товару (нафтопродуктів) відповідачу на загальну суму 1 032 817 грн. 68 коп., а саме:

- видатковою накладною №430 від 26 березня 2012р. на суму 49 665,00 грн.;

- видатковою накладною №431 від 30 березня 2012р. на суму 59 186,40 грн.;

- видатковою накладною №664 від 04 квітня 2012р. на суму 10 008,00 грн.;

- видатковою накладною №662 від 12 квітня 2012р. на суму 95 246,48 грн.;

- видатковою накладною №663 від 20 квітня 2012р. на суму 149 081,00 грн.;

- видатковою накладною №748 від 27 квітня 2012р. на суму 85 466,00 грн.;

- видатковою накладною №1031 від 11 травня 2012р. на суму 158 763,00 грн.;

- видатковою накладною №1317 від 31 липня 2012р. на суму 425 401,80 грн. (а.с. 16,19,20,21,22,25,28,31)

Факт отримання відповідачем товару підтверджується довіреностями №48 від 25.03.2012р., №55 від 04.04.2012р., №56 від 27.04.2012р., №72 від 11.05.2012р. та №124 від 12.07.2012р., наявними у матеріалах справи (а.с. 17-18, 23-24, 26-27, 29-30, 32-33).

Як вбачається з поданих суду доказів, відповідач вартість отриманого товару не оплатив. Доказів оплати 1 032 817 грн. 68 коп. за поставлений згідно Договору поставки №ППММ-23/03/12-02 від 23.03.2012р. товар, суду не подано.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. (ст.526 ЦК України).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За таких обставин, враховуючи, що факт поставки позивачем товару на виконання умов Договору поставки №ППММ-23/03/12-02 від 23.03.2012р. підтверджується зібраними у справі матеріалами, строк оплати за який настав, то за відсутності доказів сплати його вартості, позовін вимоги про стягнення 1 032 817 грн. 68 коп. заборгованості судом визнаються обгрунтованими.

Крім того, враховуючи, що відповідач припустився прострочення грошового зобов'язання, позивач просить суд додатково стягнути з останнього інфляційні в розмірі 324 304 грн. 75 коп. та 3% річних в розмірі 86 927 грн. 56 коп.

Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання (Постанова Верховного суду України від 12.12.11 в справі №07/238-10).

Перевіривши надані позивачем розрахунки інфляційних та 3% річних, суд визнав їх арифметично вірними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до вимог ст.ст. 32-34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За таких обставин, коли зібраними у справі доказами підтверджується наявність у відповідача заборгованості в сумі 1 032 817 грн. 68 коп. за отриманий згідно Договору поставки №ППММ-23/03/12-02 від 23.03.2012р. товар, а нарахування інфляційних та 3% річних здійснено позивачем у відповідності з вимогами чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позову, з покладенням судових витрат на відповідача у справі, а тому керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інститут сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України (35342, Рівненська область, Рівненський район, с. Біла Криниця, вул. Рівненська, 96 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 12, Ідентифікаційний код 37469662) 1 032 817 грн. 68 коп. заборгованості, 324 304 грн. 75 коп. інфляційних, 86 927 грн. 56 коп. - 3% річних та 28 881 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено "30" квітня 2015 року

Суддя Романюк Р.В.