ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 рокуСправа № 912/729/15-г
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Балика В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №912/729/15-г

за позовом Прокурора Кіровоградської області в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах - Міністерства освіти і науки України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "А-РІАЛТІ"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

Національного авіаційного університету,

Відокремленого структурного підрозділу Національного авіаційного університету "Кіровоградська льотна академія"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

ліквідатора банкрута закритого акціонерного товариства "ПММ-Транссервіс" - арбітражного керуючого Романяка Миколи Ярославовича

Обласного комунального підприємства "Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації"

приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Бабіч Лідії Юріївни

про витребування майна

за участю представників:

від прокуратури - Бентя В.М., посвідчення № 016263 від 16.04.2013;

від 3-ї особи позивача - Потапенко Є.В., довіреність № 06.03/3358 від 12.12.2014;

від 3 - ї особи позивача - Потапенко Є.В., довіреність № 06.03/3358 від 12.12.2014;

Прокурор Кіровоградської області звернувся до господарського суду із позовом в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах - Міністерства освіти і науки України до Товариства з обмеженою відповідальністю "А-РІАЛТІ" (далі - ТОВ "А-РІАЛТІ"), у якому просить суд:

- витребувати у ТОВ "А-РІАЛТІ" на користь Міністерства освіти і науки України на правах оперативного управління побутові приміщення літерою "У", площею 106,97 кв. м (склад паливно-мастильних матеріалів літерою "У"), що розташовані за адресою м. Кіровоград вул. Короленка, 4а (м. Кіровоград, вул. Добровольського, 1г) ринковою вартістю 101799,00 грн, реєстраційний номер майна 6640033;

- визнати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Бабіч Лідії Юріївни про державну реєстрацію прав на нерухоме майно № 14637946 від 23.07.2014 частково незаконним - щодо визнання речового права ТОВ "А-РІАЛТІ" на побутові приміщення літерою "У", які розташовані за адресою м. Кіровоград, вул. Короленка, 4а;

- зобов'язати приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Бабіч Лідію Юріївну внести до Державного реєстру речових прав запис про часткове скасування державної реєстрації речових прав ТОВ "А-РІАЛТІ" на нерухоме майно, що розташоване за адресою м. Кіровоград вул. Короленка, 4а - побутові приміщення літерою "У", яке здійснено на підставі рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно №14637946 від 23.07.2014.

Ухвалою від 27.02.2015 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 25.03.2015, витребувано від учасників судового процесу необхідні докази.

Крім того прокурором Кіровоградської області подано заяву про забезпечення позову, у якій просить господарський суд накласти арешт на нерухоме майно - побутові приміщення (склад паливно-мастильних матеріалів) літерою "У", які включені до майнового комплексу, розташованого за адресою м. Кіровоград вул. Короленка, 4а та належать на праві власності ТОВ "А-РІАЛТІ" на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.07.2014.

Ухвалою від 27.02.2015 вжито заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - побутові приміщення (склад паливно-мастильних матеріалів) літерою "У", які включені до майнового комплексу, розташованого за адресою м. Кіровоград вул. Короленка, 4а та належать на праві власності ТОВ "А-РІАЛТІ" на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.07.2014.

12.03.2015 прокурором Кіровоградської області подано заяву про відмову від частини позовних вимог в порядку частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), а саме від наступних вимог: визнання рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Бабіч Лідії Юріївни про державну реєстрацію прав на нерухоме майно № 14637946 від 23.07.2014 частково незаконним - щодо визнання речового права ТОВ "А-РІАЛТІ" на побутові приміщення літерою "У", які розташовані за адресою м. Кіровоград, вул. Короленка, 4а; зобов'язання приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Бабіч Лідію Юріївну внести до Державного реєстру речових прав запис про часткове скасування державної реєстрації речових прав ТОВ "А-РІАЛТІ" на нерухоме майно, що розташоване за адресою м. Кіровоград вул. Короленка, 4а - побутові приміщення літерою "У", яке здійснено на підставі рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно № 14637946 від 23.07.2014.

Ухвалою від 25.03.2015 відкладено розгляд справи до 11:00 23.04.2015.

14.04.2015 до господарського суду від Міністерства освіти і науки України надійшло пояснення по даній справі, у якому позивач, пояснюючи свою позицію щодо заяви прокурора від частини позовних вимог, вважає її обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам законодавства. У зв'язку із цим позивач просить господарський суд задовольнити заяву прокурора Кіровоградської області про відмову від частини позовних вимог.

Розглядаючи заяву прокурора і письмові пояснення позивача, господарський суд враховує наступне. Прокурор, який бере участь у справі, несе обов'язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди (частина 4 статті 29 ГПК). Статтею 22 ГПК передбачено право позивача відмовитись від позову до прийняття судом рішення у справі. Стаття 78 ГПК регулює питання відмови позивача від позову, так вказана відмова викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві. До прийняття відмови позивача від позову господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін. Про прийняття відмови позивача від позову господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі. Заява прокурора та пояснення Міністерства освіти і науки України підписані повноважними представниками.

Дослідивши відмову прокурора та позивача від частини позовних вимог господарський суд встановив, що така відмова не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, а тому вона приймається господарським судом.

Пунктом 4 частини 1 статті 80 ГПК передбачено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом. У випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається (частина 2 статті 80 ГПК).

В судовому засіданні прокурору роз'яснено наслідки відмови від позову.

За таких обставин, враховуючи, що прокурор відмовився від частини позовних вимог, така відмова підтримана позивачем, і її прийнято господарським судом, провадження у справі в цих частинах необхідно припинити. Позовна вимога, що залишилась, підлягає розгляду на загальних підставах.

У судовому засіданні прокурор та представник третіх осіб на стороні позивача підтримали позовні вимоги.

Відповідач участі у судовому засіданні не брав. У той же час від останнього надійшов відзив на позов, у якому відповідач просить господарський суд відмовити у задоволенні позову. У своєму відзиві ТОВ "А-РІАЛТІ" зазначає наступне: позивачем не доведено факт помилки при визначенні складу об'єктів, що входять до майнового комплексу; позивачем не доведено, що належне Відповідачем майно є саме тим об'єктом, що належить державі в особі Міністерства; не доведено порушення вимог законодавства Відповідачем та Третіми особами; Позивач не ставить вимог про визнання недійсним правочину, проте виконання заявлених вимог неможливе без визнання недійсними правочинів, під час вчинення яких здійснено державну реєстрацію права власності Відповідача на спірне майно; позовну заяву Позивачем подано з порушенням строку позовної давності. Отже, як випливає зі змісту відзиву на позов Відповідач заявив про сплив позовної давності у відповідності до частини 4 статті 267 Цивільного кодексу України (далі ЦКУ).

Крім того Відповідач у своєму відзиві зазначає, що ним не було отримано жодної ухвали по даній справі, а тому ним заявлено клопотання про надіслання на його адресу всіх ухвал, що виносились у справі № 912/729/15-г. Господарський суд надіслав на таку вимогу Відповідача із супровідним листом № 03-33/3474/15 від 22.04.2015 ухвали у даній справі від 27.02.2015 (про порушення провадження у справі та про забезпечення позову) та від 25.03.2015 (про відкладення розгляду справи).

Проте неможливість Відповідачем отримання ухвал господарського суду спростовується наступним.

Відповідно до пункту 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвали від 27.02.2015 та ухвала від 25.03.2015 направлялись Відповідачу за адресою, вказаною прокурором у позові, проте повернуті органом поштового зв'язку із відміткою "За закінченням терміну зберігання".

Водночас, відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, наданого на вимогу господарського суду, місцезнаходженням ТОВ "А-РІАЛТІ" є: 01601, м. Київ, вул. Пушкінська, 27. Саме на цю адресу були направлені ухвали від 27.02.2015, від 25.03.2015.

У своєму відзиві на позов Відповідач зазначає ту ж саму адресу, на яку і направлялись ухвали господарського суду.

В той же час Відповідач зазначає, що про існування справи № 912/729/15-г він випадково дізнався із Єдиного державного реєстру судових рішень, у якому знайшов ухвалу про порушення провадження у справі № 912/729/15-г від 27.02.2015. Отже Відповідач при написанні відзиву у даній справі був обізнаний, що справа № 912/729/15-г порушена 27.02.2015.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до норм статті 69 ГПК, зокрема частини 1, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. Позовна заява надійшла до господарського суду Кіровоградської області 26.02.2015, про що свідчить штемпель вхідної кореспонденції господарського суду на такій позовній заяві. Отже спір у даній справі має бути розглянутий протягом двох місяців з 26.02.2015.

А відповідно до частини 3 статті 69 ГПК у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більше як на п'ятнадцять днів. Відповідач не скористався своїм правом подання клопотання про продовження строку розгляду спору, незважаючи на те, що, враховуючи його обізнаність щодо дати ухвали про порушення (27.02.2015), він мав знати і про сплив двохмісячного строку розгляду спору.

Господарський суд, згідно приписів статті 69 ГПК, позбавлений права самостійно вирішувати питання щодо продовження строку розгляду спору, а тому, за відсутності клопотання сторони, спір має бути розглянутий в межах двохмісячного строку.

Від третьої особи Обласного комунального підприємства "Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" (далі - ОКП "КООБТІ") подано витребувані докази, зокрема інвентаризаційні справи № 6691 по вул. Добровольського, 1г та по вул. Короленка, 4-а для огляду у судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, заслухавши пояснення прокурора та представника третіх осіб, оглянувши матеріали інвентаризаційної справи №6691 по вул. Добровольського, 1г та інвентаризаційної справи по вул. Короленка, буд. 4а, господарський суд встановив нижченаведені обставини справи.

На підставі рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 22.03.2005 № 411 "Про погашення та зміну правовстановлювального документу на комплекс будівель по вул. Добровольського, 1г" та свідоцтва про право власності від 05.05.2005 № 429, 23.05.2005 ОКП "КООБТІ" зареєстровано право власності держави в ocoбi Верховної Ради України та оперативного управління Міністерства освіти i науки України на комплекс будівель, який розташований за адресою м. Кіровоград вул. Добровольського, 1г. У складі зазначеного комплексу будівель у власності держави перебуває й склад паливно-мастильних матеріалів літерою «У», про що свідчить додаток до рішення виконкому Кіровоградської міської ради № 411 від 22.03.2005 (а.с. 50) та довідка про належність нерухомого майна №71289/688-3 від 19.03.2012 за підписом начальника ОКП "КООБТІ" (а.с. 53).

Вказаний комплекс будівель, в тому числі й склад паливно-мастильних матеріалів літерою "У", перебувають на балансовому обліку відокремленого структурного підрозділу Національного авіаційного університету "Кіровоградська льотна академія" (далі - ВСП НАУ "КЛА"), про що свідчить довідка вказаного структурного підрозділу (а.с.56) та підтверджується листом № 437-1/20 від 09.07.2014 начальника ОКП КООБТІ (а.с.55).

Разом з цим, ОКП "КООБТІ" відповідно до рішення Кіровоградської міської ради від 23.06.2004 № 953 "Про погашення та зміну правовстановлювального документу на цілий комплекс будівель по вул. Короленка", прийнятого на підставі рішення господарського суду Кіровоградської області від 08.12.2003 у cпрaвi № 6/299, та свідоцтва про право власності від 14.07.2004 № 396, 16.07.2004 зареєстровано право власності на комплекс будівель (реєстраційний номер майна 6640033) за закритим акціонерним товариством "ПММ-Транссервіс" (далі - ЗAT "ПММ-Транссервіс") з присвоєнням поштової адреси: м.Кіровоград, вул. Короленка, 4а.

Але господарським судом було досліджено рішення господарського суду Кіровоградської області від 08.12.2003 у справі № 6/299 (а.с. 226-227), відповідно до якого за ЗАТ "ПММ-Транссервіс" визнано право власності на 15/25 частини комплексу об'єктів нерухомості, розташованих за адресою: м. Кіровоград, вул. Добровольського, 1, а саме: на виробничий корпус, автомобільні бокси, літ. "Б", "В" з КПП літ. "А"; док. склади - ангари, літ. "Г", "Д"; виробничий корпус БМЗ, літ. "Е"; наземний резервуар РВС 5000 м. куб., літ. "4"; лабораторію контролю якості ПММ, літ. "Н"; адміністративний корпус БМЗ, літ. "С"; вольєр, літ. "Т"; об'єкти тепло забезпечення, котельню, мережі, літ. "Ф"; об'єкти водозабезпечення, водонапірну башню, мережі, літ. "13"; артезіанську свердловину, літ. "14"; благоустрій, замощення, літ. "Ш"; огорожу.

Отже, про визнання права власності за ЗАТ "ПММ-Транссервіс" на побутові приміщення (склад паливно-мастильних матеріалів), літера "У", у вказаному рішенні не зазначено.

При формуванні нової інвентаризаційної справи по вул. Короленка, 4а, після виділення з адреси - вул. Добровольського, 1г, та проведенні технічної інвентаризації, інженером з нepyxoмостi майна ОКП "КООБТІ" до складу комплексу будівель, які належать ЗАТ "ПММ-Транссервіс" відповідно до правовстановлюючих документів, включено й будівлю літерою "У" (як побутові приміщення літерою "У"), а реєстратором 16.07.2004 щодо зазначеного внесено інформацію до Державного реєстру прав на нерухоме майно. Про викладене свідчать листи ОКП "КООБТІ" від 20.10.2014 № 670-17 (а.с. 59-60) та від 13.11.2014 № 721-17 (а.с. 62).

Відповідач стверджує, що Позивачем не доведено факт помилки при визначенні складу об'єктів, що входять до майнового комплексу. Зокрема Відповідач зазначає, про необхідність подання свідчень співробітником ОКП "КООБТІ", який допустився помилки при внесенні спірного майна до переліку об'єктів, що входять до складу комплексу по вул. Короленка, 4-а. Проте господарський суд звертає увагу на статтю 32 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено поняття і види доказів, серед яких відсутнє таке поняття як свідчення. Тому вимога надати свідчення особою у господарському процесі не може бути задоволена. Факт помилки підтверджується вищевикладеним, а також матеріалами інвентаризаційних справ по вул. Короленка, 4-а та по вул. Добровольського, 1-г. Так у інвентаризаційній справі № 6691 по вул. Добровольського, 1-г, с. 242 є схема земельної ділянки по вул. Добровольського, 1-г датована 17.05.2004, у якій зазначена частина земельної ділянки, яка підлягає виділу в натурі з присвоєнням окремої адреси: вул. Короленко, 4-а. Так відповідно до такої схеми приміщення позначене літерою "У" і яке співпадає із схемами на с.129 у цій же інвентаризаційній справі і на с. 8 інвентаризаційної справи по вул. Короленка, 4-а, залишилось за адресою вул. Добровольського, 1-г і не ввійшло до земельної ділянки, яка підлягала виділенню в натурі із присвоєнням адреси вул. Короленко, 4-а.

Отже зазначеним господарський суд вважає доведеним факт недбалості здійсненої інженером з нерухомості майна ОКП "КООБТІ" при формуванні нової інвентаризаційної справи по вул. Короленка, 4-а, після виділення з адреси - вул. Добровольського, 1г та проведенні технічної інвентаризації, щодо включення до складу будівель, які належать ЗАТ "ПММ-Транссервіс" будівлі літерою "У", яка належить державі.

Також Відповідач зазначає, що позивачем не доведено, що належне Відповідачу майно є саме тим об'єктом, що належить державі в особі Міністерства. Але і ці доводи спростовуються вищевикладеним, зокрема схемами земельних ділянок, які містяться в інвентаризаційних справах, які розглянуто вище, а також і Державним актом на право постійного користування землею серія КР № 00000560 від 21.12.1999, який видано Державній льотній академії України, вул. Добровольського, 1, відповідно до плану зовнішніх меж землекористування якого випливає, що земельна ділянка, на якій знаходиться спірне майно належить Державі і перебуває в постійному користуванні Державної льотної академії України (с. 308-311 інвентаризаційної справи № 6691 по вул. Добровольського, 1г).

Крім того слід зазначити, що ні Відповідач ні третя особа - ліквідатор ЗАТ "ПММ-Транссервіс" не навели господарському суду належних доказів, що підтверджують, на якій підставі, окрім рішення у справі № 6/299 від 08.12.2003 (а.с. 226, т. І), набувалось спірне майно ЗАТ "ПММ-Транссервіс". А у рішенні від 08.12.2003 у справі № 6/299, у якому визнається право власності на 15/25 частини комплексу об'єктів нерухомості, розташованих за адресою: 25005, м. Кіровоград, вул. Добровольського, 1, не визнано право власності на будівлю або об'єкт нерухомості літерою "У".

Відповідно до частини 4 статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їx обмежень" (тут і далі в редакції, яка діяла на час внесення відомостей ОКП "КООБТІ" до реєстру прав власності на нерухоме майно щодо будівлі літерою "У") для державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно до місцевого органу державної реєстрації прав разом iз заявою про державну реєстрацію прав подаються документи про правочини щодо такого об'єкта нерухомого майна та їх копій або інші документи, що свідчать про встановлення, зміну чи припинення речового права.

Крім цього, згідно статті 19 вказаного Закону підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є: договори про приватизацію майна державних підприємств, купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованій на біржі в установленому порядку, нотаріально посвідчений договір про поділ, перерозподіл, об'єднання нерухомого майна; свідоцтво про право на спадщину; свідоцтво про право власності на частку в спільному майні; свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів; свідоцтво про право власності на будівлю, споруду; рішення суду про право власності на об'єкт незавершеного будівництва; акти прийому нерухомого майна до експлуатації; договори про іпотеку, оренду, iнші документи щодо речових прав на нерухоме майно; рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, що набрали законної сили; інші акти органів державної влади або місцевого самоврядування, прийнятих у межах повноважень, визначених законом.

Також, на час внесення реєстратором ОКП "КООБТІ" запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо права власності ЗАТ "ПММ-Транссервіс" на побутові приміщення літерою "У", 16.07.2004, діяло Тимчасове положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 №7/5 (далі - Тимчасове положення).

Відповідно до підпункту 3.5 зазначеного Тимчасового положення реєстрації підлягають виключно заявлені права за умови їx відповідності чинному законодавству України i пред'явленим правовстановлювальним документам. Реєстратору забороняється тлумачення прав або самостійне внесення ним змін до відомостей про заявлені права власності.

У додатку № 1 до Тимчасового положення визначено перелік правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна, серед яких, зокрема, є рішення судів, третейських судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна.

Державна реєстрація прав власності на нерухоме майно (далі - реєстрація прав) - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів коштом особи, що звернулася до БТІ (пункт 1.4. Тимчасового положення); офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (стаття 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень").

У даному випадку правовстановлювальними документами, що посвідчували виникнення у ЗАТ «ПММ-Транссервіс» речових прав на комплекс будівель, що розташований за адресою м. Кіровоград вул. Короленка, 4а були рішення Кіровоградської міської ради від 23.06.2004 № 953 "Про погашення та зміну правовстановлювального документа на цілий комплекс будівель по вул. Короленка", прийняте на підставі piшeння господарського суду Кіровоградської області від 08.12.2003 у cпpaвi №6/299, та свідоцтво про право власності від 14.07.2004 № 396, в яких не зазначається щодо визнання за ЗАТ "ПММ-Транссервіс" права власності на побутові приміщення літерою "У".

Проте, реєстратором на підставі проведеної інженером ОКП "КООБТІ" технічної інвентаризації, яка відповідно до вимог Тимчасового положення не є правовстановлюючим документом, здійснено реєстрацію прав ЗАТ «ПММ-Транссервіс» в складі комплексу будівель на побутові приміщення (паливно-мастильний склад) літерою "У".

Тобто, здійснено реєстрацію наявності прав на окреме майно у особи, якій воно не належить, внаслідок чого порушено вимоги діючого, на час вчинення незаконної дії, законодавства України про державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

Отже, будівля "У", яка розташована на межі земельних ділянок по вул. Короленка, 4а та вул. Добровольського 1г, ввійшла до складу комплексу будівель, як по адресі вул. Короленка, 4а (будівля "У" - побутові приміщення) так і по адресі вул. Добровольського, 1г (будівля "У" - склад ПММ). Вказане підтверджується начальником ОКП "Кіровоградське ООБТІ" у листі № 721-17 від 13.11.2014 (а.с. 62), а також планами земельних ділянок, які містяться в матеріалах інвентаризаційних справ, які надані господарському суду для огляду: по вул. Добровольського 1г (с. 128) та по вул. Короленка, буд. 4-а (с. 8), шляхом накладення таких планів земельних ділянок.

24.05.2007 між ЗАТ "ПММ-Транссервіс" та Закритим акціонерним товариством "Альфа-Банк" (далі ЗАТ "Альфа-Банк") укладено договір іпотеки № 281/07, відповідно до якого ЗАТ «ПММ-Транссервіс» з метою забезпечення виконання зобов'язання по поверненню кредиту, передало ЗАТ "Альфа-Банк" у іпотеку нерухоме майно, що знаходиться за адресами м. Кіровоград вул. Короленка, 4а та Короленка, 4б, в тому числі й побутові приміщення літерою "У", приватним нотаріусом вказаний іпотечний договір посвідчено та зареєстровано заборону відчуження зазначеного в договорі нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 5016967.

В зв'язку з тим, що ЗАТ "ПММ-Транссервіс" свої зобов'язання перед ЗАТ "Альфа-Банк" по поверненню кредиту не виконав, за заявою останнього порушено провадження у справі №9/63 про банкрутство ЗАТ "ПММ-Транссервіс".

Постановою у cправі № 9/63 від 21.10.2013 господарський суд Кіровоградської області ЗАТ «ПММ-Транссервіс» визнав банкрутом, відкрив ліквідаційну процедуру банкрута, призначив ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Романяка М.Я.

У процесі здійснення заходів по продажу майна банкрута, за згодою іпотекодержателя - ЗАТ "Альфа-Банк", було проведено аукціон 16.07.2014, за результатами якого ТОВ "А-РІАЛТІ" придбало майно банкрута, в тому числі побутові приміщення літерою "У", відповідно до договору купівлі-продажу від 23.07.2014 комплексу нерухомого майна, що знаходиться за адресою м. Кіровоград вул. Короленка, 4а. Державним реєстратором - приватним нотаріусом Бабіч Л.Ю. прийнято рішення № 14637946 про державну реєстрацію прав ТОВ "А-PIAJITI" на нерухоме майно за вищевказаним договором купівлі - продажу, та здійснено запис про право власності в Державному peєcтpi речових прав на нерухоме майно за номером 6428320, про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с. 80-82).

Отже ТОВ "А-РІАЛТІ" набуло право власності, зокрема, на спірне майно - побутове приміщення літерою "У". У той же час спірне майно належить державі в особі Верховної Ради України в оперативному управлінні Міністерства освіти і науки України на праві загальнодержавної власності, як встановлено господарським судом вище.

Щодо заперечень Відповідача про те, що не доведено порушення вимог законодавства Відповідачем та Третіми особами при проведенні процедури та порядку укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.07.2014, на підставі якого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бабіч Лідією Юріївною прийнято рішення про державну реєстрацію права власності Відповідача на спірне майно, то господарський суд не спростовує таке твердження, оскільки порушення сталося з вини іншої особи, але в результаті допущеної помилки ЗАТ "ПММ-Транссервіс" набув у власність майно, яке йому не належить, а перебуває у власності держави.

Стаття 321 ЦКУ визначає поняття непорушності права власності. Так відповідно до частин 1, 2 вказаної статті право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За твердженням представника третьої особи - ВСП НАУ "Кіровоградська льотна академія", у якої на праві оперативного управління перебуває спірне майно, останнє використовувалось вказаною особою до початку у 2014 році організації ліквідатором ЗАТ "ПММ-Транссервіс" Романяком М.Я. аукціону по продажу майна. На теперішній час доступ до майна відсутній.

Відповідно до статті 387 ЦКУ власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Проте без відповідної правової підстави майном заволоділо ЗАТ "ПММ-Транссервіс", у володінні якого зараз майно не знаходиться, оскільки відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.07.2014 продано ТОВ "А-РІАЛТІ".

Стаття 388 ЦКУ визначає право власника на витребування майна від добросовісного набувача. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Як свідчать матеріали справи, спірне майно - побутові приміщення (склад паливно-мастильних матеріалів) літерою "У" вибуло із володіння власника не з його волі іншим шляхом, а саме: в результаті допущення помилки при складанні інвентаризаційної справи нерухомого майна за адресою м. Кіровоград, вул. Короленка, 4а; в результаті порушення реєстратором ОКП "КООБТІ" при здійсненні державної реєстрації спірного майна законодавства України про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, зокрема Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Тимчасового положення і, як наслідок, продажу спірного майна за договором купівлі-продажу особою ЗАТ "ПММ-Транссервіс", яка не є належним власником, ТОВ "А-РІАЛТІ", яке є добросовісним набувачем.

Щодо заперечень Відповідача про те, що виконання заявлених вимог Прокурора неможливе без визнання недійсним правочинів, під час вчинення яких здійснено державну реєстрацію права власності Відповідача на спірне майно, то господарський суд не погоджується із таким твердженням, враховуючи наступне.

З аналізу норм статті 388 ЦКУ випливає, що власник має право витребувати майно від добросовісного набувача, зокрема, в разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, який він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Спірне майно вибуло з початку 2014 року із володіння ВСП "НАУ "Кіровоградська льотна академія", що є особою, якій передано власником спірне майно у володіння, не з його волі іншим шляхом, оскільки доступ до майна з початку проведення аукціону по продажу майна ЗАТ "ПММ-Транссервіс" став закритим для вказаної третьої особи.

Відповідно до практики Верховного Суду України (постанова у справі № 5002-8/5447-2010 від 11.10.2011) та Вищого господарського суду України (постанова у справі № 5020-9/141-4/310-1/014-2/207 від 11.04.2011), яка також кореспондується із правовою позицією, що викладена у пункті 22 постанови пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" у разі якщо майно за відплатним договором придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача. Якщо майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦКУ звернутися із позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним.

Відповідно до частини 1 статті 111-28 ГПКУ висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Отже господарський суд доходить висновку, що прокурором правомірно заявлено вимогу про витребування майна без вимоги про визнання договору, відповідно до якого це майно придбав Відповідач, недійсним.

Позивачем за віндикаційним позовом може бути неволодіючий власник (фізичні і юридичні особи, держава і територіальні громади в особі уповноважених ними органів). Водночас законодавство надає право звертатися з вимогами про витребування майна з чужого незаконного володіння не лише власникам, а й іншим особам, у яких майно власника перебувало у законному володінні за відповідною правовою підставою ("титулом").

У відповідності до статті 170 ЦКУ держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Як вбачається зі свідоцтва про право власності від 05.05.2005 № 429 комплекс будівель, розташований в м. Кіровограді по вул. Добровольського, 1-г, у складі якого знаходиться склад ПММ літерою "У", належить державі в особі Верховної Ради України в оперативному управлінні Міністерства освіти і науки України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство освіти i науки України, затвердженого Указом Президента України від 25.04.2013 № 240 - Міністерство є центральним органом виконавчої влади, юридичною особою публічного права.

Враховуючи зазначене, господарський суд вважає правомірним звернення прокурора саме в інтересах Міністерства освіти і науки України, оскільки саме останнє має право звернутися з вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Відповідачем заявлено у відзиві на позов про сплив позовної давності. Таке клопотання Відповідач обґрунтовує наявністю справи № 5013/1033/12 за позовом Національного авіаційного університету до ЗАТ "ПММ-Транссервіс", ПАТ "Альфа-банк" про визнання недійсним договору іпотеки № 281/07 від 24.05.2007 укладеного між відповідачами. У вказаній справі Національний авіаційний університет оспорював договір іпотеки, в тому числі щодо майна, що є предметом спору у справі № 912/729/15-г і судом встановлено, що позовна давність щодо визнання недійсним такого договору сплила. Проте господарський суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем у справі № 912/729/15-г є Міністерство освіти та науки України, а не Національний авіаційний університет, як у справі №5013/1033/12, і предмет спору у вказаних справах теж різний. Так у справі № 5013/1033/12 визнавався недійсним договір іпотеки, зокрема і щодо спірного майна (побутові приміщення (склад паливно-мастильних матеріалів) літерою "У"), а у справі № 912/729/15-г спірне майно витребовується із чужого незаконного володіння.

Відповідно до приписів статті 256 ЦКУ позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦКУ). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 ЦКУ).

Порушення права у даній справі - це неможливість користуватися спірним майном державою, зокрема Позивачем, за яким майно закріплено на праві оперативного управління, та Національним авіаційним університетом, у якого спірне майно знаходиться на балансі.

Як стверджує прокурор у своєму позові, а також представник третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на стороні позивача у своїх поясненнях, перешкоджання у користуванні спірним майном, у зв'язку із закриттям ЗАТ "ПММ-Транссервіс" доступу до нього, виникло на початку 2014 року. Ні Відповідач ні ліквідатор ЗАТ "ПММ-Транссервіс" арбітражний керуючий Романяк М.Я. не надав господарському суду доказів, які б свідчили, що Позивач не мав можливості користуватися спірним майном до 2014 року. Докази оспорення Національним авіаційним університетом договору іпотеки щодо спірного майна не доводять того, що Позивач не користувався спірним майном.

Оскільки майно вибуло із володіння Міністерства освіти і науки України і ВСП НАУ "Кіровоградська льотна академія" на початку 2014 року, то загальна позовна давність станом на день подання позову не сплила, а тому у господарського суду немає підстав у її застосуванні, як заявляє Відповідач.

Підсумовуючи все вищезазначене, господарський суд дійшов висновку, що Міністерство освіти і науки України має всі правові підстави на витребування спірного майна від добросовісного набувача - ТОВ "А-РІАЛТІ", а тому позов прокурора підлягає задоволенню.

При цьому слід враховувати правову позицію Вищого господарського суду України, яка викладена у пункті 2.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", відповідно до якої встановлено, що судове рішення ... про витребування майна з чужого незаконного володіння особи, за якою зареєстровано право власності на майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає такій реєстрації, за позивачем (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат господарський суд враховує позицію Вищого господарського суду України, яка викладена у постанові пленуму Вищого господарського процесуального кодексу України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України".

Так у пункті 2.2.1. зазначено, що судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Прокурором додано до позовної заяви докази, які підтверджують вартість спірного майна, зокрема відповідно до звіту про незалежну оцінку Комплексу будівель, споруд, загальною площею 6145,9 кв.м та рухомого майна згідно з переліком, що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Короленка, буд. 4а,та 4б, вартість побутового приміщення площею 106,97 літерою "У" складає 101799,00 грн.

Оскільки відповідно до пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 2 відсотків ціни позову, то судовий збір, який підлягає сплаті за розгляд даної справи складає 2035,98 грн. Так як позов подано прокурором, який відповідно до пункту 11 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" при здійсненні своїх повноважень звільнений від сплати судового збору, то відповідно до частини 3 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір стягується з відповідача на користь державного бюджету при прийнятті рішення.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 80, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "А-РІАЛТІ" (01601, м. Київ, вул. Пушкінська, 27, ідентифікаційний код 35466551) на користь Міністерства освіти і науки України (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 10, ідентифікаційний код 38621185) на правах оперативного управління побутові приміщення літерою "У", площею 106,97 кв. м (склад паливно-мастильних матеріалів літерою "У"), що розташовані за адресою м. Кіровоград вул. Короленка, 4а (м. Кіровоград, вул. Добровольського, 1г) ринковою вартістю 101799,00 грн, реєстраційний номер майна 6640033.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "А-РІАЛТІ" (01601, м. Київ, вул. Пушкінська, 27, ідентифікаційний код 35466551) на користь Державного бюджету України (р/р 3002 в Головному Управлінні Державної казначейської служби України у Кіровоградській області, МФО 823016, код 38037409, отримувач коштів УК у м. Кіровограді (м. Кіровоград) 22030001) - 2035,98 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Припинити провадження у справі стосовно вимог про визнання рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Бабіч Лідії Юріївни про державну реєстрацію прав на нерухоме майно № 14637946 від 23.07.2014 частково незаконним - щодо визнання речового права товариства з обмеженою відповідальністю "А-РІАЛТІ" на побутові приміщення літерою "У", які розташовані за адресою м. Кіровоград, вул. Короленка, 4а; та про зобов'язання приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Бабіч Лідію Юріївну внести до Державного реєстру речових прав запис про часткове скасування державної реєстрації речових прав товариства з обмеженою відповідальністю "А-РІАЛТІ" на нерухоме майно, що розташоване за адресою м. Кіровоград вул. Короленка, 4а - побутові приміщення літерою "У", яке здійснено на підставі рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно № 14637946 від 23.07.2014.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повне рішення складено 28.04.2015.

Суддя В.М. Балик