ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"29" квітня 2015 р. Справа № 911/1869/15

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши позовні матеріали

Публічного акціонерного товариства «Київобленерго», (04136, м. Київ, вул. Стеценка, 1 а)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК АНТ Україна», с. Сошників, Бориспільський р-н

про стягнення 52 866,10 грн.

встановив:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява б/н від 24.04.2015 Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК АНТ Україна» про стягнення 52 866,10 грн. заборгованості за Договором про постачання електричної енергії № 1663 від 09.02.2010.

Вказана позовна заява не може бути прийнята до розгляду господарським судом Київської області, оскільки не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 частини 1 статті 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав передбачених ГПК.

За відсутності у відповідному платіжному документі належних платіжних реквізитів або неправильного їх зазначення заява (скарга) так само повертається господарським судом без розгляду.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові пленуму № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу».

В якості доказу сплати судового збору позивачем надано платіжне доручення від 10.02.2015 року № на суму 1827,00 грн., однак, у призначенні платежу відсутня інформація, яка саме позовна заява оплачена, у зв'язку з чим, у суду відсутні підстави вважати, що даний платіжний документ може вважатись доказом сплати позивачем судового збору за подання даної позовної заяви.

Як вбачається з інформації, яка міститься в автоматизованій системі «Діловодство спеціалізованого суду» (ДСС), з 10.02.2015 року (дати зарахування в дохід державного бюджету 1827,00 грн., сплачених позивачем згідно платіжного доручення № ) по 24.04.2015 року Публічним акціонерним товариством «Київобленерго» до господарського суду Київської області було подано 13 позовних заяв.

Таким чином, з огляду на той факт, що платіжне доручення від 10.02.2015 року № на суму 1827,00 грн. не може вважатись доказом сплати судового збору за пред'явлення позовної заяви б/н від 24.04.2015, суд приходить до висновку, що позивачем не було сплачено до державного бюджету відповідної суми судового збору, у зв'язку з чим позовна заява підлягає поверненню з підстав передбачених п. 4 ч.1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення вказаних недоліків.

Керуючись п. 4 частини першої ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Суддя О.В. Щоткін