КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2015 р. Справа№ 911/1049/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Остапенка О.М.

Пантелієнка В.О.

при секретарі судового засідання Патлань І.О.

від заявника: Стельмах Ю.М. (дов. від 26.02.2015);

від боржника: Каракой Т.В.(дов. від 06.04.2015);

Поляруш О.О. (директор за наказом від 12.04.2011 № 13-к);

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна"

на ухвалу господарського суду Київської області від 18.03.2015

у справі № 911/1049/15 (суддя - Антонова В.М.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна"

до Споживчого товариства "Настуся"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.03.2015 у справі № 911/1049/15 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" та додані до неї документи повернуто заявнику без розгляду.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 18.03.2015 у даній справі, а матеріали справи направити до господарського суду Київської області для подальшого розгляду по суті.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.03.2015 у даній справі прийнято до провадження вказану апеляційну скаргу та призначено її розгляд на 08.04.2015.

08.04.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від боржника надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.04.2015 у даній справі було продовжено строк розгляду спору та відкладено розгляд справи на 22.04.2015.

Розпорядженням керівника апарату № 09-52/667/15 від 21.04.2015 призначено повторний автоматичний розподіл справи.

Згідно з протоколом про повторний автоматичний розподіл справи між суддями від 21.04.2015 для розгляду вказаної апеляційної скарги по справі № 911/1049/15 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Доманська М.Л., судді - Пантелієнко В.О., Остапенко В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2015 апеляційну скаргу прийнято до провадження у новому складі суду.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 22.04.2015 представник апелянта апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, представники боржника - проти апеляційної скарги заперечили, просили оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України), в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, Київський апеляційний господарський суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В даному випадку, відповідно до приписів розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі по тексту - Закон), застосовуються норми Закону в редакції, що діє з 19.01.2013.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 2 статті 4-1 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

Згідно зі статтями 4, 43 ГПК України судове рішення є законним та обґрунтованим лише у випадку всебічного повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності у відповідності з нормами матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, до господарського суду Київської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" (далі - заявник/кредитор) із заявою №8866 від 13.03.2015 (вх. №1101/15 від 13.03.2015) про порушення справи про банкрутство Споживчого товариства "Настуся" (далі - боржник) на підставі ст. 11 Закону.

Оскаржуваною ухвалою місцевий господарський суд, враховуючи зупинення виконавчого провадження 10.02.2015, дійшов висновку, що загальний строк виконавчого провадження, відкритого з виконання наказу від 02.12.2014 у справі №2/125-12, становить менше трьох місяців, а тому заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" та додані до неї документи повернув заявнику без розгляду.

З даним судовим рішенням апелянт не погодився, що стало підставою для звернення до суду з апеляційною скаргою.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суд першої інстанції винесена з повним дослідженням матеріалів справи та є такою, що відповідає вимогам законодавства, з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Безспірність грошових вимог передбачає, що спір між боржником та кредитором відсутній, так як він вирішений у судовому порядку і наявне рішення, яке набрало законної сили. Відсутність спору вказує на те, що боржник об'єктивно не може погасити грошові вимоги. Безспірність грошових вимог підтверджується також копією виконавчого документу і постанови державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження.

Безспірність вимог кредитора повинна підтверджуватись документами, які кредитор зобов'язаний додати до заяви про порушення справи про банкрутство.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 15 Закону господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо заявник-кредитор не подав доказів неспроможності боржника виконати свої грошові зобов'язання перед кредиторами в розмірі, визначеному частиною третьою статті 10 цього Закону, протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено Законом.

До заяви про порушення справи про банкрутство Споживчого товариства "Настуся" заявником, на підтвердження своїх грошових вимог до боржника та на підтвердження безспірності своїх вимог, надано копію рішення господарського суду Київської області від 19.12.2012 у справі №2/125-12, копію постанови Вищого господарського суду України від 11.06.2014 у справі №2/125-12, копію наказу про примусове виконання рішення від 02.12.2014 у справі №2/125-12, копію постанови Відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області від 11.12.2014 про відкриття виконавчого провадження, інформацію про виконавче провадження №45802920 від 13.03.2015 з примусового виконання рішення господарського суду Київської області у справі №2/125-12, копію рішення господарського суду Київської області від 02.10.2013 у справі №911/1943/13, копію постанови Вищого господарського суду України від 13.01.2014 у справі №911/1943/13, копію постанови Вищого господарського суду України від 17.12.2014 у справі №911/1943/13, копію наказу про примусове виконання рішення від 31.01.2014 у справі №911/1943/13, копію постанови Відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.07.2014, копію наказу про примусове виконання рішення від 31.01.2014 у справі №911/1943/13, копію постанови Відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.07.2014.

Проте, як вбачається з матеріалів, доданих до заяви про порушення справи про банкрутство від 13.03.2015 № 8866 (вх. №1101/15 від 13.03.2015), а саме, інформації про виконавче провадження №45802920, дане виконавче провадження було зупинене державним виконавцем 10.02.2015, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 38 Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку із зверненням державного виконавця із заявою про роз'яснення рішення суду.

Вказане вище учасниками судового процесу у судовому засіданні апеляційної інстанції не заперечувалось.

Враховуючи вищевикладене, судовою колегією встановлено, що три місяці з моменту відкриття виконавчого провадження № 45802920, які боржнику надаються Законом для погашення заборгованості, не пройшли, оскільки мало місце зупинення державним виконавцем вказаного виконавчого провадження.

Разом з тим, судовою колегією досліджено матеріали справи та встановлено, що за рішенням господарського суду Київської області від 24.12.2014 у справі № 2/125-12 було задоволено заяву СТ „Настуся" про перегляд рішення господарського суду Київської області від 19.12.2012 у справі № 2/125-12 за нововиявленими обставинами, скасовано рішення господарського суду Київської області від 19.12.2012 року у справі № 2/125-12 та прийнято нове рішення у цій справі, яким у задоволенні позову ТОВ „Суффле Агро Україна" відмовлено у повному обсязі, стягнуто з ТОВ „Суффле Агро Україна" на користь СТ „Настуся" 5 661 грн. 92 коп. витрат по сплаті судового збору за подачу заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Не погоджуючись з зазначеним вище рішенням місцевого господарського суду у справі № 2/125-12, ТОВ „Суффле Агро Україна" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 24.12.2014 по справі № 2/125-12 та заяву СТ „Настуся" про перегляд рішення господарського суду Київської області від 19.12.2012 у справі № 2/125-12 за нововиявленими обставинами залишити без задоволення, а рішення господарського суду Київської області від 19.12.2012 у справі № 2/125-12 - без змін. Вказаний спір в апеляційному порядку на даний момент ще не вирішений.

В даному випадку слід врахувати, що виконання рішення господарського суду Київської області від 19.12.2012 у справі № 2/125-12 було зупинено, що результат вирішення апеляційної скарги ТОВ „Суффле Агро Україна" на рішення господарського суду Київської області від 24.12.2014 по справі № 2/125-12 впливає на вирішення питання про наявність безспірності вимог заявника, і як наслідок, на наявність підстав для звернення до суду із заявою про визнання боржника банкрутом, та підстав для прийняття такої заяви судом.

При цьому, колегія суддів, вирішуючи питання щодо залишення без змін ухвали господарського суду Київської області від 18.03.2015 у даній справі та, враховує те, що основними для порушення провадження у справі про банкрутство є признаки неплатоспроможності боржника, та вважає за необхідне зазначити, що не може йти мови про неплатоспроможність, якщо боржник в судовому порядку оскаржує грошові вимоги щодо їх оплати, недійсності та інше, що має місце в даному випадку.

На дату звернення кредитора ТОВ „Суффле Агро Україна" до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство СТ „Настуся" (станом на 13.03.2015) виконавче провадження ВП №45802920, яке було відкрите 11.12.2014, постановою від 10.02.2015 було зупинено та станом на 22.04.2015 не поновлено.

Дослідивши наведені вище обставини справи та подані сторонами документи, судом встановлено, що примусове стягнення з боржника відповідної заборгованості у порядку виконавчого провадження з моменту його порушення фактично не здійснювалося, загальний строк виконавчого провадження, відкритого з виконання наказу від 02.12.2014 у справі №2/125-12, становить менше трьох місяців із врахуванням його зупинення.

Отже, кредитор належними доказами не підтвердив наявність ознак неплатоспроможності боржника, безспірності кредиторських вимог в контексті приписів ст. 10 Закону.

В силу ст. 43 ГПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складається з фактів - підстав позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує апеляційну скаргу.

За таких обставин місцевий господарський суд, повно і всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх поданими сторонами доказами, яким дав необхідну оцінку, з дотриманням приписів зазначених норм матеріального і процесуального права та з наведенням в ухвалі зі справи необхідного мотивування, правомірно повернув заявнику без розгляду вищевказану заяву про порушення справи про банкрутство та додані до неї документи.

Доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі, відхиляються судовою колегією за необґрунтованістю, оскільки не спростовують обставини, які на підставі належних та допустимих доказів у справі встановлені судом першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для зміни чи скасування ухвали господарського суду Київської області від 18.03.2015 у справі № 911/1049/15. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення у даній справі, судовою колегією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 43, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ТОВ "Суффле Агро Україна" залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Київської області від 18.03.2015 у справі № 911/1049/15 - без змін.

2. Справу № 911/1049/15 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Повний текст постанови підписаний: 27.04.2015.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді О.М. Остапенко

В.О. Пантелієнко