РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2015Справа №910/4426/15-г

За позовом Військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі Військової частини НОМЕР_1
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Таланлегпром"
про стягнення 998 220, 00 грн.

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:
від прокуратури: Тимко В.В.
від позивача: Зернов Р.Ю.
від відповідача: Кириленко Н.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Військовий прокурор Київського гарнізону звернувся до господарського суду міста Києва в інтересах держави в особі Військової частини НОМЕР_1 (далі-позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Таланлегпром" (далі-відповідач) про стягнення 998 220,00 грн. штрафу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було поставлено неякісний товар згідно укладеного між сторонами договору №46/ВЗЗ-2014 від 27.06.2014 р., тому згідно п. 7.4. вказаного договору відповідачеві нараховано штраф.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.02.2015 р. порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 19.03.2015 р. за участю представників сторін, яких зобов`язано надати суду певні документи.
18.03.2015 р. через загальний відділ діловодства суду представник відповідача подав відзив на позов, в якому проти позову заперечив та пояснив, що поставлена продукція відповідає всім необхідним ГОСТам, ДСТУ, технічним умовам та узгодженим зразкам, відповідає вимогам по якості, пакуванню та маркуванню, прийнята позивачем в установленому договором та діючим законодавством строки без складання актів щодо недоліків продукції по якості, комплектності, маркування. Крім того, з акту відбору продукції не можна зробити висновок з якої саме партії товару відібрано зразки та по якому договору здійснювалася поставка відповідного товару, враховуючи, що між сторонами також було укладено 24.04.2014 р. договір на поставку аналогічного військового взуття.
У судовому засіданні 19.03.2015 р. судом оголошувалася перерва до 09.04.2015 р. на підставі ст. 77 ГПК України.
В судовому засіданні 09.04.2015 р. прокурор надав пояснення по справі, в яких навів додаткові обґрунтування заявлених позовних вимог.
У судовому засіданні 09.04.2015 р. оголошувалася перерва до 27.04.2015 р. на підставі ст. 77 ГПК України.
У даному судовому засіданні представники прокуратури та позивача підтримали заявлені позовні вимоги.
Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.
У судовому засіданні 27.04.2015 р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників провадження у справі, господарський суд міста Києва, -
ВСТАНОВИВ:

27.06.2014 р. між Військовою частиною НОМЕР_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Таланлегпром" укладено договір №46/ВЗЗ-2014, умовами якого передбачено, що відповідач зобов`язується у 2014 році поставити позивачеві товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору, а позивач прийняти і оплатити такі товари.
Відповідно до п. 1.2 договору, найменування товару «Взуття різне, крім спортивного, захисного та ортопедичного (код 15.20.1), кількість товару за договором: лот 2 черевики з високими берцями 9 700 пар.
Згідно п. 2.2. договору, пакування та маркування товару, що поставляється за даним договором, повинне відповідати діючим стандартам, технічним умовам та забезпечувати зберігання споживацьких властивостей товару під час транспортування та зберігання.
Умовами п. 2.4. договору передбачено, що партії, які не прийняті по показникам зовнішнього вигляду та випробувань повертаються замовником для усунення недоліків та повторного пред`явлення.
Ціна договору становить 4 976 100,00 грн. (п. 3.1. договору).
Відповідно до п. 7.4. договору, у разі поставки недоброякісного товару та/або поставки товару з порушенням вимог розділу 2 цього договору відповідач зобов`язаний сплатити позивачу штраф у розмірі 20% вартості недоброякісного товару. Факт поставки недоброякісного товару підтверджується відповідним актом. У випадку відмови від підпису цього акту однією із сторін цього договору, підпис про таку відмову зазначається в акті і підписується відповідно другою із сторін цього договору. Зазначений товар не зараховується відповідачу у виконання поставки і підлягає заміні в строк 5 робочих днів з дня отримання документа щодо невідповідності якості товару.
Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання сторін за даним договором були виконані у повному обсязі, відповідачем було поставлено товар в кількості 9 700 шт. на загальну суму 4 976 100,00 грн., що підтверджується видатковими накладними, а позивачем було оплачено поставлений товар, що підтверджується платіжними дорученнями (копії в матеріалах справи).
24.09.2014 р. працівниками позивача та Служби безпеки України було здійснено відбір черевиків з високими берцями, виробництва відповідача для проведення випробувань.
28.10.2014 р. Державним підприємством «Укрметртестстандарт» було виготовлено висновок №UA 1.003.TC38.004-2014 про відповідність продукції вимогам «Опису предметів речового майна для військовослужбовців Національної гвардії МВС України», згідно якого черевики чоловічі з високими берцями для військовослужбовців, з верхом та підкладкою із щкіри чорного кольору, литтєвого методу кріплення:
- за зовнішнім виглядом, конструкцією та застосованими матеріалами відповідають вимогам ТУ У 19.3-31862978.002-2004 «Взяття для військовослужбовців литтєвого методу кріплення. Технічні умови України»;
- за маркуванням не відповідають вимогам «Опису предметів речового майна для військовослужбовців Національної гвардії МВС України» позиція 3 стор. 11.
Як стверджує прокурор, позивач направляв відповідачеві претензію про сплату штрафних санкцій, проте останній листом повністю відхилив заявлені в претензії вимоги.
Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор зазначає, що відповідачем було поставлено неякісний товар згідно укладеного між сторонами договору №46/ВЗЗ-2014 від 27.06.2014 р., тому згідно п. 7.4. вказаного договору відповідачеві нараховано штраф у розмірі 20% вартості такого товару, що становить 998 220,00 грн.
Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.
Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
Статтею 674 ЦК України передбачено, що відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.
Частиною 1 статті 1 Закону України «Про підтвердження відповідності» надається визначення поняттю сертифікат відповідності це документ, який підтверджує, що продукція, системи якості, системи управління якістю, системи екологічного управління, персонал відповідає встановленим вимогам конкретного стандарту чи іншого нормативного документа, визначеного законодавством.
Згідно частини 2 статті 11 вказаного Закону, за результатами проведення сертифікації, у разі позитивного рішення призначеного органу з оцінки відповідності заявникові видається сертифікат відповідності, зразок якого затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері оцінки відповідності.
Як вбачається з матеріалів справи, прокуратурою надано сертифікат відповідності №UA1.003.0149043-14, виданий відповідачу Державним підприємством «Укрметртестстандарт» на продукцію Черевики з високими берцями для військовослужбовців з верхом із шкіри з підкладкою із шкіри, або утепленою підкладкою з підошвою із полімерних матеріалів литтєвого методу кріплення.
Так пунктом 4.2. розділу 4 ТУ У 19.3-31862978.002-2004 «Взяття для військовослужбовців литтєвого методу кріплення. Технічні умови України», яким визначається правила приймання, встановлено, що кожна пара черевиків підлягає перевірці за зовнішнім виглядом (моделі, фасону копила, узгоджених із замовником матеріалів верху та низу взуття, оздоблення, маркування) та у відповідності з 2.18 цих технічних умов (визначення ґатунку черевиків).
Також порядок прийняття товарів від відповідача позивачем визначений розділом ІІ договору, а п. 7.4. договору встановлено порядок дій сторін, зокрема і позивача, у випадку виявлення неякісного товару, що поставлявся відповідачем.
Проте, як вбачається з матеріалів справи, під час приймання товарів позивачем не заявлено жодних претензій відповідачеві щодо невідповідності маркування товару вимогам ТУ У 19.3-31862978.002-2004, однак під час приймання товару згідно вимог вказаного ТУ, кожна пара черевиків мала б підлягати перевірці за зовнішнім виглядом на наявність маркування.
Як пояснює прокурор, згідно п. 2.19.1 ТУ У 19.3-31862978.002-2004 на кожну пару черевиків повинно бути нанесено маркування з вказівкою позначення нормативної документації, тобто позначення ТУ У 19.3-31862978.002-2004.
В свою чергу, наявність чи відсутність нанесеного позначення ТУ У 19.3-31862978.002-2004 на кожну пару черевиків могло бути перевірене позивачем безпосередньо під час приймання кожної партії товару, що поставлялася за договором №46/ВЗЗ-2014 від 27.06.2014 р.
Проте в матеріалах справи відсутні будь які докази того, що позивачем були виявлені які-небудь зауваження щодо якості поставленого відповідачем товару, зокрема, і щодо його маркування, а також відсутні будь-які акти недоброякісності товару, що мав би бути складений позивачем у відповідності з умовами п. 7.4. договору та наданий для підпису відповідачу, а відповідач був зобов`язаний замінити неякісний товар на товар належної якості.
Суд також відзначає, що посилання прокурора на направлення позивачем листа відповідачеві з вимогою замінити партію неякісного товару у 5ти денний термін та сплатити суму штрафу не підтверджується належними доказами, так як в матеріалах справи відсутній опис вкладення у цінний лист, що позбавляє суд можливості дійти до беззаперечного висновку про відправку позивачем саме листа №1750 від 21.11.2014 р. згідно чеку №3562 від 21.11.2014 р. Крім того, в графі адресата та отримувача листа зазначено Лаврика А.М., проте не вказано саме ТОВ "Таланлегпром".
Також суд приймає до уваги доводи відповідача про недоведеність факту того, що згідно акту відбору зразків від 24.09.2014 р. було здійснено забір саме тих черевиків з високими берцями, які поставлялися відповідачем згідно договору №46/ВЗЗ-2014 від 27.06.2014 р., оскільки відповідачем було надано до матеріалів справи договір поставки товару №18/взз-2014 від 24.04.2014 р., та видаткову накладну №Т-ROM00640 від 24.04.2014 р., що підтверджує поставку за таким договором також черевиків з високими берцями (код 15.20.1 згідно специфікації) в кількості 338 шт.
Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що прокурором не доведено поставку відповідачем неякісного товару, оскільки позивачем не було заявлено жодних претензій стосовно невідповідності поставленого товару вимогам до його маркування та не було дотримано порядку встановлення факту поставки неякісного товару, визначеного п. 7.4. договору, а товар, який перевірявся Державним підприємством «Укрметртестстандарт» згідно висновку №UA 1.003.TC38.004-2014 від 28.10.2014 р. міг бути поставлений за іншим договором, ніж за договором, на підставі якого нараховуються прокурором штрафні санкції.
За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні позову з підстав його необґрунтованості.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Військового прокурора Київського гарнізону - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 30.04.2015 р.

Суддя Бондарчук В.В.