РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2015Справа №910/705/15-г

За позовом Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району"

До Комунального підприємства "Житлово- експлуатаційна контора "Центральна" Шевченківського району"

Про стягнення 216 045,59 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача Бриль П.О. - представник

Від відповідача не з?явився

Суть спору:

Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Комунального підприємства "Житлово- експлуатаційна контора "Центральна" Шевченківського району" про стягнення 216 045,59 грн.

Ухвалою суду від 19.01.2015 за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 910/705/15-г та призначено розгляд справи на 11.02.2015.

11.02.2015 відділом діловодства суду отримано від представника позивача отримано клопотання про залучення додаткових документів до матеріалів справи.

Ухвалою від 16.02.2015 розгляд справи призначено на 04.03.2015.

В судове засідання 04.03.2015 представник позивача з'явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 04.03.2015 представник відповідача не з'явився, причини неявки суду не повідомив, вимоги ухвали не виконав.

Ухвалою суду від 04.03.2015 відкладено розгляд справи на 08.04.2015.

В судове засідання 08.04.2015 представник позивача з'явився, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 08.04.2015 представник відповідача не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 08.04.2015 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Проаналізувавши матеріали справи, вживши всі передбачені чинним законодавством заходи для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "ЖЕК "Центральна" Шевченківського району" є орендарем нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, 18/1Г

Позивач зазначає, у період з 22.10.2010 по 15.02.2012 відбувалось фактичне споживання комунальних послуг Відповідачем, заборгованість за споживання останніх становить 57 826,11 грн.

01.01.2012 між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення № Ц-126.

Предметом договору, зокрема п. 1.1,. є те, що Виконавець зобов'язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Відповідно до п. 1.2.Споживач є орендарем нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. вул. Прорізна, 18/1Г.

Відповідно до п. 3.2. у разі застосування щомісячної системи оплат послуг платежі вносяться не пізніше 313 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до п. 4.2.1. Споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлений договором строк.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованості за комунальні послуги по нежитловому приміщенню КП «ЖЕК «Центральна» Шевченківського району» (вул. Прорізна, 18/1Г), за період з 29.02.2012 р. по 27.06.2014 р. заборгованість становить 137508,18 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вказана вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав.

У ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», міститься визначення поняття споживача, як фізичної чи юридичної особи, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Таким чином, юридична чи фізична особа, що отримує житлово- комунальні послуги зобов'язана оплачувати їх.

Відповідно до п. З ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв.

Відповідно до п. З ст 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.18. Порядку обліку та оплати послуг Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 «розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.»

Таким чином, зобов'язання Відповідача в умовах неукладеного договору на постачання комунальних послуг, виникає на підставі дії законів, що перелічені вище, а не укладення договору не звільняє відповідача від сплати заборгованості за спожиті комунальні послуги.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із ст.. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Враховуючи вище зазначене між позивачем та Відповідачем виникли відносини, що породжують цивільні права та обов'язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, а відповідач ними користується.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Як встановлено ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд прийшов до висновку, що позивач правомірно здійснював нарахування коштів за надання послуг у розмірі 48 489,78 грн.

Частина 1 ст. 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 175 ч. 1 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦКУ з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Суд прийшов до висновку, що позивач правомірно здійснював нарахування коштів за надання послуг, за договором у розмірі 137 508,18 грн.

Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача збитків від інфляції та 3% річних з простроченої суми, суд вважає його обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 21 440,15 грн. - збитків від інфляції та 8 907,48 грн. - 3% річних, підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора "Центральна" Шевченківського району ( 01034, м. Київ, вул. Прорізна, 18/1Г, ) на користь Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району (03190, м. Київ, вул. М. Кирпоноса 10/8, ) основну заборгованість у розмірі 185 697 (сто вісімдесят п'ять тисяч шістсот дев'яносто сім) грн.. 96 коп., інфляційні збитки в розмірі 21 440 (двадцять одну тисячу чотириста сорок) грн. 15 коп., 3% річних в розмірі 8907 (вісім тисяч дев'ятсот сім) грн. 48 коп., судовий збір у розмірі 4320 (чотири тисячі триста двадцять) грн. 91 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання повного рішення 13.04.2015.

Суддя Л.В. Прокопенко