РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2015Справа №910/29054/14

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Гранат»
ДоУправління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації
Простягнення 28 122,95 грн.

Головуючий суддя Домнічева І.О.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники:

від позивача: Положенцева Т.В. - за довіреністю;

від відповідача: Шуман С.І. - за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранат» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про стягнення 28 122,95 грн.

Ухвалою від 29.12.2014 р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 20.01.2015 р.

Судове засідання 20.01.2015 р. не відбулося.

Ухвалою від 26.01.2015 р. розгляд справи призначено на 29.01.2015 р.

Ухвалою від 29.01.2015 р. розгляд справи відкладено на 17.02.2015 р.

17.02.2015 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшло клопотання про збільшення розміру позовних вимог.

Судове засідання 17.02.2015 р. не відбулося.

Ухвалою від 23.02.2015 р. розгляд справи призначено на 24.02.2015 р.

Ухвалою від 24.02.2015 р. продовжено строк розгляду справи у відповідності до статті 69 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні було оголошено перерву до 10.03.2015 р.

Судове засідання 10.03.2015 р. не відбулося.

Ухвалою від 17.03.2015 р. призначено колегіальний склад суду для розгляду справи.

Розпорядженням Заступника Голови господарського суду міста Києва від 17.03.2015 р. справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя ДомнічеваІ.О., суддя Трофименко Т.Ю. та суддя Літвінова М.Є.

Ухвалою від 17.03.2015 р. розгляд справи призначено на 14.04.2015 р.

08.04.2015 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, а саме, позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 21 517,20 грн., 1 936,53 грн. 3% річних та 9 446,04 грн. інфляційних втрат.

Відповідач у поданому відзиві просить прийняти рішення, яким у задоволенні позову в частині стягнення 3% та індексу інфляції відмовити, крім того, позивач просить відмовити у частині стягнення суми основного боргу в розмірі 4 919,42 грн.

В судовому засіданні 14.04.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При розгляді матеріалів справи встановлено, наступне.

Між сторонами у справі 19.12.2011 р. було укладено договір № 178 на закупівлю «Шоколад та вироби кондитерські цукрові» код 15.84.2 (Новорічні подарунки).

Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник зобов'язується 19.12.2011 р. поставити покупцеві товари, зазначені у підпункті 1.2. цього договору та специфікації до цього договору (додаток 1), а покупець прийняти та оплатити такі товари.

Пунктом 1.2. договору передбачено найменування (номенклатура, асортимент товару: «Шоколад та вироби кондитерські цукрові» код 15.84.2 (Новорічні подарунки)).

Кількість товарів: 16 293 штук.

Згідно з п. 3.1. договору, ціна договору становить 299 418,84 грн., в т.ч. ПДВ 49 903,14 грн.

Пунктом п. 5.1. договору передбачено термін поставки товарів - 19.12.2011 р.; місце поставки товарів - заклади освіти Дніпровського району м. Києва (додаток 2).

На виконання умов договору, позивач поставив відповідачу новорічні подарунки на загальну сум 69 763,86 грн., що підтверджується видатковими накладними № ГР-005069, № ГР-005070, № ГР-005071 від 20.12.2011 р.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач свої зобов'язання за договором виконав частково, перерахувавши позивачеві лише частину суми основного боргу.

На момент прийняття рішення у справі сума боргу відповідача перед позивачем становить 21 517,20 грн.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в розмірі 21 517,20 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Доводи відповідача про зміну ціни договору та поставку товару за ціною більшою, ніж погоджено сторонами, спростовуються матеріалами справи, оскільки в специфікації, що є Додатком № 1 до договору поставки № 178, на яку посилається відповідач в обґрунтування своїх заперечень, ціна за одиницю товару вказана без ПДВ, а сума податку вказано окремо, що разом складає ціну договору та відповідає п. 3.1. договору.

З накладних, за якими була здійснена поставка товару, ціна за одиницю вказана з урахуванням ПДВ.

Вимоги позивача в частині стягнення 3% річних та індексу інфляції, відповідач не визнає, посилаючись на сплив строку позовної давності, оскільки вважає, що строк позовної давності почав свій перебіг щодо основної вимоги з 21.12.2011 р., а відтак сплив строк позовної давності щодо 3% річних та інфляційних втрат, які нараховані згідно статті 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 264 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Відповідно до п. 4.4.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 р., до дій, які свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати:

- визнання пред'явленої претензії;

- зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору;

- письмове прохання відстрочити сплату боргу;

- підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір;

- письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу;

- часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобов'язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем було підписано Акт звірки розрахунків станом на 01.01.2012 р., що стало підставою для переривання строку позовної давності та початку його перебігу заново з 02.01.2012 р., а потім здійснив часткову оплату за спірною накладною 23.05.2012 р., що стало підставою для переривання строку позовної давності вдруге та початку його перебігу заново з 24.05.2012 р.

Відповідно до штампу вхідної кореспонденції, позов позивачем пред'явлено 25.12.2014 р., тобто в межах строку позовної давності.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 264 Цивільного кодексу України, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Отже, за таких обставин відсутні підстави для задоволення заяви відповідача про застосування строку позовної давності.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з викладеного, з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати у розмірі 9 446,04 грн. та 3% у розмірі 1 936,53 грн.

Отже, на підставі вищевикладеного, вимоги позивача обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи, відповідачем не спростовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 49, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (м. Київ, просп. Миру, 6а; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранат» (м. Київ, вул. Краківська, 18а; ) 21 517 (двадцять одну тисячу п'ятсот сімнадцять) грн. 20 коп. суму основного боргу, 9 446 (дев'ять тисяч чотириста сорок шість) грн. 04 коп. інфляційних втрат, 1 936 (одну тисячу дев'ятсот тридцять шість) грн. 53 коп. 3% річних та 1 827 (одну тисячу вісімсотсот двадцять сім) грн. 00 коп. суму судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 20.04.2015 р.

Головуючий суддя І.О. Домнічева

Суддя Т.Ю. Трофименко

Суддя М.Є. Літвінова