ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2015 р. Справа № Б-39/147-10

У складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гетьман Р.А., суддя Плахов О.В.

при секретарі Міракові Г.А.

за участю:

прокурор - Гайдамака А.М., (посвідчення №009115 від 13.10.2012р.)

апелянта - не прибув,

боржника - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Сумах (вх. №2309 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 17.03.15 у справі № Б-39/147-10 щодо розгляду вимог УПФУ у м. Сумах з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за грудень 2014р.

за заявою ВАТ по будівництву, реконструкції автомобільних шляхів та шляхових споруд "Харківшляхбуд"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 04.07.2013 р. визнано Відкрите акціонерне товариство "Харківшляхбуд" (код 03450502) банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Жарова П.В.

Ухвалою суду від 24.12.2013 р. затверджено реєстр вимог кредиторів.

05.01.2015 р. до суду надійшла заява Управління Пенсійного фонду України в м.Сумах (вх. № 199 від 06.01.2015 р.) з грошовими вимогами до боржника в сумі 591,85 грн. - заборгованість по витратам пенсійного фонду на виплату та доставку пільгових пенсій за грудень 2014 р. за списком №2, яку суд призначив до розгляду на 17.03.2015 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.03.2015р. у справі № Б-39/147-10 (суддя Усатий В.О.) відхилено вимоги УПФУ в м.Сумах в сумі 591,85 грн. витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за грудень 2014 р.

Управління ПФ України у м. Сумах погодилось з винесеною господарським судом першої інстанції 17.03.2015р. у даній справі ухвалою та звернулось за апеляційною скаргою, в якій з посиланням на порушення місцевим господарським судом норм матеріального права просить скасувати оскаржувану ухвалу господарського суду Харківської області та прийняти нове рішення, яким визнати та включити до реєстру вимог кредиторів поточні кредиторські вимоги УПФ України у м. Сумах з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгоих пенсій за грудень 2014р. на суму 591,85 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 14.04.2015р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні 29.04.2015р.

Розпорядженням голови суду у зв'язку з відпусткою судді Здоровко Л.М. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гетьман Р.А., суддя Плахов О.В.

Заявник апеляційної скарги в судове засідання уповноваженого представника не направив. Від заявника апеляційної скарги надійшла заява, в якій він просить розглядати скаргу за відсутності його уповноваженого представника.

Боржник відзив на апеляційну скаргу не надав, в судове засідання уповноваженого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Кредитори відзив на апеляційну скаргу не надали, в судове засідання не прибули, уповноважених представників не направили, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

В судове засідання прибув прокурор, який повідомив суд про те, що не заперечує проти розгляду скарги за відсутності представників.

В судовому засіданні прокурор пояснив, що вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу безпідставною та просить відмовити у задоволенні скарги і залишити без змін ухвалу господарського суду першої інстанції.

Зважаючи на встановлений процесуальним законом строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, належне повідомлення сторін та інших учасників провадження у справі про час та місце розгляду справи, судова колегія вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності вказаних представників сторін та інших учасників провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з приписами статті 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За приписами пункту 1-1 Розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», викладеного у новій редакції згідно з Законом України від 22.12.2011р. N 4212-VI, який набрав чинності 18.01.2013р., положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою місцевого господарського суду від 04.07.2013 р. визнано Відкрите акціонерне товариство "Харківшляхбуд" (код 03450502) банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Жарова П.В.

Враховуючи вимоги перехідних положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 22.12.2011р., до спірних правовідносин слід застосовувати Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 22.12.2011р. N 4212-VI, який набрав чинності 18.01.2013р. (далі - Закон про банкрутство).

За приписами ст.2 Закону про банкрутство провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Цей Закон має пріоритет перед іншими законодавчими актами України у регулюванні відносин, пов'язаних з банкрутством суб'єктів підприємницької діяльності, за винятком випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закон про банкрутство кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Частиною 1 статті 38 Закону про банкрутство встановлено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо; строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

З аналізу наведеної норми вбачається, що в ліквідаційній процедурі нові зобов'язання у банкрута можуть виникнути виключно у випадках, прямо передбачених у цьому Законі, і порядок їх виконання визначений спеціальним Законом про банкрутство.

Нормами Закону про банкрутство встановлено, що в ліквідаційній процедурі у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань, крім тих, які у вигляді конкурсних вимог включені до реєстру вимог кредиторів в порядку статті 38 Закону про банкрутство.

Відповідно до частини 8 статті 41 Закону про банкрутство кошти, які надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на основний рахунок боржника. З основного рахунка здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, визначеному цим Законом. З основного рахунка банкрута проводяться виплати кредиторам, виплати поточних платежів та витрат, пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

За приписами частини 2 статті 41 вказаного Закону ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження, з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю.

В пункті 29 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013р. N 01-06/606/2013 «Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011р. N 4212-VI)» визначено, що статтею 38 Закону передбачено наслідки визнання боржника банкрутом. Зокрема, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом у останнього не може виникати додаткових зобов'язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, які безпосередньо пов'язані із здійсненням ліквідаційної процедури; строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав.

У зв'язку з цим здійснюється капіталізація платежів за заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 765 "Про реалізацію статей 45 і 92 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Що ж до витрат на виплату і доставку відповідних пенсій, то їх капіталізація чинним законодавством не передбачена. У ліквідаційній процедурі в установлений Законом строк можуть бути заявлені лише ті вимоги щодо витрат на виплату і доставку відповідних пенсій, які виникли в процедурах розпорядження майном та санації, оскільки після визнання боржника банкрутом відповідні зобов'язання не виникають.

Після оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом поточні вимоги (грошові вимоги, що виникли під час проведення процедур банкрутства), стають конкурсними вимогами та можуть бути заявлені згідно з частиною першою статті 38 Закону.

З наведених норм вбачається, що поточні кредитори можуть звернутися в ліквідаційну процедуру з грошовими вимогами до банкрута, які виникли за період після порушення провадження у справі і до дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом.

З матеріалів справи вбачається, що Постановою суду від 04.07.2013 р. визнано Відкрите акціонерне товариство "Харківшляхбуд" (код 03450502) банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, а отже заборгованість боржника з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за грудень 2014р. виникла після порушення провадження у справі та після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом.

Однак вимоги за зобов'язання боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства можуть пред'являтись тільки до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом. Під час ліквідаційної процедури не виникає будь-яких нових зобов'язань, що можуть бути заявлені в порядку ст. 23 Закону про банкрутство.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 23.10.2013р. у справі №5021/1639/2011, від 28.05.2013р. у справі № 11/Б-1042(377/7-10) та від 18.09.2013р. у справі № 6/108-09, від 15.01.2014р. у справі №6/156-06.

З огляду на викладене, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає, що під час розгляду справи господарським судом першої інстанції встановлені фактичні обставини справи на основі повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають цим обставинам та їм надана правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді справи та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали у даній справі, у зв'язку з чим ухвалу господарського суду Харківської області від 17.03.2015р. у справі № Б-39/147-10 слід залишити без змін, а апеляційнуі скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п.1 ч.1 ст.103, ст.ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Сумах залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 17.03.15 у справі №Б-39/147-10 щодо розгляду вимог УПФУ у м. Сумах з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за грудень 2014р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 30.04.15

Головуючий суддя Шутенко І.А.

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Плахов О.В.