ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2015 р. Справа № 910/3344/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Легбанк"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Феніксім плюс"

про стягнення 1 069 500,00грн

Суддя А.Р. Ейвазова

Представники:

від позивача - Харченко Р.М. (довіреність б/н від 09.04.2015);

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний банк Легбанк" (далі - ПАТ "Легбанк") звернулось до господарського суду Київської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Феніксім плюс" (далі - ТОВ "Феніксім плюс") про стягнення 1 069 500,00грн.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про визнання нікчемним договору б/н від 22.08.2014, укладеного сторонами, про надання юридичних послуг, про що відповідачу направлено повідомлення 10.12.2014 з вимогою повернути кошти, сплачені за договором в якості оплати послуг. Між тим, відповідач, не зважаючи на вимогу, не здійснив повернення коштів у розмірі 1 069 500грн, перерахованих йому за відповідним договором (а.с.8-10).

Відповідач у справі - ТОВ "Феніксім плюс" письмового відзиву по суті заявлених вимог не надало.

Розгляд справи здійснювався без повноважного представника позивача, за відсутності його письмових пояснень, за наявними у справі документами відповідно до ст. 75 ГПК України з наступних підстав:

- копія ухвали господарського суду Київської області від 13.03.2015 про порушення провадження у даній справі, направлена за адресою, вказаною у Спеціальному витягу з державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 16.02.2015 (а.с.4-7), повернута з довідкою, у якій причиною повернення поштового відправлення зазначено «за закінченням терміну зберігання» (а.с.28-31);

- копія ухвали господарського суду Київської області від 31.03.2015 про відкладення розгляду даної справи, направлена за адресою, вказаною у Спеціальному витягу з державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 13.03.2015, що підтверджується відміткою на зворотному боці вказаної ухвали (а.с.35, зворот);

- клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило;

- матеріалів справи достатньо для вирішення спору по суті.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

22.08.2014 між ТОВ "Феніксім плюс" (далі - юридична компанія) та ПАТ "Легбанк" (далі - клієнт) укладено договір про надання юридичних послуг (далі - договір, а.с.13-17).

За умовами договору клієнт доручає, а компанія приймає на себе зобов'язання надавати юридичні послуги на умовах та у порядку, визначеному вказаним договором (п. 1.1 договору).

До юридичних послуг, що надається компанією відповідно до умов вказаного договору, входить, зокрема, представництво інтересів клієнта під час судового розгляду справи №752/12886/14-ц за позовом Жабюка Ігоря Ярославовича до ПАТ "Легбанк" про захист прав споживача шляхом стягнення коштів вкладу, процентів, пені, процентів річних та інфляційних нарахувань, відшкодування моральної шкоди, включаючи але не обмежуючись. Зокрема, відповідні послуги включали в себе підготовку процесуальних документів, ведення претензійної роботи, представництво інтересів клієнта у всіх судових інстанціях, надання усних консультацій, юридичний супровід клієнта у питаннях, що стосуються зняття арешту з майна та коштів клієнта, у рамках справи №752/12886/14-ц, надання інших юридичних послуг тощо (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору за роботу, виконану компанією згідно з умовами вказаного договору, клієнт виплачує компанії винагороду, згідно з виставленими компанією рахунками.

Згідно п. 4.2 договору, розмір винагороди становить 1 069 500,00грн без ПДВ. При цьому відповідно до п. 4.4 вказаного договору, клієнт вправі здійснити попередню або авансову оплату юридичних послуг, які надаються компанією клієнту згідно з цим договором, у будь-якому обсязі.

Вказаний договір діє з моменту підписання та до повного виконання сторонами своїх обов'язків за ним (п. 6.1 договору).

На виконання умов договору, позивачем 29.08.2014 перераховано на рахунок відповідача 1 069 500,00грн, що підтверджується меморіальним ордером (а.с.19, 39-40), а також випискою з рахунку позивача (а.с.45-47).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №133 від 27.11.2014 у ПАТ «Легбанк» введена тимчасова адміністрація.

10.12.2014 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Легбанк» надіслано повідомлення від 10.12.2014 №11-1849 про визнання вищевказаного договору нікчемним (а.с.18), яке повернуто з довідкою відділення зв'язку м. Вишгорода, у якій причиною повернення зазначено: «за закінченням строку зберігання» (а.с.42-43).

Рішення про визнання відповідного договору нікчемним прийнято на підставі пп.3,8 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». При цьому, у відповідному повідомленні заявлено вимогу до відповідача про повернення у семиденний строк отриманих за договором кошти у розмірі 1069500грн.

В силу ч.1 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно ч.2 ст.17 Закону, до Єдиного державного реєстру, до нього підлягають занесенню, зокрема, відомості про місцезнаходження юридичної особи.

За змістом чч. 1, 3 ст.18 Закону, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Таким чином, оскільки позивачем направлено вимога про оплату, за адресою, яка відповідає адресі, зазначеній у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, таку вимогу можна вважати врученою, не зважаючи на фактичне не отримання її в момент доставки.

Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обов'язку виконати вимогу про повернення отриманих за договором коштів.

Як визначено ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», норми якого є спеціальними і підлягають застосуванню до відносин сторін, оскільки запроваджено тимчасову адміністрацію у позивача, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 ст.38 Закону.

Оскільки договір укладено у визначений відповідною нормою період, такий договір підлягав перевірці.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, якщо банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору.

Згідно ч. 4 вищезазначеної статті, уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Повноваження уповноваженої особи Фонду повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій ст. 38 Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів визначені п.4 ч.2 ст.37 Закону.

Частиною 5 ст. 38 Закону передбачено, що у разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Таким чином, отримавши повідомлення відповідач, в силу вищевказаних норм, зобов'язаний повернути отримані за договором кошти.

Враховуючи, що відповідачем не повернуто позивачу отримані за договором кошти протягом 7 днів, суд вважає заявлені вимоги про стягнення 1 069 500,00грн в рахунок повернення отриманих за договором коштів, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ГПК України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються, зокрема, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Таким чином, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до до ч. 3 ст. 49 ГПК України, з відповідача підлягає стягненню в доход державного бюджету судовий збір у розмірі 21390грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Феніксім плюс" на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Легбанк" 1 069 500,00грн, в рахунок повернення коштів, сплачених за договором б/н від 22.08.2014 про надання юридичних послуг.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Феніксім плюс" в доход державного бюджету України 21 390,00грн судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 27.04.2012.

Суддя Ейвазова А.Р.