РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2015Справа №910/6750/15-г

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Крона";

до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна";

про стягнення 38841,00 грн.

О. В. Мандриченко

Представники:

Від позивача: Головко М.В., представник, довіреність № 06/2015 від 02.01.2015 р.;

Від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 38 841,00 грн., а також 1 827,00 грн. витрат по сплаті судового збору з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2015 р. порушено провадження у справі № 910/6750/15-г, розгляд справи призначено на 09.04.2015 р.

У судовому засіданні 09.04.2014 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач був належним чином повідомлений про час, день і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулось на адресу суду і підтверджує факт отримання ухвали господарського суду представником відповідача.

Відповідач не направив в судове засідання своїх повноважних представників, про причини неявки суд не повідомив. У своєму письмовому відзиві вих. № 2355 від 03.04.2015 р. позовні вимоги визнав частково в розмірі 37 704,88 грн.

З огляду на неявку представника відповідача в судове засідання, господарський суд враховує, що за змістом ст. 22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "КРОНА" та Резниковим Владиславом Олександровичем 12.09.2012 року було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту ДНТ 01.00022Д, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль марки "Хамер", державний реєстраційний номер АА 5730 ВТ.

В місті Києві, на бульварі Дружби Народів, 04.06.2013 р. року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого в ПрАТ "Страхова компанія "Крона" автомобіля марки "Хамер", державний реєстраційний номер АА 5730 ВТ, та автомобіля марки "Шкода", державний реєстраційний номер АА 6121 НМ, під керуванням Белогурова Вячеслава Володимировича.

В результаті вищезазначеної ДТП автомобілю марки "Хамер", державний реєстраційний номер АА 5730 ВТ, були завдані механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ВДАІ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві № 9209999.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 16.07.2013 року водія автомобіля марки "Хамер", державний реєстраційний номер АА 5730 ВТ, Белогурова Вячеслава Володимировича було визнано винним у вищезазначеній ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за скоєне правопорушення передбачене ст. 124 КпАП.

Страхувальник 05 серпня 2013 року звернувся до позивача із заявою на виплати страхового відшкодування в зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою.

Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку № С13-497 від 05.09.2013 року, складеного ТОВ "Експертна компанія Укравтоекспертиза-Стандарт", на замовлення позивача, вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля марки "Хамер", державний реєстраційний номер АА 5730 ВТ, склала 38 214,88 грн.

Позивач як страховик, відповідно до умов договору добровільного страхування та на підставі заяви страхувальника, здійснив виплату страхового відшкодування на користь страхувальника в розмірі 39 351,00 грн., що підтверджується наявними у матеріалах копіями платіжних доручень.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно із статтею 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відтак, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Цивільно-правова відповідальність пов'язана з експлуатацією автомобіля марки "Шкода", державний реєстраційний номер АА 6121 НМ, на момент скоєння ДТП була застрахована Публічним акціонерним товариством "Страхова компанія "Країна" відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2135886, що підтверджується довідкою з централізованої бази даних МТСБУ.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

При цьому, за умовами п. 12.1 статті 12 вказаного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Вказаним договором (поліс № АЕ/2135886) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50 000,00 грн., франшиза - 510,00 грн.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Матеріалами справи підтверджено (Звіт № С13-497 від 05.09.2014 р.), що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "Хамер", державний реєстраційний номер АА 5730 ВТ, склала 38 214,88 грн., а до позивача перейшло право зворотної вимоги в межах цієї суми.

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, яке перейшло до позивача, визначені полісом № АЕ/2135886 розміри лімітів відповідальності та франшизи, суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу збитки в розмірі 37 704,88 грн. (38 214,88 грн. вартість матеріального збитку - 510,00 грн. франшизи)

В силу вимог статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач у своєму письмовому відзиві вих. № 2355 від 03.04.2015 р. позовні вимоги в розмірі 37 704,88 грн. визнав.

Враховуючи вищезазначені правові норми, зібрані докази по справі, суд прийшов до висновку, що до позивача переходить право вимоги до відповідача на відшкодування збитків в розмірі 37 704,88 грн., тобто позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторін пропорційно до розміру задоволених вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 33, 34, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" (04176, м. Київ, вул. Електриків, 29-А, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Крона" (04071, м. Київ, вулиця Межигірська, 32-А, ) 37 704 (тридцять сім тисяч сімсот чотири) грн. 88 коп. завданих збитків та 1 773 (одну тисячу сімсот сімдесят три) грн. 56 коп. витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 14.04.2015 р.