ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року Справа № 925/569/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський авіаційний сільськогосподарський комплекс"

до дочірнього підприємства "Агрофірма "Іскра"

про стягнення 59956 грн. 88 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Хелис Н.М.

Представники сторін:

від позивача: Орєхов С.П. за довіреністю від 14.10.2014;

від відповідача: не з'явився.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський авіаційний сільськогосподарський комплекс" звернулося до господарського суду Черкаської області з позовом до дочірнього підприємства "Агрофірма "Іскра" про стягнення 55235 грн. 77 коп., у тому числі: 30580 грн. 84 коп. основного боргу з виконані роботи, 10633 грн. 37 коп. пені, 12935 грн. 94 коп. інфляційних нарахувань та 1085 грн. 3% річних.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань за укладеним між сторонами договором на авіаційно-біологічні роботи від 25.06.2014 №14/АБР щодо оплати виконаних позивачем на замовлення відповідача робіт із розселення трихограми на полях замовника.

Ухвалою від 31.03.2015 господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський авіаційний сільськогосподарський комплекс" до розгляду, порушив провадження у даній справі і призначив її розгляд у судовому засіданні на 11 годину 23.04.2015 у приміщенні господарського суду Черкаської області.

Заявою від 17.04.2015 №43 позивач збільшив розмір позовних вимог з 55235 грн. 77 коп. до 59056 грн. 88 коп. за рахунок збільшення стягуваних сум пені з 10633 грн. 37 коп. до 11990 грн. 65 коп., інфляційних нарахувань з 12935 грн. 94 коп. до 16238 грн. 67 коп. і 3% річних з 1085 грн. 62 коп. до 1146 грн. 72 коп.

Право позивача на збільшення розміру позовних вимог до прийняття господарським судом рішення у справі передбачене ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, тому господарський суд Черкаської області прийняв збільшення позивачем за заявою від 17.04.2015 №43 розміру позовних вимог.

У судовому засіданні, яке відбулося 23.04.2015 представник позивача підтримав позов з викладених у ньому підстав з урахуванням заяви від 17.04.2015 №43 про збільшення розміру позовних вимог.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце засідання суду, призначене ухвалою від 31.03.2015 на 11 годину 23.04.2015, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення йому 02.04.2015 поштового відправлення з вказаною ухвалою. Проте представник відповідача у це судове засідання не з'явився і не повідомив господарський суд про причини нез'явлення. Відзив на позов до господарського суду не надійшов.

Нез'явлення представника відповідача у судове засідання не перешкоджає вирішенню даного спору за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю Харківський авіаційний сільськогосподарський комплекс" як виконавець і дочірнє підприємство "Агрофірма "Іскра" як замовник уклали між собою договір на авіаційно-біологічні роботи №14/АБР (далі - договір №14/АБР), згідно з яким замовник доручає виконавцю, а останній зобов'язується виконати на полях замовника роботи з розселення трихограми по посівах кукурудзи на зерно та кукурудзи на силос.

Пунктом 5.2 договору №14/АБР визначено, що актом приймання-здачі робіт визначається фактично виконаний обсяг робіт, вартість виконаних робіт і терміни остаточної оплати.

У п. 6.2 договору №14/АБР його сторони передбачили наступний порядок розрахунку:

- до початку робіт замовник за узгодженням з виконавцем робить передоплату за 10 днів до розселення трихограми у розмірі 30% вартості запланованого об'єму робіт за два внесення;

- 20% протягом 2 днів після кожного внесення після підписання актів виконаних робіт;

- 25% суми, що залишилась - до 15 вересня 2014 року;

- 25% суми, що залишилася (остаточний розрахунок) - до 15 жовтня 2014 року.

Згідно з п. 6.4 у випадку порушення замовником термінів оплати він сплачує виконавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь термін прострочення і штраф 0,3% від суми боргу за кожний день прострочення до моменту остаточного погашення заборгованості.

10 липня 2014 року відповідач перерахував позивачу на його рахунок в установі банку 18337 грн. 05 коп. попередньої оплати за авіаційно-біологічні роботи, що підтверджується банківською випискою із особового рахунку позивача.

На виконання своїх зобов'язань за договором №14/АБР позивач у липні та у серпні 2014 року виконав на полях відповідача роботи з розселення трихограми по посівах кукурудзи на зерно та кукурудзи на силос загальною вартістю 122243 грн. 40 коп., що підтверджується підписаними обома сторонами актами здачі-приймання робіт від 29.07.2014 і від 15.08.2014.

Рішенням від 30.10.2014 у справі №925/1776/14 господарський суд Черкаської області задовольнив повністю позов товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський авіаційний сільськогосподарський комплекс" до дочірнього підприємства "Агрофірма "Іскра" про стягнення 76026 грн. 96 коп. і стягнув з дочірнього підприємства "Агрофірма "Іскра" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський авіаційний сільськогосподарський комплекс" 73345 грн. 59 коп. як частину боргу за виконані за договором №14/АБР роботи, 2193 грн. 65 коп. пені, 244 грн. 48 коп. інфляційних нарахувань, 263 грн. 24 коп. 3% річних і та 1827 грн. витрат на сплату судового збору.

18 листопада 2014 року вказане рішення господарського суду Черкаської області від 30.10.2014 у справі №925/1776/14 набрало законної сили.

Отже, станом на день набрання рішенням господарського суду Черкаської області від 30.10.2014 у справі №925/1776/14 законної сили із загальної суми боргу відповідача перед позивачем за виконані останнім за договором №14/АБР роботи у сумі 122243 грн. 40 коп. не оплаченою і не присудженою до стягнення за рішенням суду залишилася сума боргу у розмірі 30560 грн. 76 коп. (122243 грн. 40 коп. - 18337 грн. 05 коп. - 73345 грн. 59 коп.).

22 січня 2015 року відповідач на виконання рішення господарського суду Черкаської області від 30.10.2014 у справі №925/1776/14 перерахував позивачу на його рахунок в установі банку 76026 грн. 96 коп., що на 20 грн. менше від присудженої до стягнення за вказаним судовим рішення суми без урахування витрат на сплату судового збору.

Позивач заявив до стягнення 30580 грн. 84 коп. основного боргу, тобто суму, яка на 20 грн. 08 коп. є більшою від спірної суми боргу - 30560 грн. 76 коп., на стягнення якої з відповідача у даній справі він має право.

За період прострочення оплати боргу за виконані за договором №14/АБР роботи, який настав після періоду, за який були нараховані присуджені за рішенням господарського суду Черкаської області від 30.10.2014 у справі №925/1776/14 пеня, інфляційні нарахування і 3% річних, позивач нарахував відповідачу до сплати:

11990 грн. 65 коп. передбачених п. 6.4 договору №14/АБР пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за період прострочення з 03.10.2014 по 23.04.2015;

16238 грн. 67 коп. передбачених ч. 2 ст. 65 Цивільного кодексу України інфляційних нарахувань за період з вересня 2014 року по березень 2015 року;

1146 грн. 72 коп. передбачених ч. 2 ст. 65 Цивільного кодексу України 3% річних за період прострочення з 03.10.2014 по 23.04.2015.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки та відшкодування збитків.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У ст. 629 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 7.1 своєї постанови від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" роз'яснив, що за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України). Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання. Однак при цьому слід мати на увазі, що у разі коли судовим рішенням з боржника стягнуто суму неустойки (штрафу, пені), то правова природа відповідної заборгованості саме як неустойки у зв'язку з прийняттям такого рішення залишається незмінною, і тому на неї в силу припису частини другої статті 550 Цивільного кодексу України проценти не нараховуються, інфляційні ж нарахування та нарахування трьох процентів річних на цю заборгованість можуть здійснюватися на загальних підставах відповідно до частини другої статті 625 названого Кодексу з дня, наступного за днем набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного суб'єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі та застосування штрафних санкцій.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства господарський суд Черкаської області прийшов до таких висновків.

Відповідач в порушення умов договору №14/АБР прострочив виконання грошового зобов'язання щодо оплати виконаних позивачем робіт, у зв'язку з чим у позивача виникло право на стягнення з відповідача 30560 грн. 76 коп. боргу за виконані роботи, а також передбаченої п. 6.4. вказаного договору пені та передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних нарахувань та трьох процентів річних.

Прийняття господарським судом Черкаської області рішення від 30.10.2014 у справі №925/1776/14 до його повного виконання відповідачем не припинило зобов'язальних відносин між сторонами за договором №14/АБР і не звільнило відповідача від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання за цим договором та не позбавило позивача права на отримання передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України сум.

Аналогічного висновку щодо застосування вказаних вище норм матеріального права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у своїй постанові від 23 січня 2012 року у справі № 3-142гс11.

Стягувані суми пені, трьох процентів річних та інфляційних нарахувань позивач нарахував у відповідності з умовами договору №14/АБР, фактичними обставинами виконання відповідачем грошових зобов'язань за цим договором щодо оплати позивачу виконаних ним робіт, встановленими індексами інфляції та вимогами чинного законодавства. Тобто розрахунки стягуваних сум пені, трьох процентів річних та інфляційних нарахувань зроблені позивачем вірно.

За таких обставин позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача 30560 грн. 76 коп. основного боргу, 11990 грн. 65 коп. пені, 16238 грн. 67 коп. інфляційних нарахувань і 1146 грн. 72 коп. 3% річних.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України пропорційно розміру задоволених позовних вимог позивачу за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню 1826 грн. 39 коп. витрат на сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з дочірнього підприємства "Агрофірма "Іскра" (вул. Комсомольська, буд. 7, с. Броварки, Золотоніський район, Черкаська область, 19712, ідентифікаційний код 31214624) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський авіаційний сільськогосподарський комплекс" (вул. Бугайченко, буд. 25, кв. 18, м. Первомайськ, Харківська область, ідентифікаційний код 37646413) - 30560 грн. 76 коп. основного боргу, 11990 грн. 65 коп. пені, 16238 грн. 67 коп. інфляційних нарахувань, 1146 грн. 72 коп. 3% річних і 1826 грн. 39 коп. витрат на сплату судового збору.

У задоволенні решти позову відмовити.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 27.04.2015.

СУДДЯ М.В. Дорошенко