ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року Справа № 914/3119/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Дунаєвської Н.Г.,
суддів:Владимиренко С.В. - доповідач,
Мележик Н.І.

розглянув касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Геосистеми"
на постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 04.02.2015р.
та рішеннягосподарського суду Львівської області від 07.10.2014р.
у справі№914/3119/14 господарського суду Львівської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" в особі Львівської філії Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Геосистеми"
за участютретьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Лавейкіна Михайла Івановича
прозвернення стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 7,1774га, що розташована на території Річківської сільської ради (за межами населеного пункту) Жовківського району Львівської області
за участю представників

позивача Толсторебров І.М. (дов. № 119 від 20.03.2015р.)

відповідача Тунік А.В. (дов. б/н від 20.03.2015р.)

третьої особи не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Банк "Київська Русь" звернулось до господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Геосистеми" про звернення стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 7,1774га, що розташована на території Річківської сільської ради (за межами населеного пункту) Жовківського району Львівської області.

Рішенням господарського суду Львівської області від 07.10.2014р. (суддя Кидисюк Р.А.) залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04.02.2015р. (колегією суддів у складі головуючого судді Дубник О.П., суддів: Матущак О.І., Скрипчук О.С.) у справі №914/3119/14 позов задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності ТОВ "Торговий дім "Геосистеми", а саме: земельну ділянку площею 7,1774 га, що розташована на території Річківської сільської ради (за межами населеного пункту) Жовківського району Львівської області, кадастровий номер земельної ділянки :27:000:0004, на користь ПАТ "Банк "Київська Русь", для задоволення вимог ПАТ "Банк "Київська Русь" згідно Договору іпотеки, посвідченого Головач О.Р., приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу 15 квітня 2011 року за реєстровим номером 424, в розмірі 2 586 590,19 грн., з яких 2 397590,19 грн. заборгованість по тілу кредиту та 189 000 грн. заборгованість по несплачених процентах за користування кредитом, способом, визначеним ст. 38 Закону України "Про іпотеку", п.5.3.2., 5.4.2. договору іпотеки - на підставі рішення суду шляхом продажу майна Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" від свого імені будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу за ціною визначеною компетентною організацією на час укладення угоди, з початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації 1596311 грн., з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Предмет іпотеки (земельну ділянку) передано в управління ПАТ "Банк "Київська Русь". Стягнуто з ТОВ "Торговий дім "Геосистеми" судовий збір за розгляд справи судом першої інстанції. На користь позивача 1218грн.; та в доход державного бюджету - 30 708, 22 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Геосистеми" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову Львівського апеляційного господарського суду від 04.02.2015р. та рішення господарського суду Львівської області від 07.10.2014р. скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові.

В обґрунтування зазначених вимог заявник касаційної скарги посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

ПАТ "Банк "Київська Русь" подано заперечення №538 від 15.04.2015р. на касаційну скаргу з проханням оскаржувані судові акти залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 13, 15 Господарського процесуального кодексу України підсудність справ визначається за предметними і територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ (ст. 16 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.1 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів, справи у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо.

Справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача (ч. 2 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України справи у спорах про право власності на майно або про витребування майна з чужого незаконного володіння чи про усунення перешкод у користуванні майном розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна.

Відповідно до ч. 9 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України справи у спорах, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 12 цього Кодексу (справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів), розглядаються господарським судом за місцезнаходженням об'єктів земельних відносин або основної їх частини, за винятком справ, передбачених ч. 4 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд Львівської області розглянувши дану справу припустився порушення правил підсудності, оскільки на момент звернення до суду з даним позовом та на дату відкриття господарським судом Львівської області провадження у справі (ухвала про порушення провадження у справі винесена 01.09.2014р.) ТОВ "Торговий дім "Геосистеми" знаходилось за адресою: м. Київ, просп.Ак.Палладіна, 46/2, корп. 4, про що зазначив позивач у позові.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі договору іпотеки від 15.04.2011р., який укладений на виконання зобов'язань Лавейкіна М.І. за кредитним договором № 143/08-08 від 28.08.2008р., тобто, спір у даній справі не є спором, що виник із земельних відносин, а саме: відносин щодо володіння, користування і розпорядження землею та не є спором про право власності на майно або про витребування майна з чужого незаконного володіння чи про усунення перешкод у користуванні майном, а є спором, що виник у зв'язку з невиконанням третьою особою зобов'язання за кредитним договором № 143/08-08 від 28.08.2008р. щодо повернення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, яке забезпечене іпотекою.

Таким чином дана справа у відповідності до ч. 2 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України підлягала розгляду за місцезнаходженням відповідача - господарським судом міста Києва.

Суд апеляційної інстанції всупереч вимогам ст.ст. 101, 104 Господарського процесуального кодексу України допущені судом першої інстанції порушення процесуального закону не виправив.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 11110 Господарського процесуального кодексу України прийняття рішення господарським судом із порушенням правил предметної або територіальної підсудності, крім випадків, передбачених у частині четвертій статті 17 Господарського процесуального кодексу України у будь-якому випадку є підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду.

В п. 20.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 року "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" роз'яснено, що у разі коли непідсудність справи даному місцевому господарському суду виявлено під час апеляційного чи касаційного перегляду судового рішення і останнє в зв'язку з цим скасовується, то матеріали справи підлягають поверненню до місцевого господарського суду, який прийняв рішення, для виконання ним вимог ч. 1 ст. 17 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, Вищий господарський суд України вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково, а судові рішення - скасувати з направленням справи до місцевого господарського суду для виконання ним вимог частини першої статті 17 Господарського процесуального кодексу України щодо передачі справи за підсудністю до господарського суду м. Києва.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Геосистеми" задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 04.02.2015р. та рішення господарського суду Львівської області від 07.10.2014р. у справі №914/3119/14 скасувати.

Справу № 914/3119/14 передати до господарського суду Львівської області для виконання ним вимог частини першої статті 17 Господарського процесуального кодексу України щодо передачі справи за підсудністю до господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя Н.Г. Дунаєвська

Судді С.В. Владимиренко

Н.І. Мележик