ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.04.2015 Справа № 7/169

Суддя Дроздова С.С., розглянувши скаргу Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" м. Донецьк на дії Державної виконавчої служби України та матеріали справи № 7/169

за позовом Публічного акціонерного товариства "Донецькобленерго", м. Горлівка Донецька область

до відповідача: Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу", м. Донецьк

за участю: Державної виконавчої служби України (04053 м. Київ, вул. Артема, 73)

Представники сторін:

Від заявника (відповідач у справі): не з'явився

Від позивача: Цацуліна Т.О., дов. № 181114-4/63 від 18.11.2014 р.

Від Державної виконавчої служби України: не з'явився

07.04.2015 р. на адресу господарського суду Запорізької області надійшла скарга Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" м. Донецьк на дії Державної виконавчої служби України.

Відповідно до розпорядження Вищого господарського суду України від 08.09.2014 р. № 28-р "Про зміну територіальної підсудності господарських справ", у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя господарськими судами Донецької і Луганської областей, Донецьким апеляційним господарським судом у районі проведення антитерористичної операції, на підставі подання Державної судової адміністрації України від 26.08.2014 р. № 8-4166/14 та від 29.08.2014 р. № 8-4211/14, керуючись статтею 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції", статтею 34 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" визначено, що розгляд господарських справи, підсудних господарським судам, розташованим в районі проведення антитерористичної операції, здійснюється зокрема: господарських справ, підсудних господарському суду Донецької області - господарським судом Запорізької області.

Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції": "У разі неможливості передачі матеріалів справи відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності вчинення необхідних процесуальних дій здійснюється за документами і матеріалами, поданими учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для ухвалення відповідного судового рішення (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14).

Відповідно до Інформаційних листів № 01-06/1290/14 від 12.09.2014 р. та № 01-06/2052/14 від 01.12.2014 р., у зв'язку з прийняттям Верховною Радою України Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням анти терористичної операції", який набрав чинності 20.08.2014 р., Вищий господарський суд України звернув увагу на те, що розгляд заяв, скарг, здійснюється відповідними господарськими судами за загальними правилами ГПК.

У разі подання заяви або скарги, стосовно ГПК передбачено обов'язок надсилання її копії і копій доданих до неї документів іншим учасникам судового процесу, що знаходяться на території проведення АТО і на адресу яких у зв'язку з чим неможливо надіслати відповідні копії господарський суд приймає заяву (скаргу), про що виносить ухвалу.

Відповідно до довідки про автоматичний розподіл справ між суддями від 07.04.2015 р., скаргу Комунального підприємства "Компанія" "Вода Донбасу" м. Донецьк на дії Державної виконавчої служби України у справі № 7/169 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 087.04.2015 р. скаргу Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" м. Донецьк на дії Державної виконавчої служби України прийнято до розгляду суддею Дроздовою С.С. та призначено судове засідання на 20.04.2015 р.

Представник заявника (відповідач у справі) в судове засідання 20.04.2015 р. для розгляду скарги не з'явився, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином. 17.04.2015 р. надіслав на електрону адресу суду заяву, про перенесення розгляду скарги, у зв'язку з тим що на даний час КП "Компанія "Вода Донбасу" позбавлене можливості виконати вимоги ухвали суду.

Клопотання заявника (відповідач у справі) прийнято судом, відповідно до ст. 22 ГПК України.

В обґрунтування скарги на дії Державної виконавчої служби України посилається на те, що Рішенням господарського суду Донецької області по справі №7/169 від 03.10.2012 частково задоволені позовні вимоги ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» та стягнуто з КП «Компанія «Вода Донбасу»: заборгованість за спожиту активну електроенергію у сумі 7 970 466,41 грн., 3% річних, нарахованих на суму боргу - 86 671,62 грн., інфляційні, нараховані на суму боргу - 134 981,81 грн., пеню, нараховану на суму боргу - 357 350,37грн. нарахованих на невиконання рішень суду: 3% річних - 1 999 810,35 грн., інфляційні - 7 262 968,53 грн., пеню, нараховану за невиконання рішень суду - 627 397,20 грн., державне мито в сумі 24 482,12 грн., витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу в сумі 226,57 грн., витрати на проведення судової експертизи у сумі 10 599,60 грн.

На виконання рішення господарського суду по справі № 7/169 від 03.10.2012 р. Державною виконавчою службою України постановою від 29.11.2012 р. за № 35458179 було відкрито виконавче провадження по стягненню 3% річних, інфляції, пені та судових витрат.

02.02.2015 р. Державною виконавчою службою України винесена Постанова про арешт коштів боржника у межах зведеного виконавчого провадження ЗВП № 41211546 від 12.12.2013 р. на суму 392 819 005 грн. 25 коп., до якого входить наказ по справі № 7/169.

Зазначеною постановою було накладено арешт на всі рахунки, відкриті КП "Компанія "Вода Донбасу" через відокремлені підрозділи у наступних банківських установах:

- АТ «СБЕРБАНК РОСЇЇ» в м. Києві, МФО 320627;

- ПАТ «Промінвестбанк», МФО 300012;

- Філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 335106;

- ПАТ «ПУМБ», МФО 334851;

- ПАТ „БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ" МФО 320702,;

- ПУАТ "Фідобанк" МФО 300175;

- АТ «Райфайзен Банк Аваль» МФО 380805;

- ПАТ "Альфа-Банк" МФО 300346;

- ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023;

- АТ «Банк «Фінанси та Кредит» МФО 300131;

- Донецьке РУ ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 335496;

- Краматорська Філія ПАТ КБ «Приватбанк» МФО 335548.

Заявник вважає, що дії Державної виконавчої служби України при винесені постанови від 02.02.2015 р. про арешт коштів боржника у межах зведеного виконавчого провадження ЗВП № 41211546 від 12.12.2013 р. на суму 392 819 005 грн. 25 крп., до якого входить наказ по справі № 7/169, порушують права боржника, гарантовані ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження " від 21.04.1999 № 606, а саме.

Відповідно до п.4 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1990 р. № 606 копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам.

В порушення цієї статті державним виконавцем:

- копії постанови від 02.02.2015 р. по зведеному виконавчому провадженню ЗВП № 41211546 від 12.12.2013 р. на суму 392 819 005 грн. 25 коп. про арешт коштів боржника на рахунках, що відкриті відокремленими підрозділами, взагалі не були направлені на адресу боржника - КП "Компанія "Вода Донбасу" м. Маріуполь, вул. К. Лібкнехта, 177а , чим були порушені права боржника на обізнаність ведення виконавчого процесу та права на оскарження дій державного виконавця;

- копії постанови від 02.02.2015 р. про арешт коштів на рахунках, що відкриті відокремленими підрозділами боржника, були направлені тільки на адреси окремих відокремлених підрозділів, які знаходяться на території Донецької області, що контролюється Україною;

- копії постанови від 02.02.2015 р. про арешт коштів на рахунках, що відкриті відокремленими підрозділами боржника, були направлені окремим відокремленим підрозділам лише 10.02.2015 р. відповідно поштовому штемпелю на конвертах, тобто з порушенням строку, встановленого п.4 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження";

- копії постанови від 02.02.2015 р. про арешт коштів на рахунках, що відкриті відокремленими підрозділами боржника, розташованими на території Донецької області, яка тимчасово не контролюється Україною, взагалі не були направлені ані боржнику ані відокремленим підрозділам у зв'язку з припиненням з 27.11.2014 р. приймання поштових відправлень на/з територію(ї) Донецької та Луганської областей до/з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 р. № 1085-р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» згідно з оголошенням УДППЗ «Укрпошта» на сайті пир://икгро5пі:а.ііа/

Не зважаючи на письмовий запит боржника від 17.02.2015 р. за № 03/01/195 (докази відправлення надаються) по цей час жодна копія постанови про арешт від 02.02.2015 р. коштів боржника у межах зведеного виконавчого провадження ЗВП № 41211546 від 12.12.2013 р. на суму 392 819 005 грн. 25 коп. не надіслана.

Заявник також вважає, що органом стягнення неправомірно накладено арешт в межах справи 7/169 ВП № 35458179 на рахунки, відкриті відокремленими підрозділами виключно для виплати заробітної плати.

Згідно випискам банку та платіжним дорученням відповідно до таблиці, що нижченаведена, з зазначених рахунків здійснювалися виплата заробітної плати, аванси, витрати на відрядження та добові, перерахування обов'язкових платежів, нарахованих на заробітну плату та відрахованих з неї відповідно до діючого законодавства.

Відповідно до норм прямої дії ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, при цьому кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом, так:

- відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу;

- частиною 1 ст.115 Кодексу законів про працю, ч.ч.1, 6 ст.24 Закону України «Про оплату праці» визначено, що кожен громадянин має право на заробітну плату не нижче визначеного законом розміру; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом; заробітна плата повинна виплачуватись регулярно в робочі дні, в установлені колективним договором або нормативним актом роботодавця строки, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16-ти календарних днів. Керівники підприємств усіх форм власності зобов'язані вживати заходів щодо своєчасної виплати заробітної плати та вжиття заходів з погашення заборгованості по її виплаті. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості:

- відповідно до ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю. ч. З ст.15 Закону України «Про оплату праці» оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Накладення арешту на рахунок боржника унеможливлює виплату заробітної плати працівникам комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" та інших виплат працівникам, що призводить до порушення прав одинадцяти тисяч двісті п'ятдесят сім громадян (відповідно довідки на 01.01.2015 р. про чисельність робітників підприємства), що є порушенням прав, гарантованих Конституцією України, тому є незаконним.

У відповідь на вимогу державного виконавця від 21.10.2014 р. № 25-50-4936/2-41211546/4 КП "Компанія "Вода Донбасу" повідомляло (відповідь від 06.11.2014 № 03/01/вх1-211-14) про наявність заборгованості по заробітної плати та ЄСВ станом на 01.11.2014 р. у розмірі 79 288 095 грн. 00 коп.

Також звернув увагу суду, на те, що Вищим господарським судом України постановою від 26.12.2013 року були залишені у силі рішення попередніх інстанцій про визнання недійсною постанови про арешт коштів від 30.05.2013 р., винесеної в рамках виконавчого провадження ВП № 35458179 на виконання рішення господарського суду № 7/169 від 20.11.2012 р., в частині накладення арешту на рахунки боржника, відкриті для здійснення платежів на заробітну плату, аванс, витрати на відрядження добові, перерахування обов'язкових платежів нарахованих на заробітну плату та відраховані з неї відповідно до діючого законодавства.

Аналіз судової практики (постанови Первомайського міського суду Луганської області від 22.06.2012 р. № 2-а-100/2012Б від 10.07.2012 р. № 2а-108/2012, постанови Вищого господарського суду від 17.09.2013 р. № 7/161, від 08.01.2014 р. № 7/163, від 26.12.2013 р. № 7/169) також свідчить про те, що суди у справах щодо оскаржень рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені, насамперед, нормами Конституції України, та вважають незаконним накладення арешту на рахунки підприємства, з яких здійснюється виплата заробітної плати та інші виплати, передбачені трудовими правовідносинами.

Крім того, звернув увагу суду, на те, що орган стягнення також був повідомлений листом від 06.11.2014 р. № 03/01/вх1-211-14 про настання для КП "Компанія "Вода Донбасу" форс-мажорних обставин (висновки Донецької Торгово - промислової палати від 03.07.2014 р. № 2005/12/12-03 та сертифікати Торгово-промислової палати України) та неможливість виконання договірних обов'язків та обов'язків по сплаті податків та зборів.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного скаржник просить поновити строк для оскарження постанови про арешт коштів боржника ЗВП № 41211546 від 12.12.2013 р. в частині накладення арешту по виконавчому провадженню ВП 35458179 (справа 7/169). Визнати неправомірними дії Державної виконавчої служби України щодо винесення постанови про арешт коштів боржника ЗВП № 41211546 від 12.12.2013 р. на суму 392 819 005 грн. 25 коп. в частині накладення арешту по виконавчому провадженню ВП 35458179 (справа 7/169). Скасувати постанову про арешт коштів боржника ЗВП № 41211546 від 12.12.2013 р. на суму 392 819 005 грн. 25 коп. в межах накладення арешту по виконавчому провадженню ВП 35458179 (справа 7/169) та зняти арешт з рахунків, відкритих КП "Компанія "Вода Донбасу" через відокремлені підрозділи в банківських установах в межах накладення арешту по виконавчому провадженню ВП 35458179 (справа 7/169).

В засіданні суду 20.04.2015 р. представник позивача проти скарги Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" заперечив, вважає її необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню, оскільки боржник КП «Компанія «Вода Донбасу» пропустив без поважних причин 10-денний строк на подання скарги, у зв'язку з чим скарга підлягає залишенню без розгляду у відповідності до статі 53 та 121-2 ГПК України

Відповідно до ст.121-2 ГПК України скарги на дії чи. бездіяльність органів Державної виконавчої служби можуть бути подані протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам: стало про неї відомо.

Відповідно до п.9.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р., скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121-2 ГПК судом без виклику сторін виноситься ухвала.

Оскаржувана постанова винесена 12.12.2013 р., а скарга подана лише 24.03.2015 р. (або пізніше), тобто більш ніж через рік після винесення постанови. Ані у скарзі, ані у клопотанні боржник не зазначив, коли саме йому стало відомо про винесення оскаржуваної постанови про арешт.

У якості поважної причини пропуску строку боржник посилається на спробу оскаржити постанову про арешт у порядку адміністративного судочинства. Однак, у відповідності до 9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9, якщо у скарзі йдеться про оскарження дій (бездіяльності) органу Державної виконавчої служби у зведеному виконавчому провадженні, то вона підлягає розглядові господарським судом у тій частині, яка стосується виконання рішення (ухвали, постанови) господарського суду.

Крім того, на час звернення з адміністративним позовом та з цією скаргою у зведеному виконавчому провадження відсутні були провадження за виконавчими документами, виданими іншими судами (адміністративними, з розгляду цивільних та кримінальних справ). Отже, на думку позивача звернення боржника до адміністративного суду було безпідставним.

Посилання боржника на постанови про стягнення виконавчого збору, які на його думку були приєднані до складу зведеного виконавчого провадження, і зумовили адміністративну підсудність, також є необґрунтованими.

У відповідності до ч. б ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», лише у разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Тобто, до моменту завершення виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору відбувається в рамках виконавчого провадження за основним виконавчим документом. А оскільки виконавчі провадження про стягнення боргу за наказами Господарського суду Донецької області, зокрема за наказом № 7/169, не були завершені, відповідно, виконавчі провадження про стягнення виконавчого збору не могли бути приєднані до зведеного виконавчого провадження.

Крім того, боржник мав можливість ознайомитися з матеріалами зведеного виконавчого провадження та пересвідчитись у тому, що до складу зведеного виконавчого провадження входять лише накази, видані Господарським судом Донецької області.

Отже, боржник допустив помилку у порядку оскарження постанови про арешт без поважних - причин, що призвело до пропущення строку на оскарження.

Позивач вважає, що провадження по скарзі у відповідності до п.1-1 ст.80 ГПК України повинно бути припинено у зв'язку з відсутністю предмету спору, оскільки в прохальній частині скарги боржник просить суд визнати неправомірними дії ДВС України по винесенню постанови про арешт коштів ЗВП №41211546 від 12.12.2013 р. та скасувати зазначену постанову.

Однак, згідно відомостей Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, така постанова відсутня, також така постанова не надходила на адресу ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго». Боржник також не надав доказів існування постанови про арешт коштів від 12.12.2013 р. за зведеним виконавчим провадженням № 41211546.

У зв'язку з цим, ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» вважає, що на теперішній час відсутній предмет спору, і провадження по скарзі у відповідності до п.1-1 ст.80 ГПК України підлягає припиненню.

Посилання боржника на порушення строків та порядку надсилання постанови про арешт коштів на адресу боржника є необґрунтованими та не стосуються предмету розгляду справи, оскільки боржник не надав жодного доказу, що постанови про арешт не були направлені на його адресу. Крім того, постанови про арешт від 02.02.2015 р. винесені з дотриманням норм законодавства, і порушення порядку їх надсилання сторонам не може бути підставою для визнання незаконними цих постанов.

Порушення порядку надсилання постанови стороні може бути підставою лише для визнання незаконними дій або бездіяльності державного виконавця з їх направлення, однак боржник зазначені вимоги у прохальній частині своєї скарги не зазначив.

Доводи боржника про те, що арешт накладений на всі його рахунки, є також необґрунтованими, бо у доданих до скарги боржника постановах про арешт від 02.02.2015 р. міститься конкретний вичерпний перелік рахунків. До того ж, боржник не надав доказів відсутності у нього інших рахунків, ніж ті, що зазначені у постановах про арешт.

Позивач вважає необґрунтованими також доводи боржника відносно того, що арешт був накладений на рахунки, які відкриті виключно для виплати заробітної плати.

У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 11, ч. 4 ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець може накласти арешт та звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться на його рахунках, а також на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Ані в Кодексі законів про працю України, ані в іншому нормативно-правовому акту немає заборони на накладення арешту на рахунки, відкриті для виплати заробітної плати.

Заборони на накладення арешту на рахунки містяться лише у Бюджетному кодексі України, Законі України «Про державний бюджет України на 2015 рік», Законі України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», однак положення цих документів не стосуються виплати заробітної плати.

Отже, дії державного виконавця відповідають вищевказаним положенням Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи скаржника про те, що рахунки, зазначені скарзі, використовуються виключно для виплати заробітної плати, на теперішній час є не доведеними.

У відповідності до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підтвердження цих доводів боржник надав банківські виписки, однак вибірково лише за певні дати. Крім того, згідно з наданих виписок з рахунків, наданих боржником, кошти на цих рахунках боржник використовував також на інші цілі, не пов'язані з виплатою заробітної плати, у тому числі на оплату земельного податку, оплату за оренду, за експлуатаційні послуги та інше.

Отже належні докази, що підтверджують факт використання рахунків лише для виплати заробітної плати, відсутні. Навпроти, наявні докази використання зазначених рахунків й на інші, не пов'язані з виплатою заробітної плати цілі.

Окрім цього, позивач зазначає, що на момент накладення арешту на рахунки боржника 02.02.2015 р. у державного виконавця була відсутня інформація про мету використання цих рахунків, а отже він не знав та не міг знати, що рахунки, зазначені у скарзі боржника, використовуються нібито для виплати заробітної плати.

У постановах про арешт коштів від 02.02.2015 р. зазначено більше 150 рахунків, при цьому у своїй скарзі боржник зазначає, що нібито тільки 17 рахунків використовуються для виплати заробітної плати. Отже навіть якщо суд дійде висновку про незаконність накладення арешту на такі 17 рахунків, це не є підставою для скасування постанов про арешт коштів у цілому.

Посилання боржника на наявність форс-мажорних обставин також на думку позивача необґрунтовані, оскільки порядок виконання рішення встановлений Законом України «Про виконавче провадження», при цьому у вказаному законі відсутні положення про неможливість здійснення примусового виконання рішення у зв'язку з наявністю форс-мажорних обставин.

З урахуванням викладеного вище, скарга боржника на постанову про арешт коштів від 12.12.2013 р. за зведеним виконавчим провадженням № 41211546 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Позивач зазначив, що суд ухвалою про призначення справи до розгляду від 08.04.2015 р. суд зобов'язав ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» надати копію рішення Господарського суду Донецької області № 7/169 від 03.10.2012 р. з мокрою печаткою, однак на теперішній час ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» не має можливості надати копію рішення з мокрою печаткою, оскільки зазначений документ знаходиться у зоні АТО, на території, не підконтрольній органам державної влади. Через особливості пропускного режиму, пересування працівників ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» до зони АТО ускладнене. У зв'язку з цим ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» надав копію рішення та копію виконавчого документу - наказу, завірені печаткою ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго».

Також вищезазначеною ухвалою суд зобов'язав ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» надати докази часткового або повного виконання: рішення.

У зв'язку із великою кількістю рішень суду відносно боржника КП «Компанія «Вода Донбасу», значним обсягом розрахунків ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» необхідне більше часу для підготовки інформації та документів про розмір оплати та наявність боргу за зазначеним виконавчим документом.

У зв'язку з чим, звернувся до суду з письмовим клопотанням про відкладення розгляду скарги, для надання позивачу часу зібрати всю необхідну інформацію та документи стосовно скарги.

Клопотання заявника (відповідач у справі) прийнято судом, відповідно до ст. 22 ГПК України.

Крім того, звернувся до суду з письмовим клопотанням, в порядку ст. 38 ГПК України, про витребування у Державної фіскальної служби України інформацію про наявність відкритих боржником КП "Компанія "Вода Донбасу", у тому числі через та його відокремлені підрозділи.

Право заявляти клопотання є важливим процесуальним правом осіб, які беруть участь у справі. Клопотання можуть стосуватися різних питань щодо розгляду справи і повинні бути обґрунтованими.

Відповідно до ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів.

Проте, клопотання позивача заявлене, в порядку ст. 38 ГПК України, відхилено судом, як процесуально необґрунтоване, оскільки суду не надано доказів на підтвердження того, що позивач звертався до відповідних інстанцій за отриманням певної інформації.

Крім того, суд вважає, що інформація яку позивач просить витребувати у Державної фіскальної служби України є конфіденційною.

Представник Державної виконавчої служби України у засідання суду 20.04.2015 р. не з'явився, вимог суду не виконав, письмового відзиву на скаргу не надав, про час та місце розгляду скарги був попереджений належним чином. Клопотань про розгляд скарги без представника ДВС або про відкладення розгляду скарги на адресу суду не надходило.

У зв'язку з неявкою в засідання суду представників заявника (відповідача у справі) та Державної виконавчої служби України, а також враховуючи, необхідність витребування додаткових доказів та документів, які необхідні для всебічного, об'єктивного розгляду скарги, суд вважає за необхідне розгляд заяви відкласти, на підставі ст. 77 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 22, 77, 86, 1212 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

Розгляд скарги Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" м. Донецьк на дії Державної виконавчої служби України у справі № 7/169 відкласти.

Засідання суду призначити на 20.05.2015 р. о 11 год. 40 хв.

Зобов'язати:

заявника (відповідача у справі): нормативне та документальне обґрунтування заяви згідно із вимогами ст. 121-2 ГПК України; надати докази часткового або повного виконання рішення господарського суду Донецької області від 03.10.2012 р. № 7/169 відповідачем (належні копії до матеріалів справи), належним чином завірену мокрою печаткою копію рішення господарського суду Донецької області від 03.10.2012 р. та наказу, оригінал документів доданих до скарги - для огляду, довіреність на представника.

позивача у справі: пояснення та документи в обґрунтування своїх доводів по суті скарги, належним чином завірену мокрою печаткою копію рішення господарського суду Донецької області від 03.10.2012р. та наказу, надати докази часткового або повного виконання рішення господарського суду Донецької області від 03.10.2012 р. № 7/169 та наказу відповідачем (належні копії до матеріалів справи), довіреність на представника.

Державну виконавчу службу України: надати заперечення на скаргу (у випадку наявності), оригінали матеріалів виконавчого провадження по примусовому виконанню рішення господарського суду Донецької області від 03.10.2012 р. № 7/169 та наказу, забезпечити явку компетентного представника у судове засідання, довіреність на представника.

Явка у судове засідання уповноважених представників 20 травня 2015 року обов'язкова.

Суддя С.С. Дроздова