номер провадження справи 32/25/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2015 Справа № 908/824/15-г

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - дослідне виробниче підприємство "Екологія", (79057, м. Львів, вул. Антоновича, 128)

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", (01021, м. Київ, Кловський Узвіз, 9/1) в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Донбастрансгаз", (84323, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Паркова, буд. 70)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві (01011, м. Київ, вул. Різницька, 11-Б)

про стягнення 76494,33 грн.

Суддя Колодій Н.А.

Представники:

Від позивача Генташ Р.Є., довіреність б/н від 04.07.2013 р.

Від відповідача Вагнер Д.В., довіреність № 2-01 від 12.01.15р.

Кухтик В.М., довіреність № 101 від 22.01.2015 р.

Від третьої особи не з'явився

Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - дослідне виробниче підприємство "Екологія" до Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" про стягнення 76494,33 грн., які складаються з 65038,89 грн. втрат від інфляції та 11455,44 грн. - 3 % річних.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.02.2015 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/824/15-г, присвоєно номер провадження справи 32/25/15, з призначенням судового засідання на 25.03.2015 р. Ухвала направлялась на адресу сторін в установленому законом порядку.

Ухвалою суду від 25.03.2015 р., на підставі ст. 27 ГПК України залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві та за клопотанням відповідача строк розгляду спору було продовжено відповідно до ст. 69 ГПК України, розгляд справи відкладено на 15.04.2015 р.

31.03.2015 р. до господарського суду Запорізької області надійшла заява від ТОВ "Науково - дослідне виробниче підприємство "Екологія" про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути 99942,19 грн., які складаються з 87114,56 грн. витрат від інфляції та 12827,63 грн. - 3% річних.

11.04.2015 р. від ТОВ "Науково - дослідне виробниче підприємство "Екологія" надійшла до суду заява про уточнення позовних вимог, якою просить суд стягнути з відповідача 76494,33 грн., які складаються з 65038,89 грн. втрат від інфляції та 11455,44 грн. - 3 % річних.

Передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК України права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК України ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

Заява від 11.04.2015 р. відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, приймається судом. Суд розглядає позовні вимоги про стягнення 76494,33 грн.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує ст. 625 Цивільного кодексу України. Просить стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних, нараховані на грошові кошти, стягнуті з відповідача на користь позивача рішенням господарського суду Донецької області від 25.11.2013 р. у справі № 910/14037/13.

Представник відповідача в судовому засіданні 15.04.2015 р. проти позову заперечив та просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, вважає вимоги позивача необґрунтованими, з підстав викладених у відзиві на позов (відзив на позов долучений до матеріалів справи).

Третя особа в судове засідання 15.04.2015 р. не з'явилась, письмові пояснення по суті спору, а також витребувані ухвалою суду документи і матеріали суду не надала.

В судовому засіданні 15.04.2015 р. справу розглянуто, прийнято і оголошено, на підставі ст. 85 ГПК України, вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення позивача та відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 25.11.2013 р. у справі № 910/14037/13 з Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Екологія" було стягнуто заборгованість в сумі 256 693 грн. 95 коп., 3% річних в сумі 3589 грн. 64 коп., пеню в сумі 16 759 грн. 80 коп., витрати по сплаті судового збору у сумі 5540 грн. 87 коп., судові витрати, пов'язані з оплатою послуг адвоката в сумі 6000 грн.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 03.02.2014 р. рішення господарського суду Донецької області від 25.11.2013 року у справі № 910/14037/13 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.03.2014 р. постанову Донецького апеляційного господарського суду від 03.02.2014 р. у справі № 910/14037/13 залишено без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України: "Факти встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони".

Згідно Оглядового листа Вищого господарського суду України від 29.04.2013 року № 01-06/767/2013 "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", а саме: "... 9. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не притіняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України".

Тобто боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

За змістом глави 50 ЦК України "Припинення зобов'язання", рішення суду про стягнення боргу не є підставою для припинення грошового зобов'язання.

Таким чином, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору".

09.04.2014 р. господарським судом Донецької області на виконання рішення від 25.11.2013 року у справі № 910/14037/13 було видано відповідний наказ.

Відповідно до банківської виписки сума заборгованості була погашена перед ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Екологія" лише 17 січня 2015 р.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст. 598 Цивільного кодексу України, передбачено що, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). При цьому чинне законодавство не пов'язує припинення грошового зобов'язання з наявністю судового рішення про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми чи відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав встановлених ст. 11 ЦК України, яка передбачає, що цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. В даному випадку спірні правовідносини виникли на підставі ст. 625 ЦК України.

Таким чином, у зв'язку з непогашенням стягнутої за вказаними судовим рішенням боргу, відповідач повинен сплатити позивачу втрати від інфляційних процесів та 3 % річних за весь час прострочення виконання рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Це правило базується на основах справедливості і витікає з неприпустимості безпідставного збереження грошових коштів однією стороною зобов'язання за рахунок другої.

Грошовим є зобов'язання, по якому боржник зобов'язується сплатити кредитору визначену суму грошових коштів.

Частина 2 ст. 625 ЦК України визначає наслідки прострочення боржником виконання грошового зобов'язання.

Позивачем заявлено до стягнення 65038,89 грн. витрат від інфляції (за період з 213.07.2013 р. по 31.12.2014 р.) та 11455,44 грн. - 3% річних (за період з 23.07.2013 р. по 16.01.2015 р.), що нараховані на суму заборгованості 256693,95 грн.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд перевірив розрахунок позивача та встановив, що вимоги позивача про стягнення 65038,89 грн. витрат від інфляції та 11455,44 грн. - 3% річних є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати, відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - дослідне виробниче підприємство "Екологія" до Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" про стягнення 76494,33 грн. задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", (01021, м. Київ, Кловський Узвіз, 9/1, ) в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Донбастрансгаз", (84323, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Паркова, буд. 70, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - дослідне виробниче підприємство "Екологія", (79057, м. Львів, вул. Антоновича, 128, ) 65038 (шістдесят п'ять тисяч тридцять вісім) грн. 89 коп. втрат від інфляції та 11455 (одинадцять тисяч чотириста п'ятдесят п'ять) грн. 44 коп. - 3% річних, 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України "21" квітня 2015 р.

Суддя Н.А. Колодій

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.