ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2015 р. Справа № 914/2908/14

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Зварич О.В.

суддів Хабіб М.І.

Юрченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Варол" (надалі ПП "Варол") б/н від 16.02.2015р. (вх. №01-05/916/15 від 24.02.2015р.)

на рішення Господарського суду Львівської області від 02.02.2015р.

у справі № 914/2908/14

за позовом: ПП "Варол"

до відповідача: Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Міністерства оборони України

про зобов'язання продовжити договір оренди,

за участю:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Безушко О.І. - представник (довіреність № 6704 від 29.12.2014р.);

від третьої особи-1: не з'явився;

від третьої особи-2: Гудима В.О. - представник (довіреність № 220/886/д від 17.11.2014р.),

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 02.02.2015р. у справі №914/2908/14 (головуючий-суддя Пазичев В.М., судді: Король М.Р., Яворський Б.І.) відмовлено в задоволенні позовних вимог.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що згідно п.10.1 договору оренди №29/2011/КЕВ від 11.08.2011 року нерухомого військового майна, термін його дії закінчився 30.07.2014 року, оскільки, відповідно до п.10.7 договору оренди, чинність договору припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено. Тобто, на час подання позивачем позову 08.08.2014 року, договір оренди №29/2011/КЕВ від 11.08.2011 року нерухомого військового майна не діяв та на даний час не діє, а внесення змін до договору, строк дії якого на момент подання позову закінчився, є неможливим та не відповідає вимогам чинного законодавства України.

ПП "Варол" подало апеляційну скаргу, в якій вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу, на те, що відповідач не мав наміру самостійно використовувати орендоване майно, визнав за позивачем переважне право на продовження договору оренди на новий строк та висловив намір продовжити орендні відносини з ПП "Варол". Зокрема, у листі Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова від 10.05.2014 р. № 2031 відповідач просив позивача надати відповідний перелік документів з метою продовження дії зазначеного договору оренди. Вважає, що окреме доручення тимчасово виконуючого обов'язків начальника генерального штабу - головнокомандувача Збройних Сил України від 10 липня 2014 року, яким передбачено призупинення погодження (опрацювання) переліків на передачу (відчуження) або передачу в оренду нерухомого військового майна (земельних ділянок) до закінчення проведення антитерористичної операції є незаконним, оскільки вказаний суб'єкт не має права видавати окремі доручення. Апелянт вказує, що Квартирно-експлуатаційний відділ міста Львова не повідомляв його про відсутність наміру вподальшому здавати в оренду майно, чим порушив переважне право ПП "Варол" на продовження орендних відносин. Вказує, що ПП "Варол" завчасно, а саме 12.05.2014р. подало заяву про продовження строку дії договору оренди, а факсокопія окремого доручення тимчасово виконуючого обов'язків начальника генерального штабу - головнокомандувача Збройних Сил України від 10 липня 2014 року є неналежним та недопустимим доказом у даній справі. Просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 02.02.2015р. у справі №914/2908/14, прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Відповідач та треті особи не надавали письмових відзивів на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні представники відповідача та третьої особи-2 просили залишити без змін рішення господарського суду Львівської області від 02.02.2015р. у справі №914/2908/14, а апеляційну скаргу ПП "Варол" - без задоволення.

Позивач та третя особа-1 не забезпечили явки в судове засідання уповноважених представників, про час, дату і місце розгляду апеляційної скарги належно повідомлені, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень від 25.03.2015р.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення господарського суду Львівської області від 02.02.2015р. у справі №914/2908/14.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.08.2011р. між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Львова (орендодавець) та Приватним підприємством "Варол" (орендар) було укладено договір оренди № 29/2011/КЕВ нерухомого військового майна, розташованого у Львівському гарнізоні за адресою: Львівська, обл., м. Львів, вул. Княгині Ольги, 5/104, військове містечко № 1, буд. № 104 (надалі - договір оренди) (а.с. 11-19, т.1).

Згідно п. 10.1 договору він був укладений строком на 2 роки 364 дні. Термін дії з 01.08.2011р. до 30.07.2014 р.

12 травня 2014 року, з метою продовження договору оренди, ПП "Варол", в особі директора Пелиха К.Б., подало на ім'я начальника КЕВ м. Львова заяву з проханням продовжити дію вказаного договору оренди (а.с. 57, т.1).

До 27 червня 2014 року, у межах строку, визначеного п. 10.4 договору оренди, тобто за місяць до закінчення вказаного договору, позивач надав відповідачу необхідний пакет документів, а саме: звіт про експертну оцінку, оригінал висновку про вартість майна, оригінал паспорта-сертифіката об'єкта експертної оцінки, нотаріально посвідчену копію свідоцтва про державну реєстрацію, витяг з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, копію паспорта керівника та фотографії орендованого приміщення у різних ракурсах у визначеному розмірі. Подання вказаних документів до вказаної дати не заперечується відповідачем та підтверджується листом начальника КЕВ м. Львова № 2718 від 27.06.2014 р. до РВ ФДМ у Львівській області з проханням розглянути та прорецензувати звіт про оцінку вартості орендованого майна (а.с. 58, т.1).

У зв'язку з наявністю зауважень до звіту про експертну оцінку, його було передано на доопрацювання експерту. Після усунення недоліків РВ Фонду державного майна України було надано рецензію, що надійшла до КЕВ м. Львова 30.07.2014 р., тобто у день закінчення договору. Таким чином, вказана рецензія була отримана відповідачем в останній день дії Договору оренди з причин, які не залежали від позивача і які позивач не міг самостійно усунути. Однак, незважаючи на подання всіх необхідних документів для продовження Договору оренди, Договір оренди не продовжений відповідачем, відповідні зміни не підписані, що зумовило звернення позивача до суду з даним позовом.

При винесенні постанови, колегія суддів керувалася наступним:

Згідно ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з врахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Предметом спору в даній справі є зобов'язання продовжити договір оренди №29/2011/КЕВ нерухомого військового майна від 01.08.2011р.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України та ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендарю) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі договору оренди, умови якого передбачали передачу у строкове платне користування на підставі акту приймання- передачі орендованого майна від орендодавця до орендаря.

Статтею 631 ЦК України встановлено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до п. 10.1 договору він був укладений строком на 2 роки 364 дні. Термін дії з 01.08.2011р. до 30.07.2014 р.

Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України, ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", п. 10.7 договору оренди, чинність договору припиняється в наслідок закінчення строку, на який його було укладено.

У ч. 4 ст. 291 ГК України зазначено, що правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України. Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (ч. 1 ст. 764 ЦК України).

У відповідності до п. 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", договір оренди вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах при відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору. Однак, орендодавцем було направлено орендарю повідомлення про припинення договору від 27.08.2014 року вих. № 4170 (а.с. 135, т. 1) та повідомлення про звільнення майна від 01.08.2014 року за вих. № 3855, яке отримав особисто 05.08.2014 року директор ПП "Варол" Пелих К.Б. (а.с. 135, т. 1).

Відповідачем неодноразово надсилалися листи-повідомлення до ПП "Варол" про припинення дії договору оренди, зокрема: лист № 2031 від 10.05.2014 року(а.с. 130, т. 1), №2399 від 04.06.2014 року (а.с. 131, т. 1), № 2974 від 09.07.2014 року (а.с. 132, т. 1), №3098 від 16.07.2014 року (а.с. 134, т. 1), № 3855 від 01.08.2014 року (а.с. 135, т. 1), №4170 від 27.08.2014 року (а.с. 137, т. 1) про припинення договірних відносин та необхідність повернення приміщень.

Отже, орендар був належно повідомлений про те, що чинність договору припинена внаслідок закінчення строку, на який його було укладено, а майно протягом 3-х робочих днів з моменту припинення договору повинно бути повернуто орендарем орендодавцю у стані не гіршому, ніж на момент передачі, й вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання акту приймання-передавання.

Враховуючи вищевказане, у відповідача відсутня можливість на продовження терміну дії договору оренди, оскільки він припинив дію 30.07.2014 р., про що був повідомлений орендар.

Згідно ч. 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", відносини оренди рухомого та нерухомого майна, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про господарську діяльність у Збройних Силах України".

Законом України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" визначено, що військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належать в тому числі будинки та споруди.

Статтею 2 вищевказаного Закону визначено, що Міністерство оборони України, як центральний орган управління Збройних Сил України, здійснює відповідно до закону управління військовим майном.

Згідно окремого доручення ТВО начальника Генерального штабу-Головнокомандувача Збройними Силами України від 10 липня 2014 року, до закінчення проведення антитерористичної операції призупинено погодження (опрацювання) переліків на передачу (відчуження) або передачу в оренду нерухомого військового майна (земельних ділянок) (а.с. 19, т.2).

Крім того, договором оренди не передбачена можливість його пролонгації чи будь яке інше продовження терміну до укладання нового договору оренди.

30.07.2014 року закінчився термін дії договору оренди №29/2011/КЕВ від 01.08.2011 року нерухомого військового майна - нежитлового приміщення площею 316,2 кв.м., розташованого у сховищі для техніки в будівлі інв. №104 військового містечка №1 за адресою: м. Львів, вул. Кн. Ольги, 1-5. А тому, на час подання позивачем позовної заяви до суду першої інстанції 08.08.2014 р. (а.с.5-7, т. 1), договір оренди № 29/2011/КЕВ від 11.08.2011 року нерухомого військового майна не діяв.

Відповідно до ст.598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно статті 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Внесення змін до договору, строк дії якого на момент подання позову закінчився, є неможливим та не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Апелянт вказує, що Квартирно-експлуатаційний відділ міста Львова не повідомляв його про відсутність наміру вподальшому здавати в оренду майно, чим порушив переважне право ПП "Варол" на продовження орендних відносин. Однак, таке право позивача не було порушено, оскільки після завершення дії договору оренди, іншого договору оренди на це майно з іншими особами відповідачем укладено не було, докази, які б спростовували такий факт в матеріалах справи відсутні.

Крім того апелянт вказує, що відповідач не мав наміру самостійно використовувати орендоване майно, визнав за позивачем переважне право на продовження договору оренди на новий строк та висловив намір продовжити орендні відносини з ПП "Варол". Дані доводи спростовуються листами-повідомленнями, які неодноразово надсилалися позивачу, зокрема лист №2031 від 10.05.2014 року(а.с. 130, т. 1) у якому вказувалось про надання до 31.05.2014р. документів, необхідних для продовження договору та лист №2399 від 04.06.2014 року, у якому вказується на наявність порушень істотних умов договору, а саме несплати орендної плати, неподання відповідних документів та припинення договору оренди (а.с. 131, т. 1).

Посилання скаржника на те, що окреме доручення тимчасово виконуючого обов'язків начальника генерального штабу - головнокомандувача Збройних Сил України від 10 липня 2014 року, яким передбачено призупинення погодження (опрацювання) переліків на передачу (відчуження) або передачу в оренду нерухомого військового майна (земельних ділянок) до закінчення проведення антитерористичної операції, є незаконним не знайшло свого підтвердження. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази в розумінні ст.34 ГПК України щодо його скасування чи визнання незаконним у встановленому порядку.

З наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав внесення змін до фактично недіючого договору, тобто до договору, строк дії якого закінчився ще 30.07.2014 року.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне й обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги слід покласти на скаржника згідно вимог ст.49 ГПК України.

Керуючись, ст. ст. 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

Рішення господарського суду Львівської області від 02.02.2015р. у справі №914/2908/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу -без задоволення.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

Головуючий суддя Зварич О.В.

судді Хабіб М.І.

Юрченко Я.О.