КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2015 р. Справа№ 910/22103/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ропій Л.М.

суддів: Калатай Н.Ф.

Рябухи В.І.

за участю представників сторін:

від позивача: не викликався, не з'явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином;

від відповідача: не викликався, не з'явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином;

від третіх осіб: 1. не викликався, не з'явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином;

2. не викликався, не з'явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайбуд М"

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.12.2014

у справі № 910/22103/14 (суддя Яковенко А.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайбуд М"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинговий фонд"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голубничої Ольги Василівни,

Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та про його скасування

На підставі ст.ст.77, 99 ГПК України ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2015 розгляд апеляційної скарги у справі № 910/22103/14 відкладено на 27.04.2015.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.12.2014 у справі № 910/22103/14 у задоволенні позову відмовлено, скасовано заходи до забезпечення позову, які вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2014 у справі № 910/22103/14 шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом за № 1629 від 16.09.2014, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В., про зобов'язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Скайбуд М" повернути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинговий фонд" майно - BODEX KIS 3WS, 2013 року випуску: шасі № SU90333GHDSBU1081, реєстраційний № АА7694ХО, вартістю 377 520,00 грн., що передане в користування на підставі договору фінансового лізингу № 850/02/13-В, укладеного 19.02.2013.

Рішення мотивовано тим, що договір лізингу, укладений між позивачем та відповідачем за № 850/02/13-В від 19.02.2013, був розірваний відповідачем в односторонньому порядку, у зв'язку з порушенням позивачем умов вказаного договору, в частині сплати лізингових платежів відповідно до п.11.2 додатку № 3 до договору; оскільки в даному випадку, звернувшись з даним позовом до суду, позивач не порушує питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства, не наводить жодних доводів та не подає доказів на їх підтвердження, щодо невірного зазначення відповідачем суми боргу, в погашення якого за спірним виконавчим написом було вирішено повернути предмет лізингу (не надає власного контррозрахунку), то суд не вбачає правових підстав для задоволення позову; розмір заборгованості, вказаний у виконавчому написі, має інформативний характер, оскільки в даному випадку за виконавчим написом повертається лише предмет лізингу, а не сама заборгованість.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення Господарського суду міста Києва від 29.12.2014 у справі № 910/22103/14 скасувати з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити та визнати таким, що не підлягає виконанню та скасувати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голубничої О.В. від 16.09.2014, реєстраційний номер 1629, про вилучення у Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайбуд М" та повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Український лізинговий фонд" об'єкту рухомого майна, що є предметом договору фінансового лізингу № 850/02/13-В від 19.02.2013.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник стверджує про невідповідність оскаржуваного виконавчого напису вимогам ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" та вказує про порушення при вчиненні виконавчого напису вимог щодо зазначення предмету, що підлягає витребуванню, у відповідності із умовами договору щодо ідентифікації предмета лізингу, оскільки при правильному зазначенні необхідно викласти всі дані, що дозволяють ідентифікувати предмет лізингу у відповідності зі специфікацією, а VIN код - у відповідності із актом прийому-передачі. На думку скаржника, згідно із викладеними у виконавчому написі характеристиками предмету лізингу, неможливо повністю визначити предмет лізингу.

Як зазначає скаржник, оскаржуваний виконавчий напис вчинений без належних підстав, тобто відповідачем було подано документи для вчинення нотаріальної дії, які суперечать закону.

Посилаючись на положення ст.87 Закону України "Про нотаріат", п.п.2.3, 3.1, 7.1, 7.6 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, скаржник вказує на те, що фактично до сьогоднішнього дня є неможливим дійсне встановлення заборгованості позивача перед відповідачем за договором фінансового лізингу, оскільки умовами самого договору, а саме п.8 договору, п.п.2.1, 2.4, 2.6, 2.9 додатку 3 до договору передбачені можливості коригування платежів, а також нарахування штрафних санкцій та перерозподіл сплачених сум власне відповідачем, що могло спричинити неузгодженість взаєморозрахунків між сторонами в цілому.

Скаржник стверджує, що заборгованість не є безспірною, а є помилковою; відповідач зазначає щомісяця стан заборгованості станом на дати, що зазначені в графі 2 графіку внесення лізингових платежів (додаток 1 до договору), всупереч умовам, визначеним в п.2.4 додатку 3 до договору, згідно із яким лізингоодержувач зобов'язаний оплачувати не пізніше дати, встановленої для їх оплати відповідно до графи 2 графіка платежів, тобто наявність заборгованості визначена ще до сплину строку її виникнення; оскільки за період з 22.06.2014 по 15.09.2016 сума заборгованості складає не 39 249,57 грн., а 32 752,19 грн.(зменшена на суму 6 497,38 грн., що виникла згідно із рахунком № 30417 від 23.06.2014), то оскаржуваний виконавчий напис не відповідає документам, що подані для його вчинення, отже, вчинений всупереч вимог норм законодавства, яке регулює його вчинення.

Скаржник звертає увагу на відмову суду першої інстанції у задоволенні клопотання про залучення третьої особи - поручителя за договором фінансового лізингу ТОВ "Енерджі Індастріал Груп".

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів встановила наступне.

Позивачем подана до суду першої інстанції позовна заява, у якій позивач просив визнати таким, що не підлягає виконанню та скасувати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голубничої Ольги Василівни від 16.09.2014, реєстраційний номер 1629, про вилучення у Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайбуд М" та повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Український лізинговий фонд" об'єкту рухомого майна, що є предметом договору фінансового лізингу № 850/02/13-В від 19.02.2013; витрати по справі покласти на відповідача.

17.12.2014 у порядку ст.22 ГПК України позивачем подана заява про зміну підстав позову про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса та про його скасування.

Як вбачається із матеріалів справи, 16.09.2014 вчинено виконавчий напис приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою Ольгою Василівною на підставі ст.18 ЦК України, ст.87 Закону України "Про нотаріат", ст.7 Закону України "Про фінансовий лізинг", п.8 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, яким запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "Скайбуд М" повернути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинговий фонд" майно BODEX KIS 3WS, 2013 року випуску: шасі № SU90333GHDSBU1081, реєстраційний № АА7694ХО, вартістю 377 520,00 грн., що передане в користування на підставі договору фінансового лізингу № 850/02/13-В, укладеного 19 лютого 2013 року та підлягає поверненню за невиплачені лізингові платежі за період з 22 червня 2014 року по 15 вересня 2014 року у розмірі 39 249,57грн.; зареєстрований в реєстрі за № 1629 (далі - виконавчий напис нотаріуса).

19.02.2013 між позивачем та відповідачем укладено договір фінансового лізингу № 850/02/13-В (далі - договір фінансового лізингу), згідно із яким відповідач, за договором лізингодавець, передає у фінансовий лізинг позивачу, за договором лізингоодержувачу, напівпричіп BODEX KIS 3WS, рік випуску 2013, загальна вартість 377 520,00 грн., в т.ч. ПДВ - 62 920,00 грн., постачальник предмету лізингу "BODEX Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia - SPOLKA KOMANDYTOWA", строк лізингу 60 місяців з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі, загальна сума лізингових платежів на день укладення цього договору 515 930,02 грн., порядок проведення оплат - у відповідності з графіком внесення лізингових платежів - додаток № 1 до договору та ст.2 загальних умов; сплата лізингових платежів - в гривні з коригуванням курсу валют відповідно до п.2.6 загальних умов договору, офіційний курс гривні до долару США на дату укладення договору - 7,993.

До лізингового договору сторонами укладено додаток № 1 "Графік внесення лізингових платежів", додаток № 2 "Специфікація", додаток № 3 "Загальні умови договору фінансового лізингу".

Згідно із п.1.1 ст.1 загальних умов договору фінансового лізингу за умовами договору відповідач набуває у власність і передає на умовах фінансового лізингу в платне володіння і користування з правом викупу майно, найменування і характеристики якого вказані в специфікації (додаток № 2 до договору), а позивач зобов'язується прийняти предмет лізингу, оплачувати лізингові платежі, зазначені в графіку внесення лізингових платежів (додаток № 1 до договору), а також інші платежі відповідно до умов даного договору.

В п.п.11.2.1 п.11.2 ст.11 загальних умов договору фінансового лізингу сторони погодили умову про те, що відповідач має право достроково в односторонньому порядку розірвати цей договір (відмовитись від цього договору) та вилучити предмет лізингу у випадку, коли позивач не сплатив лізинговий платіж (частково або повністю) і/або інший платіж, передбачений договором та прострочення оплати становить більше 30 (тридцять) днів від дня настання строку платежу, встановленого графіком платежів або загальними умовами.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 7 ст.292 ГК України лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майно, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів; залежно від особливостей здійснення лізингових операцій лізинг може бути двох видів - фінансовий чи оперативний; правове регулювання лізингу здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Статтею 7 Закону України "Про фінансовий лізинг" від 16.12.1997 № 723/97-ВР встановлено, що лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів; стягнення за виконавчим написом нотаріуса провадиться у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідачем було надіслано позивачу лист-вимогу від 30.06.2014 за № 130-УПК, у якому відповідач просив негайно погасити заборгованість за договором фінансового лізингу в розмірі 22 163,24 грн. або скористатись правом дострокового викупу предмету лізингу відповідно до умов п.11.3 загальних умов договору, сповістивши про це відповідача для отримання розрахунку суми викупу.

Докази надсилання зазначеного листа-вимоги та вручення додані до матеріалів справи.

03.09.2014 відповідачем надіслано по позивачу листом від 02.09.2014 за № 515-УПК повідомлення про відмову (розірвання) від договору фінансового лізингу, у якому відповідач повідомив, що у зв'язку із незадоволенням позивачем вимог відповідача відповідно до листа-вимоги № 130-УПК від 30.06.2014, відповідач в односторонньому досудовому порядку, передбаченому п.11.4 договору, відмовляється від договору, тому згідно із умовами п.11.4 договору вимагає протягом 7 днів, з моменту направлення даного повідомлення, повернути предмет лізингу. А також надати документи та приналежності, отримані відповідно до акту приймання-передачі.

Як вбачається із поштового повідомлення № 000 2515 5, зазначене відправлення одержано позивачем 15.09.2014.

Відповідач звернувся до Приватного нотаріуса Голубничої О.В. із заявою від 15.09.2014 про вчинення виконавчого напису на договорі фінансового лізингу на повернення від позивача, в зв'язку з тим, що лізингоодержувач не сплатив належні до сплати лізингові платежі та прострочення сплати становить більше 30 днів, наступний транспортний засіб: BODEX KIS 3WS, 2013 року випуску: шасі № SU90333GHDSBU1081, реєстраційний № ААК7694ХО - загальна вартість становить 377 520,00 грн., без ПДВ. У заяві наведено розрахунок заборгованості та пені по сплаті лізингових платежів станом на 15.09.2014, яка за період з 22.06.2014 по 15.09.2014 становить 39 249,57 грн. До заяви додано наступні документи: договір фінансового лізингу та копія договору фінансового лізингу, копія листа-вимоги вих. № 130-УПК від 30.06.2014, доказ відправки листа-вимоги лізингодержувачу, повідомлення про відмову (розірвання) від договору вих. №515-УПК від 02.09.2014, доказ відправки повідомлення про відмову (розірвання) від договору лізингоодержувачу, довідка про стан взаєморозрахунків станом на 15.09.2014, завірені копії неоплачених рахунків, виписка з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ "Український лізинговий фонд" серія АГ 633568, довідка № 689068 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, Статут ТОВ "Український лізинговий фонд" (нова редакція).

Статтею 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.87 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 № 3425-ХІІ для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Згідно із п.8 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису на повернення об'єкту лізингу за договорами лізингу, що передбачають у безспірному порядку повернення об'єкта лізингу, подаються: а) оригінал договору лізингу; б) засвідчена лізингодавцем копія рахунка, направленого лізингоодержувачу, з відміткою про несплату платежів після вручення письмового повідомлення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є такими, що не ґрунтуються на нормах законодавства та не відповідають матеріалам справи.

Як вбачається із виконавчого напису нотаріуса, у цьому напису вказано майно - BODEX KIS 3WS, 2013 року випуску: шасі № SU90333GHDSBU1081, реєстраційний № АА7694ХО, Таким чином, наведені всі необхідні для визначення індивідуальні ознаки майна, зазначені в п.3.1 договору фінансового лізингу та в додатку № 2 до договору фінансового лізингу.

Згідно із довідкою відповідача про стан взаєморозрахунків станом на 15.09.2014 від 15.09.2014 та розрахунком заборгованості, наведеним у заяві відповідача від 15.09.2014, за рахунками № 30428 від 23.06.2014, № 35638 від 22.07.2014, № 40371 від 22.08.2014, 40372 від 22.08.2014 за позивачем перед відповідачем обліковується заборгованість у загальному розмірі 39 249,57 грн.

Докази позивача, які б заперечили наявність такої заборгованості, у матеріалах справи відсутні. Посилання скаржника на неможливість визначення розміру заборгованості, зважаючи на умови договору фінансового лізингу, не заслуговують на увагу, оскільки позивач є учасником договору фінансового лізингу із додатками до нього, отже, взмозі перевірити правильність нарахувань, здійснених відповідачем згідно із умовами договору фінансового лізингу.

Виконавчий напис вчинено про повернення об'єкту фінансового лізингу відповідно до ст.7 Закону України "Про фінансовий лізинг", а не про стягнення коштів.

Згідно із п. 3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172.

Як вже зазначалось, відповідачем подано для вчинення виконавчого напису нотаріуса документи, передбачені зазначеним Переліком.

Крім того, слід зазначити, що згідно із п.2.7 додатку № 3 до договору фінансового лізингу датою здійснення лізингового платежу вважається дата фактичного надходження коштів на банківський рахунок лізингодавця, якщо в період між датою лізингового платежу, згідно із графіком платежу і датою надходження суми лізингового платежу, числове значення курсу, застосованого згідно із п.2.6 загальних умов збільшилось більш ніж на 1 відсоток, лізингодавець має право вимагати пропорційну доплату такої суми; доплачена сума враховується як комісія лізингодавця, однак, заперечення скаржника проти суми 39 249,57 грн. є голослівним, не підтвердженим доказами про дату здійснення платежів, що надало б можливість встановлення дату надходження коштів на рахунок лізингодавця.

Наявності порушень норм процесуального права, які передбачені статтею 104 ГПК України підставами для скасування або зміни правильного рішення суду першої інстанції, у матеріалах справи не виявлено.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав, встановлених нормами законодавства та відповідно до матеріалів справи, для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.12.2014 у справі № 910/22103/14 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайбуд М" залишити без задоволення.

2. Справу № 910/22103/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Повний текст постанови складено 28.04.2015.

Головуючий суддя Л.М. Ропій

Судді Н.Ф. Калатай

В.І. Рябуха