ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78, 42-06-22, 32-11-36
_____________________________________________________________________________У Х В А Л А
"16" квітня 2015 р. Справа № 923/1911/14
Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В. при секретарі Гапоновій К.С., розглянувши заяву КП "Центр" ВК Херсонської міської ради про розстрочку виконання рішення, у справі
за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Херсонський машинобудівний завод", м. Херсон
до: комунального підприємства "Центр" виконавчого комітету Херсонської міської ради, м. Херсон
про стягнення 169909,47 грн.
За представників сторін:
від позивача - представник Сірик Л.А., довіреність №530-1 від 13.11.2014р.;
від відповідача - представник Трамбовецький Я.В., довіреність №20 від 09.01.2015р.
Рішенням господарського суду Херсонської області від 03.02.2015р. позов задоволено частково, стягнуто з комунального підприємства "Центр" виконавчого комітету Херсонської міської ради на користь товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Херсонський машинобудівний завод" суму безпідставно одержаних коштів у розмірі 147875,45 грн. та 2957,51 грн. судових витрат по сплаті судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

20 лютого 2015 року судом видано наказ №923/1911/14.

06 квітня 2015 року КП "Центр" ВК Херсонської міської ради (надалі - заявник або боржник) звернулось до суду з заявою, в якій просить розстрочити виконання рішення суду рівними частками строком на 36 місяців.

Відповідно до положень ст. 121 ГПК України дана заява підлягає розгляду в судовому засіданні з викликом представників сторін.

Ухвалою від 07.04.2015р. призначено на 16.04.2015р. розгляд заяви КП "Центр" ВК Херсонської міської ради про розстрочку виконання рішення.

Представник заявника у судовому засіданні 16.04.2015р. надав суду заяву №01-12-1/361 від 15.04.2015р., в якій просить розстрочити сплату залишку боргу у сумі 142875,45 грн., строком на 36 місяців рівними частинами. Також до даної заяви заявник надав квитанцію № ПН523635 від 15.04.2015р., відповідно до якої боржник перерахував на рахунок ТОВ НВП "Херсонський машинобудівний завод" (надалі - стягувач) 5000,00 грн., в рахунок погашення суми боргу за рішенням від 03.02.2015р. у справі №923/1911/14. Дану заяву з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

Представник стягувача у судовому засіданні 16.04.2015р. надав суду заперечення на заяву про розстрочку виконання рішення суду, в якому просить суд відмовити божнику у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення від 03.02.2015р. у справі №923/1911/14. Дану заяву суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

Представник боржника у судовому засіданні заяву про розстрочку виконання рішення з урахуванням заяви №01-12-1/361 від 15.04.2015р. підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Представник стягувача у судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви про розстрочку виконання рішення, надавши аналогічні пояснення, які містяться у запереченні на заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

в с т а н о в и в:

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Зазначена норма Конституції України кореспондується з ст. 115 ГПК України якою передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому ГПК України та Законом України «Про виконавче провадження».

У відповідності із частиною 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Таким чином, вирішуючи питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, які б свідчили про можливість надання відповідачу відстрочки виконання судового рішення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" № 14 від 26.12.2003 року передбачено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст.351 ЦПК і ст.121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Пунктами 7, 7.2 Постанови Пленум Вищого господарського суду України, від 17.10.2012, № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" передбачено, що у застосуванні приписів статті 121 ГПК господарським судам необхідно мати на увазі таке. Господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання. Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом. Застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 ГПК, господарські суди повинні мати на увазі таке. Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розглянувши заяву КП "Центр" ВК Херсонської міської ради про розстрочку виконання рішення, суд дійшов висновку, що дана заява підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

В обґрунтування своєї заяви боржник посилається на ті обставини, що на даний час на підприємстві склалося тяжке фінансове становище, існує значна дебіторська заборгованість у розмірі 2238,50 тис. грн., а також кредиторська заборгованість у розмірі 1825,60 тис. Негайне виконання рішення суду призведе до тяжких наслідків зокрема, до несвоєчасної виплати заробітної плати та інших обов'язкових платежів. Боржник також звертає увагу, що 15.04.2015р. ним вже було сплачено позивачу 5000,00 грн., а тому це є додатковим свідченням про бажання боржника якнайшвидше виконати рішення суду.

Обставини справи у їх сукупності дають підстави для висновку про те, що боржник фактично обґрунтовує необхідність надання розстрочки виконання судового рішення посиланням на свій тяжкий фінансовий стан, на підтвердження чого надав суду відповідні докази.

Як вбачається з матеріалів справи, боржником вживаються заходи щодо виконання рішення у даній справі, що підтверджується сплатою боржником 15.04.2015р. суми боргу у розмірі 5000,00 грн.

Крім того, подання до суду заяви про розстрочку виконання рішення розцінюється судом, як намір боржника реально виконати рішення суду, яке в силу Конституції України та норм чинного законодавства підлягає обов'язковому виконанню боржником.

При вирішенні питання щодо можливої доцільності надання розстрочки виконання судового рішення судом враховуються матеріальні інтереси обох сторін.

Аналіз вищевикладених обставин справи дає підстави для висновку про те, що надати розстрочку виконання судового рішення в даній ситуації можливо лише строком на шість місяців, що буде відповідати вимогам розумності, обґрунтованості та принципам допустимості. Така розстрочка виконання рішення суду збалансує інтереси обох сторін.

Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року в справі за № 5-рп/2013, в якому зазначено, що аналіз положень ст. 121 ГПК України дає підстави вважати, що ухвала господарського суду про розстрочку або відстрочку виконання рішення спрямована на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом (документом) реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

Відтак, факт звернення відповідача із заявою про розстрочку виконання рішення, не свідчить про його ухилення від виконання грошового зобов'язання, а розстрочення погашення боргу буде в інтересах обох сторін, оскільки забезпечить діяльність підприємства, отримання ним прибутків та можливість погашення боргу.

Суд не бере до уваги доводів стягувача про те, що розстрочка виконання рішення веде до збільшення збитків стягувача, оскільки розстрочка виконання рішення строком на 6 місяців не підтверджує фактів настання збільшення збитків стягувача, погіршення фінансового стану стягувача, чи ускладнення процесу здійснення ним банківської діяльності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява боржника про розстрочку виконання рішення суду від 03.02.2015р. у справі №923/1911/14 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, суд -

ухвалив:

1. Заяву комунального підприємства "Центр" виконавчого комітету Херсонської міської ради про розстрочку виконання рішення суду від 03.02.2015р. у справі №923/1911/14 задовольнити частково.

2. Розстрочити строком на 6 (шість) місяців виконання рішення суду від 03.02.2015р. у справі №923/1911/14 в частині стягнення загальної суми боргу у розмірі 145832,96 грн. (з урахуванням судових витрат по сплаті судового збору), відповідно до наступного графіка:

- квітень 2015р. - 24305,49 грн.;

- травень 2015р. - 24305,49 грн.;

- червень 2015р. - 24305,49 грн.;

- липень 2015р. - 24305,49 грн.;

- серпень 2015р. - 24305,49 грн.;

- вересень 2015р. - 24305,51 грн.

Суддя С.В. Нікітенко