ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року Справа № 925/371/15

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз», м. Черкаси, вул. Громова, 142

до дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», м. Черкаси, бул. Шевченка, 389

про стягнення 12 818,85 грн. заборгованості та санкцій,

за участю представників сторін:

від позивача: Литвиненко І.М. - за довіреністю;

від відповідача: Драченко В.С. - за довіреністю.

Публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення 12818,85 грн. боргу, з них: 11300,43 грн. основного боргу, 754,80 грн. пені, 689,32 грн. інфляційних, 74,30 грн. - 3% річних з простроченої суми та відшкодування судових витрат.

До початку судового засідання, що відбулось 19.03.2015р., представник позивача подав до суду заяву про зміну позовних вимог у зв'язку з частковим розрахунком відповідача по основному боргу. Просить стягнути з відповідача 242,41 грн. боргу за постачання газу, 1075,11 грн. пені, 1288,24 грн. інфляційних втрат, 92,92 грн. -3% річних з простроченої суми, та судові витрати. Заяву прийнято судом до розгляду відповідно приписів ст. 22 ГПК України. Суд вважає цю заяву як заява про збільшення вимог.

До початку судового засідання представник позивача, з посиланням на норми ст.ст. 22, 80 п. 1-1 ГПК України подав до суду заяву про припинення провадження в частині стягнення основного боргу та просить стягнути 1075,11 грн. пені, 92,92 грн. - 3% річних, 1288,24 грн. інфляційних втрат та судові витрати. Заяву прийнято судом до розгляду.

У судовому засіданні представник позивача уточнені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача вимоги визнав. Пропонував позивачу відмовитись від стягнення санкцій з мотивів повної сплати боргу. Подано докази часткового розрахунку по основному боргу. Позивач не погодився на таку пропозицію.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені такі взаємовідносини сторін.

12.12.2013р. між ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» (Постачальником - Позивач по справі), в особі головного інженера Ісаєнка Віктора Івановича, що діє на підставі довіреності від 14.10.2013р. №120, та дочірнім підприємством «Черкаський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (Споживачем - Відповідач по справі), в особі начальника Рябко Миколи Петровича, що діє на підставі положення, було укладено договір на постачання природного газу за регульованим тарифом №02/11466/П-14 (Далі - Договір) з відповідними додатками, за умовами якого Постачальник зобов'язується поставити Споживачу природний газ в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб Споживача, а Споживач зобов'язується оплатити вартість газу і наданих послуг у розмірах, порядку та на умовах, передбачених договором.

Згідно до п. 10.1 Договору договір набирає чинності з 01 січня 2014 року та діє до 31 грудня 2014 року.

Відповідно до п. 2.1 Договору договірні обсяги постачання газу Споживачу наводяться в додатку 2 до договору.

Відповідно до п. 4.6 Договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється Споживачем на умовах попередньої оплати до 20 числа місяця, що передує місяцю поставки природного газу в розмірі 100% вартості місячного об'єму природного газу відповідно до додатка 2 до договору. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим.

На виконання умов Договору Постачальник надав Споживачу послуги з постачання природного газу, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу у листопаді 2014 року - 8,931 тис.м.куб. на суму 60 356,04 грн. (а.с. 18).

За отриманий та спожитий газ за листопад 2014р. на суму 60 356,04 грн. Споживач провів оплату частково. Повний розрахунок Споживачем не проведено і борг становить 11 300,43 грн. за послуги з постачання.

Газ був отриманий Споживачем без зауважень та претензій по якості.

Невиконання Споживачем взятих на себе зобов'язань за Договорами стало підставою для звернення Постачальника до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення заборгованості.

Інших доказів сторонами не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, враховуючи пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Між сторонами виникли та існують договірні відносини оплатної поставки товару (енергоносіїв) на підставі письмового строкового оплатного двостороннього консенсуального договору. Сторони за договором є суб'єктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено свідоцтвами про державну реєстрацію.

За правовою природою договір на постачання природного газу за регульованим тарифом від 12.12.2013р. №02/11466/П-14 є змішаним договором поставки природного газу та його транспортування і відповідає вимогам статті 714 ЦК України, якою передбачено, що до договору поставки енергоносіїв приєднаними мережами застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини купівлі-продажу урегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (газ) у власність другій стороні (покупцеві) та отримати розрахунок, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (газ) і сплатити за нього певну грошову суму. Поставка продукції є різновидом відносин купівлі-продажу.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобов'язання, що виникає між суб'єктами господарювання, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку, є господарським зобов'язанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Договір на постачання природного газу за регульованим тарифом від 12.12.2013р. №02/11466/П-14 не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд також виходить з положень презумпції правомірності правочину - ст. 204 ЦК України.

На виконання умов Договору в листопаді 2014р. Постачальник поставив Споживачу природний газ на суму 60 356,04 грн., що підтверджується актом приймання-передачі природного газу. Акт підписаний сторонами без зауважень чи застережень.

За отриманий газ Споживач розрахувався частково. Повний розрахунок на момент звернення з позовом до суду Споживачем не був проведений і борг становив 11 300,43 грн.

Претензій щодо кількості, якості та специфікації отриманого газу відповідачем не заявлено. Суд вважає, що газ відповідач прийняв без зауважень. Про транспортований, отриманий та спожитий газ має бути оплачений відповідачем в повному об'ємі.

Факт наявності заборгованості підтверджується копіями Договору, копією акту приймання-передачі газу, та розрахунками і вимогами позивача. Суд враховує здійснення відповідачем сплати суми основного боргу в розмірі 11 058,02 грн. 16.03.2015р. та 242,41 грн. 19.03.2015р. Провадження в цій частині належить припинити за відсутністю предмету спору (положення ст. 80 п. 1-1 ГПК України), оскільки борг сплачено відповідачем після порушення провадження у справі. Позивач не подавав заяв про відмову від позову в цій частині.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, між Позивачем та Відповідачем було узгоджено строк сплати за поставлений та отриманий природний газ, який визначений п. 4.6 Договору - оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється Споживачем на умовах попередньої оплати до 20 числа місяця, що передує місяцю поставки природного газу в розмірі 100% вартості місячного об'єму природного газу відповідно до додатка 2 до договору. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Отже, строк для оплати вартості за поставлений природний газ вже настав.

Суд враховує відсутність претензій Відповідача стосовно неналежної поставки, недопоставки газу чи іншого невиконання умов спірного договору. Представник позивача в судовому засіданні підтвердила належну поставку газу Відповідачу в обумовленому договором об'ємі та несвоєчасний розрахунок за нього.

Суд також враховує, що Відповідач свої зобов'язання в частині належної та повної оплати за вже отриманий товар належним чином не виконав.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За період з 06.12.2014р. по 17.03.2015р. відповідачу нараховано 92,92 грн. -3% річних, 1288,24 грн. інфляційних втрат (а.с. 38). Розрахунок перевірено за допомогою калькулятора штрафних санкцій апаратного комплексу «Ліга-Закон» з урахуванням періодів прострочення та проведення часткової оплати відповідачем. Розрахунок виконано вірно. 92,92 грн. -3% річних, 1288,24 грн. інфляційних втрат підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Штрафними санкціями у відповідності з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 6.2.2 Договору у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 Договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який стягується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

У відповідності до п. 6.2.2 Договору та положень ст.ст. 546, 549-552 ЦК України позивач нараховує відповідачу 1075,11 грн. пені за період прострочення з 06.12.2014р. по 17.03.2015р. з мотивів прострочення оплати.

Розрахунок санкцій перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга:Еліт Закон» з урахуванням строку прострочення оплати партії поставки, облікової ставки НБУ за період прострочення. Розрахунок вимоги виконано вірно. 1075,11 грн. пені підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов'язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права.

Проведення оплати за період судового провадження має враховуватись ВДВС при виконанні судового рішення.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на відповідача та стягнути на користь позивача 1 827,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85, 80 п. 1-1 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», м. Черкаси, бул. Шевченка, 389, , номер рахунку в банку невідомий

на користь публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз», м. Черкаси, вул. Громова, 142, , номер рахунку в банку невідомий

1075,11 грн. пені, 92,92 грн. - 3% річних, 1288,24 грн. інфляційних втрат, 1827 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті вимог провадження припинити за відсутністю предмету спору.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 29.04.2015р.

Суддя Г.М. Скиба