ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2015 р. Справа № 911/449/15

Господарський суд Київської області у складі судді Саванчук С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "РЕАЛ БАНК",

61072, Харківська обл., м. Харків, Дзержинський р-н, просп. Леніна, буд. 60

61072, м. Харків, вул. 23 Серпня, 34

до Приватного підприємства "СТОУНПЛАСТ",

95017, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, Київський р-н, вул. Рубцова, 44, оф. 1

про стягнення 200 000, 00 грн.

за участю представників:

позивача - Мартян О.В. (довіреність від 05.01.2015 № 124);

відповідача - не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "РЕАЛ БАНК" (далі - позивач) до Приватного підприємства "СТОУНПЛАСТ" (далі - відповідач) про стягнення 200 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов'язань за простим векселем серії АА № 2233572.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII, у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим на тимчасово окупованих територіях, змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим судам та забезпечено розгляд, зокрема, господарських справ господарського суду Автономної Республіки Крим - господарським судом Київської області.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.02.2015 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 10.03.2015.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 5389/15 від 10.03.2015) позивачем подано письмові докази на виконання вимог ухвали суду від 11.02.2015.

У судове засідання 10.03.2015 представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 11.02.2015 не виконав, розгляд справи відкладено на 24.03.2015.

У судове засідання 24.03.2015 представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 11.02.2015 не виконав, розгляд справи відкладено на 07.04.2015.

У судовому засіданні 07.04.2015 представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, при цьому, судом враховано таке.

У зв'язку з надходженням до господарського суду Київської області (вх. № 134/14 від 08.04.2014) повідомлення Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" про тимчасове призупинення приймання до пересилання поштових відправлень адресованих одержувачам населених пунктів Автономної Республіки Крим, з метою забезпечення процесуальних прав відповідача, ухвалами суду від 11.02.2015, від 10.03.015 та від 24.03.2015, запропоновано позивачу направити копії ухвал про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи на адресу відповідача кур'єрською службою доставки та надати суду докази відправки зазначених ухвал.

В якості доказу направлення на адресу відповідача копій ухвал господарського суду Київської області від 11.02.2015 та від 10.03.2015, позивачем подано до матеріалів справи копії транспортних накладних від 05.03.2015 № 6065133 та від 20.03.2015 № 688208.

Також, відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 № 01-06/2052/2014, судом розміщено інформацію про час, дату і місце судового засідання на сторінці господарського суду Київської області (у розділі "Новини та події суду) офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" у мережі інтернет (www.court.gov.ua/sudy/), докази цього також містяться у матеріалах справи.

Відтак, суд здійснив всі заходи для належного повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи № 911/449/15.

Нез'явлення у судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи.

На підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України, справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 07.04.2015 оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд -

встановив:

Між Публічним акціонерним товариством "РЕАЛ БАНК" (далі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будскло-Трейдинг" (далі - продавець) укладено договір купівлі-продажу векселів від 20.03.2012 № ДД-27 33/10-1/БТ (далі - Договір), відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти простий вексель з іменним індосаментом №АА2233572, номінальною вартістю - 200 000,00 грн., з датою погашення - за пред'явленням, емітентом якого є Приватне підприємство "Стоунпласт" та сплатити вартість продажу векселя, що передається, на умовах, передбачених договором (пункт 1.1. Договору).

Відповідно до пункту 1.4. Договору, ціна договору складає 195 110,00 грн.

Пунктом 1.6. Договору визначено, що покупець набуває право власності на вексель з моменту його отримання, згідно акту прийому-передачі (додаток № 1).

Згідно з пунктом 2.2.1. Договору, покупець зобов'язується не пізніше 20 березня 2012 року сплатити суму, зазначену в пункті 1.4. Договору, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок №246 в Лисичанській філії Публічного акціонерного товариства "Реал Банк", код банку 304524, .

Відповідно до статті 77 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, затвердженого Женевською конвенцією від 07.06.1930 (дата набрання чинності для України - 06.01.2000), до простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів, а саме положення щодо: індосаменту (статті 11 - 20); строку платежу (статті 33 - 37); платежу (статті 38 - 42); права регресу у разі неплатежу (статті 43 - 50, 52 - 54); платежу у порядку посередництва (статті 55, 59 - 63); копій (статті 67 і 68); змін (стаття 69); позовної давності (статті 70 і 71); неробочих днів, обчислення строків і заборони пільгових строків (статті 72, 73 і 74).

Згідно з частиною 1 статті 16 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, власник переказного векселя вважається його законним держателем, якщо його право на вексель базується на безперервному ряді індосаментів, навіть, якщо останній індосамент є бланковим.

Згідно з пунктом 1.2. Постанови Правління Національного Банку України "Про затвердження Положення про порядок здійснення банками операцій з векселями в національній валюті на території України" від 16.12.2002 № 508, індосамент векселя, виконаний на ім'я визначеної особи (іменний індосамент) - це форма індосаменту, за якої індосант, який передає вексель, зазначає перед своїм підписом юридичну або фізичну особу, якій належатимуть усі права за векселем та застереження "не наказу".

Відповідно до акту прийому-передачі векселів від 20.03.2012 № 1, що міститься у матеріалах справи, продавець передав, а покупець прийняв простий вексель з іменним індосаментом №АА2233572 у розмірі 200 000,00 грн. Вищезазначений вексель переданий позивачу шляхом вчинення іменного індосаменту, в якому зазначено "платити наказу Публічного акціонерного товариства "Реал Банк". Таким чином, позивач - Публічне акціонерне товариство "Реал Банк" набув права законного векселедержателя простого векселя з іменним індосаментом №АА 2233572 у розмірі 200 000,00 грн.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про обіг векселів в Україні", умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів обов'язково відображається у відповідному договорі, який укладається в письмовій формі. У разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються грошові зобов'язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов'язання щодо платежу за векселем.

Позивач пред'явив вексель до оплати, звернувшись до відповідача з листом від 14.03.2014 № 10-106/739, згідно з яким відповідач повинен погасити вексель 20.03.2014, сплативши грошові кошти у сумі 200 000,00 грн.

Згідно з статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 7 статті 164 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання мають право в порядку, встановленому законом, випускати в обіг векселі - боргові цінні папери, які посвідчують безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю).

Згідно з частиною 1 статті 14 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок", вексель - цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю).

Згідно з пунктом 1.2. Постанови Правління Національного Банку України "Про затвердження Положення про порядок здійснення банками операцій з векселями в національні валюті на території "України" від 16.12.2002 № 508, вексель простий - це вексель, який містить зобов'язання векселедавця сплатити у зазначений строк визначену суму грошей власнику векселя (векселедержателю).

Відповідно до статті 34 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, переказний вексель, строком за пред'явленням, підлягає оплаті при його пред'явленні. Він повинен бути пред'явлений для платежу протягом одного року від дати його складання. Трасант може скоротити цей строк або обумовити більш тривалий строк. Ці строки можуть бути скорочені індосантами.

Трасант може встановити, що переказний вексель зі строком платежу за пред'явленням не може бути пред'явленим для платежу раніше визначеної дати. У цьому разі строк для пред'явлення починається від зазначеної дати.

Згідно з статтею 53 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, після закінчення строків, встановлених: для пред'явлення переказного векселя зі строком платежу за пред'явленням або у визначений строк від пред'явлення; для здійснення протесту у неакцепті або у неплатежі; для пред'явлення для платежу у разі застереження "обіг без витрат", держатель втрачає свої права регресу проти індосантів, проти трасанта і проти інших зобов'язаних осіб, за винятком акцептанта. У разі непред'явлення для акцепту протягом строку, обумовленого трасантом, держатель втрачає своє право регресу у неакцепті, а також у неплатежі, якщо тільки із змісту умови не випливає, що трасант лише мав на увазі звільнити себе від відповідальності за акцепт. Якщо застереження про строк для пред'явлення міститься в індосаменті, то тільки індосант може посилатися на нього.

На вказане звернуто увагу також у пункті 16. постанови Пленуму Верховного Суду України від 08.06.2007 № 5 "Про деякі питання практики розгляду спорів, пов'язаних з обігом векселів" про те, що у разі непред'явлення до платежу переказного векселя в установлені строки, його держатель втрачає права за ним стосовно індосантів, векселедавця, а також інших зобов'язаних за векселем осіб, за винятком акцептанта, а при непред'явленні до платежу простого векселя - за винятком векселедавця.

Згідно з абзацом 4 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 08.06.2007 №5 "Про деякі питання практики розгляду спорів, пов'язаних з обігом векселів", у разі непред'явлення до платежу переказного векселя в установлені строки його держатель втрачає права за ним стосовно індосантів, векселедавця, а також інших зобов'язаних за векселем осіб, за винятком акцептанта, а при непред'явленні до платежу простого векселя - за винятком векселедавця (статті 53, 78 Уніфікованого закону).

Відповідно до статті 70 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, позовні вимоги до акцептанта, які випливають з переказного векселя, погашаються із закінченням трьох років, які обчислюються від дати настання строку платежу.

Як встановлено судом, на зворотньому боці векселя серії АА2233572 копія якого наявна в матеріалах справи, змінено строк платежу за векселем на 20.03.2014.

Оригінал векселя серії АА2233572 оглянуто судом у судових засіданнях 10.03.2015 та 07.04.2015, що відображено в протоколах судових засідань.

З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що позивач звернувся із даним позовом до суду у межах встановленого строку.

Згідно з статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за простим векселем з іменним індосаментом №АА2233572 у розмірі 200 000,00 грн. є обґрунтованими, а, отже, підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 3 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до пункту 22 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Оскільки, позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач - Публічне акціонерне товариство "Реал Банк" звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 22 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", а відповідач, згідно з статтею 5 Закону України "Про судовий збір" не звільнений від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 4 000,00 грн. підлягає стягненню з відповідача в доход Державного бюджету України.

Керуючись статтями 4, 22, 32, 33, 34, 36, 43, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, статтею 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Стоунпласт" (95017, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, Київський р-н, вул. Рубцова, 44, оф. 1, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Реал Банк" (61072, Харківська обл., м. Харків, просп. Леніна, 60, ) 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп. заборгованості за векселем серії АА2233572.

3. Стягнути з Приватного підприємства "Стоунпласт" (95017, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, Київський р-н, вул. Рубцова, 44, оф. 1, ) в доход Державного бюджету України 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 14.04.2015.

Суддя С.О. Саванчук