ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2015 р.Справа № 915/1081/14
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Савицького Я.Ф.

Суддів: Головея В.М.

Шевченка В.В.

при секретарі судового засідання Селиверстовій М.В.

за участю представників сторін в судовому засіданні від 22.04.2015р.:

від позивача: Карабанов С.О., за довіреністю;

від відповідача: Луук А.В., за довіреністю;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі філії "Морська пошуково-рятувальна служба" ДП "АМПУ"

на рішення господарського суду Миколаївської області

від 16 грудня 2014 року

по справі № 915/1081/14

за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі філії "Морська пошуково-рятувальна служба" ДП "АМПУ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транзас Україна"

про стягнення штрафних санкцій в сумі 317520 грн., з яких 229320 грн. пені, 88200 грн. штрафу

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 22.04.2015р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 16.12.2014р. по справі №915/1081/14 (суддя Семенчук Н.О.) частково задоволено позовні вимоги Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі філії "Морська пошуково-рятувальна служба" ДП "АМПУ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транзас Україна" про стягнення штрафних санкцій в сумі 317520 грн., з відповідача на користь позивача стягнуто: 22680,00 грн. пені, 44100,00 грн. штрафу та 2671,20 грн. судового збору, в решті позовних вимог відмовлено з посиланням на те, матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем зобов'язання за договором № 17 терміном на 36 календарних днів за період з 12.07.2013 року по 16.08.2014 року, при цьому, здійснивши оцінку поданих доказів, ступінь вини кожної сторони в простроченні виконання зобов'язання за договором, судом першої інстанції реалізовано право суду на зменшення розміру пені та 7% штрафу, зменшено розмір встановленої судом до стягнення з відповідача суми пені (45360,00 грн.) на 50% - до 22680,00 грн. та 7% штрафу (88200,00 грн.) на 50% до 44100,00грн.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду першої інстанції, до Одеського апеляційного господарського суду звернулось Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі філії "Морська пошуково-рятувальна служба" ДП "АМПУ", в якій позивач просить скасувати рішення господарського суду Миколаївської області від 16.12.2014р. по справі №915/1081/14 та прийняти нове рішення, стягнути з відповідача пеню та штраф за період з 12.07.2013 року по 16.08.2014 року в повному обсязі, а саме: пеню у розмірі 45360,00 грн., штраф у розмірі 88200,00 грн., мотивуючи це тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права стосовно надання належної оцінки доказам та поясненням, наданих представниками сторін, не дослідивши всіх обставин справи, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для застосування положень ч.1 ст.616 ЦК України, п. 3. ст.83 ГПК України, ч.3 ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України.

26.02.2015р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "Транзас Україна" до Одеського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким відповідач не погоджується з її доводами, просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі філії "Морська пошуково-рятувальна служба" ДП "АМПУ", заслухавши представників сторін, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.12.2012р. між Казенним підприємством "Морська пошуково-рятувальна служба", правонаступником якого є Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі філії "Морська пошуково-рятувальна служба" (Замовник, позивач), та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транзас Україна" (Учасник, відповідач), укладено договір №17 про закупівлю товарів, робіт та послуг за державні кошти, відповідно до умов якого відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, здійснити створення програмно - технічного комплексу для виконання функцій контролю і керування технологічними процесами Морського Рятувального Координаційного Підцентру, ЕЦУ БРЦ та однієї автоматизованої берегової радіостанції морського району А1 Глобальної морської системи зв'язку у разі лиха та для забезпечення безпеки у м. Керч, а саме поставити необхідне обладнання, виконати проектування робіт з монтажу та розміщення придбаного обладнання на берегових об'єктах, виконати підготовчі роботи з будівельно - монтажних робіт, виконати будівельні роботи, здійснити тестування обладнання у тестовому режимі, здійснити монтаж та налаштування придбаного обладнання та програмного забезпечення на берегових об'єктах, здійснити загальне тестування всього програмно - технічного комплексу, перевірити дальність дії БРСт і зон покриття радіозв'язком морської поверхні ПРР України, а позивач зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти вказані товар, роботи та послуги і оплатити їх. (п.1.1 договору).

Згідно з п. 1.2 договору, найменування, номенклатура, асортимент та ціна товару визначаються у Специфікації, яка є невід'ємною частиною договору (Додаток № 1 до Договору). Кількість товару визначається у специфікації. Склад, обсяг та ціна робіт та послуг визначені в Кошторисі на надання робіт та послуг, який є невід'ємною частиною договору (Додаток № 2 до договору) (п.1.3 договору)

За положеннями п. 1.4. договору, технічні вимоги до Товару, Робіт та Послуг викладені в Технічному завданні, який є невід'ємною частиною цього договору (Додаток № 3 до договору).

Відповідно до п.3.1 договору, ціна договору становить 7440 000,00грн. у тому числі ПДВ 1240 000,00грн.

Пунктом 4.1.1 договору визначено, що замовник сплачує аванс у розмірі 100% відсотків від вартості товару, впродовж 5 банківських днів з дня отримання Замовником рахунку від Учасника, який надається Учасником протягом 3-х банківських днів з моменту укладення цього договору. Учасник протягом 3-х днів з дня надходження коштів як попередньої оплати підтверджує їх використання згідно з актом приймання - передачі товару (робіт, послуг) або проміжним актом - звітом про використання коштів за призначенням. Замовник сплачує 100% вартості робіт та послуг, впродовж 5-ти банківських днів з дня отримання Замовником рахунку від Учасника, який надається Учасником протягом 3-х банківських днів з моменту підписання акту приймання - передачі виконаних робіт та наданих послуг. (п.4.1.2 договору).

У відповідності до п. 4.2, 4.2.1, 4.2.2, 4.2.3, 4.2.4 договору, до рахунку додаються: видаткова накладна, податкова накладна, акт приймання - передачі товару, акт приймання - передачі виконаних робіт та наданих послуг (у відповідності до етапів, зазначених у п.5.7. договору). Розрахунки здійснюються у національній валюті України - гривні за платіжними реквізитами Учасника, визначеному у договорі (п.4.3 договору). Грошове зобов'язання вважається виконаним з моменту зарахування коштів на рахунок Учасника (п.4.4 договору).

Згідно з п. 5.1 договору, строк поставки товару, виконання робіт та надання послуг встановлюється до 31.03.2013р. Місце поставки товару, виконання робіт та надання послуг: Україна, м. Керч, вул. Кірова, 54. (п.5.2 договору).

Пунктом 5.7 договору визначено, що надання послуг, виконання робіт та поставка товару здійснюється згідно технічного завдання у 5 етапів:

І етап - "Поставка необхідного обладнання";

ІІ етап - "Проектування робіт з монтажу та розміщення придбаного обладнання на берегових об'єктах";

ІІІ етап - "Підготовчі роботи з будівельно - монтажних робіт та тестування обладнання у тестовому режимі";

ІV етап - „Будівельні роботи, монтаж та налаштування придбаного обладнання та програмного забезпечення на берегових об'єктах, загальне тестування всього програмно - технічного комплексу";

V етап - „Перевірка дальності дії БРСт і зон покриття радіозв'язком морської поверхні ПРР України".

У відповідності до п. 6.1.3 договору, Замовник зобов'язаний підготувати та передати Учаснику для виконання монтажу технологічного обладнання приміщення та місця з комунікаціями, включаючи: освітлення, вентиляцію, місця підключення до електричної мережі у строки достатні для надання Учасником послуг, але не пізніше 20.12.2012р. Передати приміщення з меблями, на які повинно монтуватися обладнання, у строки, достатні для надання Учасником послуг, але не пізніше 20.12.2012р.(п. 6.1.4 договору).

Учасник зобов'язаний забезпечити поставку товару, виконання робіт та надання послуг у строки, встановлені договором. Забезпечити поставку товару, виконання робіт та надання послуг у строки встановлені договором. Забезпечити поставку товару, виконання робіт та надання послуг, якість яких відповідає умовам, встановленим розділом ІІ договору (п.п.6.3.1., 6.3.2. договору).

Розділом VII договору № 17 передбачено відповідальність сторін.

Зокрема, згідно з п.п. 7.1, 7.3, договору у разі невиконання або неналежного виконання (порушення) своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законом та цим договором. За порушення строків поставки товару, виконання робіт та надання послуг Учасник сплачує пеню у розмірі 0,1 відсотка від вартості товару, робіт та послуг, з яких допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Пунктом 10.1 договору сторони погодили, що цей договір набирає чинності з моменту укладення і діє до 31.03.2013р., але в будь-якому разі до повного виконання зобов'язань сторін за договором.

Як стверджує позивач, за умовами договору загальний строк виконання його умов складає 101 календарний день, проте, відповідач порушив строк виконання робіт та надання послуг за IV, V етапами, що і стало підставою звернення позивача до господарського суду Миколаївської області про стягнення штрафних санкцій в розмірі 317520,00 грн., з яких 229320,00 грн. пені та 88 200,00 грн. штрафу.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 35 ГПК України, - факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Відповідно до п. 2.6 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", не потребують доказування преюдиціальні факти, тобто встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) у процесі розгляду іншої справи, в якій беруть участь ті самі сторони, втому числі і в тих випадках, коли в іншому спорі сторони мали інший процесуальний статус (наприклад, позивач у даній справі був відповідачем в іншій, а відповідач у даній справі - позивачем в іншій).

Матеріали справи свідчать, що постановою Одеського апеляційного господарського суду від 11.09.2014р. по справі № 916/1836/14 за позовом ТОВ "Транзас Україна" до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі філії "Морська пошуково-рятувальна служба" ДП "Адміністрація морських портів України" про стягнення 15312812,63 грн. за договором № 17 від 13.12.2012р., встановлено обставини щодо виконання сторонами зобов'язань за договором № 17 по кожному етапу.

Як вбачається з даної постанови, станом на 16 серпня 2013 року відповідачем виконані зобов'язання за договором № 17 по I - V етапах, з посиланням на акт контрольної перевірки усунення виявлених недоліків, з приймально - здавальних випробувань програмно - технічного комплексу № 16/08-13 (том 1 арк.спр. 234), в якому, зокрема, зазначено, що всі зобов'язання за договором виконані в повному обсязі.

Матеріали справи свідчать, що граничним терміном виконання будівельно - монтажних робіт за договором є 11.07.2013р., та згідно встановлених обставин постановою Одеського апеляційного господарського суду від 11.09.2014 року по справі № 916/1836/14 щодо виконання ТОВ "Транзас Україна" своїх зобов'язань за договором № 17 по I - V етапах станом на 16.08.2013року, то надання послуг відповідачем здійснено з простроченням строків, кількість днів прострочення складає 36 днів (з 12.07.2013р. по 16.08.2013р.).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач порушив зобов'язання за договором № 17 терміном 36 календарних днів за період з 12.07.2013 року по 16.08.2014 року.

Згідно з п. 1 ст. 624 Цивільного кодексу України, якщо за порушення зобов'язання встановлена неустойка (пеня, штраф), то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

За ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 3 ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п.п. 7.1, 7.3, договору у разі невиконання або неналежного виконання (порушення) своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законом та цим договором. За порушення строків поставки товару, виконання робіт та надання послуг Учасник сплачує пеню у розмірі 0,1 відсотка від вартості товару, робіт та послуг, з яких допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Здійснивши розрахунок пені за вказаний період, апеляційний господарський суд погоджується з судом першої інстанції, що задоволенню підлягає пеня у розмірі 45360,00 грн. та 88200 грн. - 7% штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач просив зменшити розмір пені та 7% штрафу на підставі ст. 616 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 616 Цивільного кодексу України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника.

Право суду, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір штрафу, який підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, передбачене пунктом 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, вказана процесуальна норма застосовується виключно у сукупності з нормами права матеріального, які передбачають можливість зменшення розміру пені, а саме частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України і статтею 233 Господарського кодексу України.

Підпунктом 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Приймаючи до уваги те, що приміщення для виконання монтажу технологічного обладнання були надані ТОВ "Транзас Україна" лише 01.04.2013р., замість 20.12.2012р., що стало наслідком порушення строків виконання своїх зобов'язань відповідачем не з його вини, оскільки він не мав можливості розпочати роботи без надання приміщення, та враховуючи, що позивач надав заповнену Декларацію про початок виконання будівельних робіт та Декларацію про готовність об'єкту до експлуатації відповідачу для здійснення реєстрації в Управлінні дозвільних процедур Державної архітектурно - будівельної інспекції України тільки 04.11.2013р., а Декларації про готовність об'єкта до експлуатації 16.12.2013р., що не дало можливості відповідачу здійснити їх реєстрацію станом на 16.08.2013р., здійснивши оцінку наявних доказів, ступінь вини кожної сторони в простроченні виконання зобов'язання за договором, причини неналежного виконання зобов'язання та враховуючи інтереси обох сторін, колегія суддів вважає за можливе зменшити розмір встановленої судом до стягнення пені та 7% штрафу на 50%.

Отже, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що місцевим господарським судом правомірно зменшено розмір штрафних санкцій, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: 22680,00 грн. пені та 44 100,00 грн. штрафу.

Враховуючи вищенаведене, Одеський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення господарського суду Миколаївської області від 16.12.2014р. по справі №915/1081/14 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі філії "Морська пошуково-рятувальна служба" ДП "АМПУ" - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П о с т а н о в и в :

Рішення господарського суду Миколаївської області від 16.12.2014р. по справі №915/1081/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний 27.04.2015р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Головей В.М.

Суддя Шевченко В.В.