ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" квітня 2015 р. Справа № 903/680/14

Суддя Кравчук А.М., розглянувши заяву

Служби автомобільних доріг України у Волинській області

про відстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області

по справі № 903/680/14

за позовом Приватного акціонерного товариства "Броварське шляхово-будівельне управління №50", м. Бровари, Київська обл.

до відповідача: Служби автомобільних доріг України у Волинській області, м. Луцьк

про стягнення 31 809 861 грн. 41 коп.

Суддя Кравчук А.М.

Представники:

від стягувача: н/з

від боржника: Пилипчук Р.В., довіреність № 3/1.6 від 28.01.2015 року

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України роз'яснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК України роз'яснено процесуальні права та обов'язки учасників судового процесу.

Суть спору: заявник - Служба автомобільних доріг у Волинській області звернувся в господарський суд Волинської області із заявою № 479/8.12 від 20.04.2015 року про відстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 03.09.2014 року у справі № 903/680/14 за позовом приватного акціонерного товариства "Броварське шляхово-будівельне управління №50" до Служби автомобільних доріг України у Волинській області про стягнення 31 809 861 грн. 41 коп. до 01.06.2015 року.

В обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення зазначає, що на даний час виконання рішення господарського суду Волинської області від 03.09.2014 року у справі №903/680/14 є ускладненим у зв'язку з відсутністю присуджених коштів в наявності, затверджених кошторисних призначень на відповідному рахунку. Крім того, зазначає, що відповідач є бюджетною організацією, яка фінансується з Державного бюджету України на підставі кошторису, який затверджується на початку року. В плані асигнувань загального фонду на 2015 рік та витягом з плану фінансування дорожнього господарства у 2015 році не передбачені кошти на погашення заборгованості перед позивачем, що не дозволить виконати рішення суду. Відповідачем направлено листа до Державного агентства автомобільних доріг України з проханням надати додаткові кошти для виконання рішення суду.

Стягувач у відзиві № 84/1 від 27.04.2015 року просить задовольнити заяву про відстрочення виконання рішення суду до 01.06.2015 року, розгляд справи провести без участі його представника.

У судовому засіданні представник боржника заяву про відстрочку виконання рішення суду до 01.06.2015 року підтримав.

Заслухавши представника боржника та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Волинської області від 03.09.2014 року у справі № 903/680/14 позов задоволено. Стягнуто з Служби автомобільних доріг у Волинській області (Волинська обл., м. Луцьк, вул. Рівненська, 52-б, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Броварське шляхово-будівельне управління № 50 " (Київська обл., м. Бровари, вул. Кутузова, 2-А, ) 30 175 427 грн. 00 коп. основного боргу, 186 012 грн. 91 коп. 3% річних, 1 448 420 грн. 50 коп. інфляційних втрат, 73 080 грн. 00 коп. в повернення витрат по сплаті судового збору, а всього: 31 882 940 грн. 41 коп. (тридцять один мільйон вісімсот вісімдесят дві тисячі дев'ятсот сорок грн. 41 коп.).

На виконання рішення видано наказ № 903/680/14-1 від 25.12.2014 року.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання; про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку; в необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю.

Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17 жовтня 2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", господарський суд на підставі статті 121 ГПК України має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі-рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно із пунктом 7.1.1 даної постанови Пленуму Вищого господарського суду України: відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Як вбачається з пункту 7.2 вищевказаної постанови Пленуму Вищого господарського суду України: підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Аналіз наведеного вище свідчить про те, що відстрочка або розстрочка виконання рішення суду чи зміна способу його виконання можлива лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Визначальним фактором є винятковість цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення.

Таким чином, виходячи із зазначеного законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи Служба автомобільних доріг у Волинській області є державною організацією, отримувачем державних коштів, розпорядником коштів є Державне агентство автомобільних доріг України, яке фінансується з державного бюджету. Блокування руху коштів по рахунку САД у Волинській області може зупинити роботи по експлуатаційному утриманню автомобільних доріг загального користування в період 2015/2016 року. Крім того, САД є єдиною організацією, яка фінансує виконання робіт на дорогах загального користування, а блокування рахунків, призведе до неможливості розрахунків з підрядниками, що в свою чергу зупинить виконання необхідних заходів по ліквідації ямковості, яка викликає аварійні ситуації, і як наслідок завдає шкоду майну, життю та здоров'ю громадян. Арешт коштів призведе до заборгованості перед бюджетом, працівниками, підрядниками, нарахування пені та недобору поповнення в держбюджет.

Боржником направлено листи до Державного агенства автомобільних доріг України "Укравтодор", департаменту інфраструктури та туризму Волинської облдержадміністрації, департаменту екологічного розвитку і торгівлі Волинської облдержадміністрації, голові Волинської облдержадміністрації з проханням посприяти у виділенні КМУ фінансування за виконані роботи у 2011 році (том 2, а.с. 122-126).

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

З вищенаведеного слідує, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Господарський процесуальний кодекс не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази щодо наявності таких обставин в порядку статті 43 Господарського процесуального кодексу України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та потребує відповідного доведення заінтересованою особою з урахуванням норм статей 32, 33 Господарського процесуального кодексу України.

Боржник у своїй заяві про відстрочку виконання рішення суду та представник у судовому засіданні покликається на тяжке матеріальне становище підприємства, великі розміри заявленої суми для стягнення, стратегічне значення підприємства, оскільки останнє забезпечує безпеку дорожнього руху, що фінансуються із державного бюджету, та можливі наслідки у разі невідкладного вжиття примусових заходів щодо стягнення заборгованості з нього, зупинення видаткових операцій по банківських рахунках підприємства, які можуть призвести до неспроможності підприємства вчасно закупити необхідні матеріали та поставити під загрозу виконання заходів по безпечному руху на автодорогах.

Враховуючи вищевикладене, згоду стягувача на відстрочення виконання рішення суду, велике соціальне значення підприємства, не припустимість зупинення діяльності боржника у сфері забезпечення безпеки руху, те, що зупинення видаткових операцій по банківських рахунках підприємства можуть призвести до його неспроможності фінансування, неможливості розрахунків з підрядниками, а це, в свою чергу, ще більше може ускладнити важке фінансове становище підприємства, викликати аварійні ситуації на дорогах, що може завдати шкоди майну, життю та здоров'ю громадян, суд вважає за можливе відстрочити виконання рішення господарського суду у справі №903/680/14 від 03.09.2014 року до 1 червня 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 87, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву служби автомобільних доріг у Волинській області про відстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 03.09.2014 року по справі № 903/680/14 задовольнити.

2. Відстрочити виконання рішення господарського суду Волинської області від 03.09.2014 року по справі № 903/680/14 до 1 червня 2015 року.

Суддя А. М. Кравчук