ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2015 року Справа № 904/6434/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Виноградник О.М. ( доповідач)

суддів: Джихур О.В., Лисенко О.М.

при секретарі: Погорєловій Ю.А.

Представники сторін:

позивача - Леочко Т.І., дов. № 23/02/15 від 23.02.2015р.;

відповідача - не з`явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Техенерготрейд», м.Київ

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2014 року по справі № 904/6434/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Техенерготрейд», м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажспецконструкція», м.Кривий Ріг

про стягнення 270 578,88 грн.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2014 року у справі № 904/6434/14 (суддя Первушин Ю.Ю.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Техенерготрейд», м.Київ до товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажспецконструкція», м.Кривий Ріг про стягнення 270 578,88 грн. в задоволенні позову відмовлено повністю (а.с.18-21, т.2).

Рішення господарського суду мотивовано відсутністю правових підстав для задоволення позову згідно ст.1212 ЦК України, оскільки позивачем кошти були перераховані на підставі договору, укладеного між сторонами, який є чинним; в якості норм матеріального права рішення господарського суду Дніпропетровської області обґрунтовано ст.1212 ЦК України.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Техенерготрейд» - позивач по справі, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2014 року та задовольнити позовні вимоги, судові витрати покласти на відповідача, скаржник посилається на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, зокрема:

- господарським судом не були прийняті до уваги доводи скаржника про те, що на момент звернення до господарського суду додаткова угода № 1 до договору підряду № 3-01/13 була розірвана позивачем в порядку, визначеному договором та законом, тому отримані відповідачем в якості авансу кошти є безпідставно отриманими, оскільки підстава, за якої відповідач отримав 270 578,88 грн. на час звернення з позовом вже була відсутня, договірні правовідносини за додатковою угодою № 1 були розірвані;

- господарським судом не взято до уваги доводи позивача про те, що на момент звернення позивача до суду у відповідача існувала не заборгованість, а обов`язок повернення позивачу безпідставно набутого майна (грошових коштів), а тому господарським судом необґрунтовано не було застосовано до спірних відносин ст.1212 ЦК України.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, правом, передбаченим ст.96 ГПК України, не скористався; як не скористався правом участі в судовому засіданні, передбаченому ст.22 ГПК України; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с.39, 40-41, 44, 52-55, т.2). При цьому колегія суддів бере до уваги факт неодноразового належного сповіщення відповідача про час та місце судового засідання, неодноразову неявку в судові засідання представника відповідача, тривалість розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення господарського суду Дніпропетровської області, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухав пояснення присутнього в судовому засіданні представника скаржника, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення слід скасувати на підставі п.3 ч.1 ст.104 ГПК України та прийняти нове, з урахуванням повноважень суду апеляційної інстанції, передбачених ст.103 ГПК України, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.08.2014р. до господарського суду Дніпропетровської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Техенерготрейд», м.Київ з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажспецконструкція», м.Кривий Ріг про стягнення 270 578,88 грн., нормативно-правовим обґрунтуванням позову позивач зазначив ст.1212 ЦК України (а.с.3-4, т.1).

При цьому, обґрунтовуючи позов, ТОВ «Техенерготрейд» зазначило, що вищевказану грошову суму відповідач повинен повернути позивачу, оскільки між сторонами було розірвано додаткову угоду до договору підряду, на підставі п.4.11 та розділу 14 договору, враховуючи істотне порушення умов договору ТОВ «Монтажспецконструкція» - порушення строків виконання робіт. Також позивач зазначив, що на день подання позовної заяви відповідачем так і не були виконані роботи, передбачені договором. Крім того, позивач послався в позовній заяві на ч.3 ст.653 ЦК України, згідно якої сторони не мають права вимагати повернення того, що було ними виконане за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено матеріалами справи, 03.01.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Техенерготрейд» м.Київ («замовник» за договором, позивач по справі, скаржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Монтажспецконструкція» м.Кривий Ріг («підрядник» за договором, відповідач по справі) був укладений договір підряду № 3-01/13, відповідно до предмету якого «підрядник» зобов'язався своїми силами і засобами та на свій ризик виконати та здати в установлені даним договором строки роботи по монтажу металоконструкцій навісу будівлі складу вздовж 56 осі на об`єкті «Будівництво промтоварних та розподільчих складів з окремо розташованою будівлею холодильника та благоустроєм прилеглої території на території Калинівської селищної ради Броварського району Київської області»; склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання «підряднику», визначені цим договором, локальним кошторисом та проектною документацією (п.п.1.1 -1.2 р.1 договору (а.с.9-17, т.1)).

Пунктами 2.1, 2.2 розділу 2 договору сторони погодили, що загальна вартість робіт з урахуванням матеріалів відповідно з даним договором становить 347 820,22 грн., в тому числі ПДВ 57 970,04 грн.; договірна ціна до даного договору є твердою, визначена додатком № 1; у вартість робіт включено вартість матеріалів; остаточна вартість доручених «підряднику» робіт за даним договором визначається на підставі актів прийому-передачі виконаних робіт, складених з урахуванням договірної ціни (додаток № 1) і фактично виконаних об`ємів робіт за звітний період; вартість робіт може змінюватись виключено у випадку зменшення/збільшення обсягів виконаних робіт.

Пунктом 3.2 р.3 договору сторони узгодили, що роботи вважаються виконаними тільки після їх передачі в установленому даним договором порядку по акту «замовнику» та підписання акту введення в експлуатацію, якщо згідно чинного законодавства підписання акту введення в експлуатацію є обов`язковим для такого типу робіт.

Пунктом 4.11 розділу 4 договору сторони домовились, що «замовник» має право розірвати даний договір (відмовитись від договору) в односторонньому порядку за умови істотних порушень «підрядником» умов даного договору; під істотним порушенням в даному договорі розуміється: прострочення «підрядником» виконання робіт на строк понад п»ять робочих днів; порушення правил техніки безпеки більше двох разів і зафіксоване приписами служби техніки безпеки «замовника», або якщо порушення правил техніки безпеки «підрядником» призвело до нещасного випадку; виконання підрядником робіт з відхиленням від проекту.

Отже, позивач обґрунтував право відмови (розірвання) від додаткової угоди № 1 до договору підряду фактом прострочення виконання «підрядником» робіт понад 5 робочих днів.

Пунктом 4.12 р.4 визначені зобов`язання «підрядника», зокрема, виконати з використанням власних ресурсів, якщо інше не встановлено умовами даного договору або додатками до нього, та у встановлені даним договором строки роботи відповідно до проектної документації, вимог ДБН України, СНіП та додатків до даного договору.

Підпунктами 9.1.1, 9.2.1 п.9.1 р.9 договору сторонами узгоджено, що після підписання даного договору «замовник» протягом 7 (семи) банківських днів перераховує на поточний рахунок «підрядника» авансовий платіж у розмірі 208 692,00 грн., в тому числі ПДВ - 34 782,02 грн.; подальші розрахунки за виконані роботи «замовник» проводить протягом 5 (п`яти) банківських днів після підписання актів здачі-приймання виконаних робіт.

Пунктами 10.1, 10.2 розділу 10 договору сторони визначили, що передача-приймання виконаних робіт у відповідності з даним договором оформлюється сторонами шляхом підписання акту здачі-приймання виконаних робіт КБ-2в та довідки про вартість виконаних робіт по формі КБ-3 на протязі п`яти днів з моменту закінчення робіт та надання «підрядником» вказаних актів «замовнику» на підпис або «замовник» надає мотивовану відмову від прийняття робіт та підписання вказаних документів в цей же строк; у випадку мотивованого відмовлення «замовника» від приймання робіт внаслідок наявності недоліків, або дефектів в роботі, сторонами складається двохсторонній акт з переліком необхідних доопрацювань і термінів їх виконання, при цьому термін їх усунення не може перевищувати 7 календарних днів; якщо протягом вказаного строку «підрядник» не виправить вказані дефекти, «замовник» має право їх виправити власними засобами та коштами або за допомогою третіх осіб, а «підрядник» зобов`язується відшкодувати «замовнику» всі пов`язані з цим витрати.

Пунктами 14.2, 14.3 розділу 14 договору сторони регламентували, що у випадках прямо передбачених цим договором «замовник» має право відмовитись від даного договору/розірвати його шляхом направлення письмового повідомлення «підряднику» на адресу «підрядника», вказану в даному договорі; в такому випадку, даний договір вважається розірваним на 10 день з дати відправлення такого повідомлення або вручення його під розпис; в повідомленні про розірвання договору або відмову «замовник» зобов`язаний вказати дату обстеження виконаних «підрядником» робіт; «підрядник» зобов`язаний забезпечити присутність свого уповноваженого представника на будівельному майданчику в строки, зазначені в повідомленні «замовника»; в разі нез`явлення уповноваженого представника «підрядника» на будівельному майданчику для визначення обсягів виконаних робіт, «замовник» має право скласти акт, в якому зазначити обсяги виконаних «підрядником» робіт, без участі представника «підрядника»; в разі недосягнення згоди між представниками «замовника» та «підрядника» щодо обсягів виконаних робіт, «замовник» має право запросити експерта, та скласти за його участю акт, в якому зазначити обсяги виконаних «підрядником» робіт; в цьому випадку акт про обсяги виконаних робіт, підписаний експертом є доказом виконаних «підрядником» робіт.

Пунктом 16.4 сторони узгодили, що договір діє з моменту підписання і до повного виконання обов`язків сторонами по даному договору.

Також 03.01.2013р. сторонами підписаний додаток № 1 до договору - договірна ціна, відповідно до якого загальна сума договору становить 347 820,22 грн., з яких ПДВ 57 970,04 грн. (а.с.18, т.1).

04.01.2013р. сторонами укладена додаткова угода № 1 до договору підряду, відповідно до якої «підрядник» зобов`язався на свій ризик виконати та здати «змовнику» в установлені даною угодою строки роботи, додатково до визначених п.1.1 договору № 3-01/13 від 03.01.2013р. з виготовлення внутрішніх колесовідбійників на об`єкті «замовника», у відповідності з переліком робіт, вказаних в договірній ціні (додаток № 1), який є невід`ємною частиною даної додаткової угоди, а «замовник» зобов`язався прийняти та оплатити виконані «підрядником» роботи в строки та на умовах, передбачених даною додатковою угодою (а.с.19-20, т.1). Зазначена додаткова угода № 1 є невід"ємною частиною договору від 03.01.2013р. (п.8. угоди).

Пунктами 2, 3, 4 додаткової угоди визначено, що загальна вартість робіт за даною угодою становить 375 804,00 грн., крім того, ПДВ - 75 160,80 грн., що разом становить 450 964,80 грн.; строк виконання робіт «підрядником» за цією угодою - до 12 лютого 2013 року; розрахунок за виконання робіт за цією додатковою угодою здійснюється «замовником» в наступному порядку: попередня оплата (аванс) на придбання матеріалів становить 270 578,88 грн., в тому числі ПДВ - 45 096,48 грн. і здійснюється після підписання сторонами даної додаткової угоди протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати виставлення рахунку-фактури; остаточна оплата за виконані роботи здійснюється «замовником» згідно договору підряду № 3-01/13 від 03.01.2013р. Інші умови договору підряду залишились незмінними.

Також 04.01.2013р. сторонами підписаний додаток № 1 до додаткової угоди № 1 - договірна ціна, якою визначена вартість робіт за додатково угодою - 450 964,80 грн. (з ПДВ (а.с.21, т.1)).

07.02.2013р. на виконання умов додаткової угоди, позивачем був перерахований аванс за виконані роботи по додатковій угоді № 1 , як зазначено в цільовому призначенні платежу, в сумі 270 578,88 грн., що підтверджується банківською випискою (а.с.22, т.1). Факт отримання зазначених грошових коштів не спростовано жодним доказом, відсутні, визнається відповідачем.

28.04.2014р. листом № 28-04/14-3 позивач направив відповідачу повідомлення про відмову від додаткової угоди № 1 до договору підряду № 3-01/13, враховуючи істотне порушення умов договору відповідачем, оскільки «підрядник» не виконав роботи до 13.03.2013р., тобто, згідно з п.4.11 договору факт прострочення виконання робіт на 5 робочих днів мав місце. Також позивач в цьому листі зазначив, що відповідно до п.14.2 договору підряду додаткова угода буде вважатись розірваною на 10 день з дати відправлення цього письмового повідомлення та вимагав в семиденний строк повернути суму авансу - 270 578,88 грн. (а.с.23-26, т.1).

Доказів визнання недійсними, внесення будь-яких інших змін до договору підряду від 03.01.2013р., додаткової угоди № 1 від 04.01.2013р. матеріали справи не містять, не надавались жодною стороною під час розгляду справи судами обох інстанцій відповідно до ст.ст.32, 34, 36 ГПК України, отже, такі докази відсутні.

Докази повернення відповідачем позивачу 270 578,88 грн. відсутні в матеріалах справи.

Докази, підтверджуючи, що відповідачем було виконано роботи за додатковою угодою № 1 до договору підряду від 03.01.2013р. в строк до 12.02.2013р., що підтверджено у відповідності до р.10 договору від 03.01.2013р. відсутні, жоден акт виконаних робіт, довідки про виконані роботи, що містяться в матеріалах справи не підписано позивачем. Натомість, два дефектних акти від 28.02.2013р. та 29.04.2013р. (а.с.134, 135, т.1), складені в двохсторонньому порядку підтверджують, по-перше, прострочення у виконанні робіт понад 5 робочих днів (п.4.11 договору); по-друге, те, що позивачем не було прийнято виконану роботу через її неякісне виконання. Отже, будь-які докази належного виконання робіт в строк до 12.02.2013р. та згідно з умовами договору (розділ 10) акти, довідки)), недоліки, визначені актами від 28.02.2013р., 29.04.2013р. не було усунуто відповідачем в 7-денний строк згідно з п.10.2 договору, докази протилежного відсутні, то позивач згідно з п.4.11, розділом 14 договору реалізував своє право, передбачене договором (р.14) та законом (ч.1, 3 ст.651 ЦК України) на дострокове розірвання додаткової угоди № 1 договору від 03.01.2013р. шляхом направлення листа від 28.04.2014р. (більше, ніж рік після спливу строку виконання робіт) відповідачеві про відмову від додаткової угоди № 1 та з вимогою про повернення передоплати.

Згідно з п.14.2 р.14 договору від 03.01.2013р. додаткова угода є розірваною на 10 день з дати відправлення повідомлення (з 08.05.2014р.) про її розірвання.

06.10.2014р. до господарського суду Дніпропетровської області надійшла зустрічна позовна заява від ТОВ «Монтажспецконструкція» м.Кривий Ріг до ТОВ «Техенерготрейд» м.Київ про стягнення 180 385,92 грн. заборгованості за виконані роботи (а.с.69-71, т.1), у прийнятті якого судом першої інстанції відмовлено ухвалою від 08.10.2014р. на підставі ст..60, п.1 ч.1 ст.62 ГПК України (а.с.72-73, т.1). Зазначена ухвала набрала законної сили, доказів її оскарження матеріали справи не містять.

Згідно з частиною 1 ст.193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, що передбачені цим Кодексом.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 598 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; особливості припинення зобов'язань за договорами купівлі-продажу цінних паперів, укладених на фондовій біржі, встановлюються законодавством.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частинами 1, 3 ста.651 ЦК України регламентовано, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно з ч.2, 3 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються; у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Частинами 1, 2 ст.837 ЦК України передбачено, щоза договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу; договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частиною 1 ст.1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Посилання відповідача на п.14.3 договору, недотримання позивачем порядку розірвання договору, не приймаються судом апеляційної інстанції та колегія суддів зазначає, що дефектними актами, підписаними в двохсторонньому порядку (а.с.134, 135, т.1) не спростовано факт виконання неякісних робіт, зазначене в подальшому підтверджено і змістом наданого відзиву на позов (а.с.88-89, т.1). Отже, факт прострочення виконання робіт та їх неякісність мали місце, докази усунення недоліків в роботі та їх прийняття позивачем відсутні, а виклик «замовником» експерта з метою визначення обсягів робіт, їх якості є правом, а не обов`язком «замовника» у відповідності до п.14.3 п.14 договору.

Оскільки додаткова угода № 1 до договору від 03.01.2013р. є відповідно до договору та закону розірваною, докази повернення суми передоплати відповідачем позивачу відсутні, роботи не виконані, то правові підстави знаходження у відповідача після 08.05.2013р. грошових коштів в сумі 270 578,88 грн. відсутні.

Отже, відсутність правових підстав отримання передоплати за додатковою угодою до договору внаслідок її розірвання, дає підстави для застосування до спірних правовідносин ст.1212 ЦК України.

Вищевказана правова позиція повністю підтверджується висновком Верховного Суду України в постанові від 02.10.2013р. (ксерокопія додається до матеріалів справи), яка є остаточною та у відповідності до приписів ч.1, 2 ст.111-28 ГПК України є обов"язковою для усіх судів нижчих інстанцій.

За цих обставин апеляційна скарга та позов підлягають задоволенню, а рішення господарського суду від 29.12.2014р. по цій справі - скасуванню.

Керуючись ч. 3-5 ст.49, ст.ст.99, 101, 103-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Техенерготрейд» м.Київ - задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2014 року у справі № 904/6434/14 - скасувати.

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажспецконструкція», м.Кривий Ріг на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Техенерготрейд» м.Київ 270 578 грн. 88 коп. суми попередньої оплати, 5411 грн. 57 коп. судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажспецконструкція», м.Кривий Ріг на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Техенерготрейд» м.Київ 2705 грн. 78 коп. судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги.

Видачу відповідних наказів згідно зі ст.ст.116-117 ГПК України доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Справу повернути до господарського суду Дніпропетровської області.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 29.04.2015 року.

Головуючий суддя О.М. Виноградник

Суддя О.В.Джихур

Суддя О.М.Лисенко