ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2015 р. Справа№ 914/950/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Євротрубпласт", м.Рубіжне Луганської обл.,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінвестбуд", м.Львів,

про стягнення 94' 112,99 грн.

Суддя Яворський Б.І.

при секретарі Кубара А.

Представники:

від позивача: Куць В.В.,

від відповідача: не з'явився.

На розгляд господарського суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Євротрубпласт" подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінвестбуд" про стягнення 94' 112,99 грн.

Ухвалою суду від 24.03.2015р. порушено провадження у справі, яку призначено до розгляду на 06.04.2015р. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.

У судове засідання 28.04.2015р. представник позивача з'явився, заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем у порушення умов договору поставки №37 від 10.01.2013 р. не оплачено повну вартість поставленого товару, внаслідок чого непогашеною залишається заборгованість у сумі 58' 171,58 грн. Крім того, відповідачу нараховано 3' 747,74 грн. - 3% річних та 32' 193,67 грн. - інфляційних втрат.

У судові засідання 06.04.2015 р. та 28.04.2015р. представник відповідача не з'явився, причин неприбуття не повідомив, хоча був належно повідомлений про час і місце проведення судового засідання, вимог попередніх ухвал суду не виконав, проти позову в установленому порядку не заперечив. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача та його відзиву на позов, в порядку статті 75 ГПК України, за наявними у справі доказами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

10.01.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Євротрубпласт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрінвестбуд" укладено договір №37, відповідно до п.1.1 якого, постачальник (позивач у справі) зобов'язується поставити, а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити труби, комплектуючі та обладнання, а також супутні товари партіями в кількості, асортименті та за цінами, узгодженими сторонами в Рахунках-фактурах або Специфікаціях (додатках) до цього договору чи визначеними в порядку, передбаченому цим договором.

Умови поставки сторони погодили у Р.4 договору. Так, поставка партії товару повинна супроводжуватися передачею покупцю накладної постачальника та/або акта здавання-приймання вантажу до перевезення, підписання кожного з яких представником покупця або експедитором буде свідчити про отримання покупцем товару. Представник покупця повинен надати постачальнику належним чином оформлену довіреність на отримання матеріальних цінностей (п.4.4 договору).

Датою поставки товару та датою переходу права власності на товар вважається дата накладної постачальника, що передається покупцю. При цьому, обов'язок постачальника поставити товар вважається виконаним у момент передачі товару перевізнику для доставки покупцю або з моменту забезпечення наявності товару на складі постачальника. Якщо Специфікацією передбачена вибірка товару зі складу покупця (п.4.7 договору).

Оплата товару покупцем відповідно до п.5.1 договору здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника не пізніше 60 календарних днів з моменту передачі товару, якщо інший порядок розрахунків не визначений в рахунку-фактурі або в Специфікації, в порядку, передбаченому даним договором.

На виконання умов договору позивачем поставлено, а відповідачем отримано товар на загальну суму 606' 734,20 грн., що підтверджується копіями видаткових накладних та довіреностями на одержання товару, які знаходяться в матеріалах справи. Відповідачем частково оплачено вартість поставленого товару на загальну суму 548' 562,62 грн. Непогашеною залишилося 58' 171,58 грн. заборгованості.

02.09.2014р. позивач звертався до відповідача з претензією №3048/2014 про необхідність погашення непогашеної частини заборгованості у сумі за поставлену продукцію.

Доказів погашення заборгованості станом на дату прийняття рішення відповідачем не подано.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між сторонами у справі виникли зобов'язання з приводу поставки товару на підставі договору поставки.

Відповідно до ч.1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ст.692 ЦК України).

В силу вимог статті 610, частини першої статті 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як підтверджується матеріалами справи, товар відповідачу поставлений позивачем, проте повна вартість поставленого товару відповідачем не оплачена. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 58' 171,58 грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст.625 ЦК України та п.5.4 договору позивач просить стягнути з відповідача 3' 747,74 грн. - 3% річних та 32' 193,67 грн. - інфляційних втрат. Суд, здійснивши перерахунок заявленої до стягнення суми інфляційних втрат зазначає, що правомірною є 32' 119,86 грн. інфляційних втрат та 3'747,74 грн. - 3% річних.

Відповідно до ч.2 ст.4-3 та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст.43 ГПК України).

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

У силу вимог ст.49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.218, 230 Господарського кодексу України, ст.ст.11, 509, 530, 610, 612, 625, 712 Цивільного кодексу України та ст.ст. 3, 12, 33, 34, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінвестбуд" (79070,м. Львів, вул. Рахівська, буд.4, ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Євротрубпласт" (93009, Луганська обл., м.Рубіжне, вул. Трудова, буд.1, ідентифікаційний ) 58' 171,58грн. - заборгованості, 3' 747,74 грн. - 3% річних, 32' 119,86 грн. - інфляційних втрат та 1' 880,78 грн. - судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

У судовому засіданні 28.04.2015р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст складений та підписаний 29.04.2015 р.

Суддя Яворський Б.І.