ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" квітня 2015 р. Справа № 903/1039/13

Суддя господарського суду Волинської області Дем'як В.М., розглянувши заяву Головного управління юстиції у Волинській області управління державної виконавчої служби відділу ДВС Володимир-Волинського МРУЮ

про зміну способу і порядку виконання рішення господарського суду Волинської області від 26.11.2013р.

у справі за позовом: Володимир-Волинської міської ради, м. Володимир-Волинський.

до відповідача: Фізичної-особи підприємця ОСОБА_1, м.Володимир-Волинський.

про зобов'язання звільнити земельну ділянку та привести її у придатний для використання стан.

за участю представників сторін:

від заявника: Бичук Л.С. - довіреність від 16.03.2015р.

від позивача: Католик Ю.В. - довіреність №1-50/08 від 05.01.2015р., Свідерський О.М. - №1-50/1277 від 16.12.2014р.

від відповідача: ОСОБА_1 - підприємець (паспорт НОМЕР_3 від 17.07.1998р.), ОСОБА_5 - довіреність від 14.03.2014р.

Суть спору: 10.03.2015р. Головне управління юстиції у Волинській області управління державної виконавчої служби відділу ДВС Володимир-Волинського МРУЮ звернулось до господарського суду із заявою в якій просить змінити спосіб і порядок виконання рішення господарського суду від 26.11.2013р. на підставі ст.121 ГПК України, а саме виключити з резолютивної частини рішення спосіб демонтажу тимчасової споруди та приведення земельної ділянки в придатний стан: " за власний рахунок ФОП ОСОБА_1".

В підтвердження підстав для зміни способу і порядку виконання рішення господарського суду від 26.11.2013р. до заяви долучив: наказ за №903/1039/13-1; постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№41391632 від 08.01.2014р.; акт державного виконавця від 28.01.2014р.; 23.01.2014р.; 15.01.2014р.; подання до Володимир-Волинської міжрайонної прокуратури за вих. №227903/23 від 05.02.2014р.

Представник заявника в судовому засіданні просить суд задоволити заяву в повному об'ємі.

28.04.2015р. представник позивача (стягувача) через канцелярію суду за вх. №01-54/3912/15 подав заперечення на заяву про зміну способу і порядку виконання рішення, оскільки вважає її такою, що не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Державним виконавцем Бичук Л.С. свідомо та без поважних причин затягується виконання рішення суду та не вживаються заходи для його реального виконання. Звернення державного виконавця до правоохоронних органів з питання притягнення боржника до відповідальності не звільняє виконавця від виконання подальших, покладених на нього законом повноважень, зокрема, і виконання рішення суду без участі боржника за його рахунок.

Відповідно до ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В ході даного виконавчого провадження стягувачу - міській раді було повідомлено, що для реального виконання рішення у даній справі останній слід здійснити авансування витрат виконавчого провадження. Однак, відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» здійснювати авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій є правом стягувача, а не його обов'язком. Проведення виконавчих дій у будь-якому випадку здійснюється за рахунок боржника.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про зміну способу і порядку виконання.

Однак,Володимир-Волинська міська рада вважає, що заявник у заві про зміну способу примусового виконання рішення ставить питання про зміну самого рішення суду. Оскільки заявником ставиться питання, яке не віднесене до зміни способу і порядку виконання рішення суду, дана заява на думку стягувача задоволенню не підлягає.

Крім цього, в заяві ВДВС не зазначено та не додано жодних доказів щодо наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення суду, так які доказів того, що в разі зміни способу - рішення буде виконане.

Розглянувши заяву та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що остання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно зі ст. 115 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п. 2 резолютивної частини рішення господарського суду Волинської області від 26.11.2013р. у справі № 903/1039/13 зобов'язано фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 (44700, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 1177 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_4 та повернути її Володимир-Волинській міській раді (44700, м. Володимир-Волинський, вул. Д.Галицького, 5, ) привівши її у придатний для використання стан, в тому числі шляхом демонтування тимчасової споруди за власний рахунок.

10.12.2013 р. на виконання рішення господарського суду Волинської області від 26.11.2013 р. видано наказ № 903/1039/13-1, яким зобов'язано фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 1177 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_4 та повернути її Володимир-Волинській міській раді привівши її у придатний для використання стан, в тому числі шляхом демонтування тимчасової споруди за власний рахунок.

08.01.2014р. Бичук Людмила Сергіївна - заступник начальника відділу державної виконавчої служби Володимир - Волинського міськрайонного управління юстиції винесла постанову про відкриття виконавчого провадження та надала боржнику строк для добровільного його виконання (а.с.96-97).

Рішення суду у строк, встановлений для самостійного виконання ОСОБА_1 не виконано, про що 15.01.2014 року складено відповідний акт. ОСОБА_1 на момент складання акта був відсутній, письмових пояснень, щодо поважних причин невиконання рішення суду державному виконавцеві не надав.

Державним виконавцем, 23.01.2014 року перевірено виконання боржником рішення суду. При проведенні виконавчих дій встановлено, що рішення про зобов'язання фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, пощею 1177 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер НОМЕР_4 та повернути її Володимир-Волинській міській раді привівши її у придатний для використання стан, в тому числі шляхом демонтування тимчасової споруди за власний рахунок, не виконано про що складено відповідний акт, боржник на момент складання акта був відсутній, письмових пояснень, щодо поважних причин невиконання рішення суду державному виконавцеві не надав. У зв'язку з чим 23.01.2014 року у відповідності до ст.ст. 11, 75, 89 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії у розмірі 340,00 грн. Копію постанови про накладення штрафу в той же день направлено боржнику.

28.01.2014 року державним виконавцем повторно перевірено виконання боржником рішення суду та встановлено, що самовільно зайняту земельну ділянку, площею 1177 кв.м, до знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер НОМЕР_4 не приведено до придатного для використання стан, про що складено відповідний акт. Боржник на момент складання акта був відсутній, письмових пояснень, щодо поважних причин невиконання рішення суду державному виконавцеві не надав.

За повторне невиконання рішення без поважних причин на боржника ОСОБА_1 постановою від 28.01.2014 року накладено штраф у розмірі 680 грн. Копію постанови про накладення штрафу направлено боржнику.

Відповідно до ст. 75, 89 ЗУ «Про виконавче провадження» - у разі повторного невиконання вішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає штраф на боржника у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

28.01.2014р. ОСОБА_1 було попереджено про кримінальну відповідальність за статтею 382 Кримінального кодексу України та повторно перевірено виконання боржником рішення суду про що складено відповідний акт(а.с.98).

05.02.2014 року направлено подання до Володимир-Волинської міжрайонної прокуратури про притягнення боржника до кримінальної відповідальності в порядку ч.З ст.75, ч.2 ст.89 Закону України "Про виконавче провадження" та ст.382 Кримінального кодексу України.

Володимир-Волинською міжрайонною прокуратурою 13.02.2014 року подання відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції направлено для розгляду і вирішенню згідно ст.214 КПК України до Володимир-Волинського МВ (з обслуговування міста та району ) УМВС України у Волинській області.

Слідчим відділенням Володимир-Волинського МВ з обслуговування міста та району "МВС України у Волинській області, 28.04.2014 року винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв'язку із встановленням відсутності в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України (а.с.103).

Відділом державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції у Волинській області 16.05.2014 року направлена скарга до Володимир-Волинської міжрайонної прокуратури на постанову про закриття кримінального провадження № 0000113 від 28.04.2014 року (а.с.104-105).

Володимир-Волинська міжрайонна прокуратура в ході здійснення нагляду за отриманням законів під час проведення досудового розслідування слідчими СВ Володимир-Волинського МВ з обслуговування міста та району УМВС України у волинській області постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000113 від 28.04.2014 року скасовано як незаконну, та матеріали вищевказаного кримінального провадження скеровано до слідчого відділу для організації подальшого досудового розслідування.

09.11.2014 року до відділу ДВС надійшла постанова про закриття кримінального провадження від 28.10.2014 року у зв'язку із встановленням відсутності в діях ОСОБА_1 складу кримінального провадження, передбачено ст. 382 КК України (а.с.103)

Відділом державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції у Волинській області 19.11.2014 року була направлена скарга до Володимир-Волинської міжрайонної прокуратури на постанову про закриття кримінального провадження №0000113 від 28.10.2014 року.

Володимир-Волинською міжрайонною прокуратурою 22.01.2015 року в ході здійснення нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування слідчими МВ Володимир-Волинського МВ (з обслуговування міста та району) УМВС України у Волинській області постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000113 від 28.10.2014 року скасовано як незаконну, та матеріали кримінального провадження скеровано до слідчого відділу Володимир-Волинського міського відділу внутрішніх справ для організації подальшого досудового розслідування.

Таким чином, боржником рішення суду за власний рахунок не виконано, і не виконується.

Неможливість виконання рішення суду стало причиною звернення Головного управління юстиції у Волинській області управління державної виконавчої служби відділу ДВС Володимир-Волинського МРУЮ про зміну способу і порядку виконання рішення господарського суду Волинської області від 26.11.2013р.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими; наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом відозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості (пункт 7.1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10. 2012 р. № 9 (далі - Постанова).

Відповідно до п. 7.2 Постанови підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає.

Таким чином, необхідною умовою для зміни способу та порядку виконання рішення суду є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Аналогічна позиція викладена у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 р. № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", яким визначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, тощо).

Відповідно до п. 7.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Разом з тим, у наданій суду заяві державний виконавець просить змінити спосіб виконання рішення господарського суду Волинської області від 26.11.2013р. шляхом виключення зі змісту резолютивної частини рішення суду встановлений порядок його виконання, а саме слів "за власний рахунок".

Таке формулювання вимоги про зміну порядку виконання рішення фактично тягне за собою зміну суті самого рішення суду, яке набрало законної сили і є обов'язковим до виконання, а не вимогою про зміну порядку виконання рішення.

Доводи державного виконавця про неможливість виконаня рішення суду у зв'язку із зазначенням у тексті рішення особи за чий рахунок має бути воно виконано, не є тією обставиною , що унеможлвлює виконання рішення суду.

Згідно приписів ст.75 Закону України "Про виконавче провадження" якщо рішення суду не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом.

Норми Закону України "Про виконавче провадження", зокрема ст.41, 42 на які посилається державний виконавець як на підставу неможливості організувати державному виконавцю примусове виконання рішеня , за умови, що його тексті зазначено : " виконується за рахунок боржника" не містять заборони для державного виконавця залучати інших осіб для його виконання з послідуючим покладенням витрат на боржника.

З врахуванням встановлених обставин, у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення , а саме виключення із резолютивної частини рішення слів "за власний рахунок" відмовити.

Господарський суд, керуючись ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

1.В задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення відмовити.

Суддя В. М. Дем`як