РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2015Справа №910/5270/15-г

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О.

За участю секретаря судового засідання Швеця С.С.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Приватного підприємства "Ярослав"

до відповідача Міністерства оборони України

про стягнення 97 560 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Галака Т.В. - юрисконсульт

Кожина Т.В. - юрисконсульт

від відповідача: Кривошея Д.А. - представник за довіреністю

СУТЬ СПОРУ: Приватне підприємство "Ярослав" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Міністерства оборони України про стягнення з останнього основного боргу в сумі 97 560 грн. відповідно до договору про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби від 06.08.2014 №286/3/14/110.

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Позивач наполягав на заявлених позовних вимогах, просить позов задовольнити.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачем порушено порядок надання документів, що є підставою для оплати та наголошує на відсутність своєї вини з не оплати послуг, просив суд у задоволенні позову відмовити.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача та заперечення відповідача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 06.08.2014 між Міністерством оборони України, далі Замовник, та Приватним підприємством "Ярослав", далі Постачальник, було укладено договір про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби № 286/3/14/110, далі Договір, відповідно до предмету якого (п. 1.1 Договору) Постачальник зобов'язується у 2014 році поставити Замовнику вироби текстилю (подушка ватяна 50х60), а Замовник забезпечити приймання та оплату товару в асортименті, кількості, у строки вказані у договорі. Згідно з п. 3.1 Договору ціна договору становить 97 560 грн. з ПДВ.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що розрахунки за фактично поставлений товар проводиться протягом 30 банківських днів (за умови надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків) з дати надання Постачальником Замовнику належним чином оформленого рахунку-фактури на поставлений товар.

До рахунку - фактури додаються: акт приймального контролю (якості) товару; видаткова накладна Постачальника; повідомлення-підтвердження. Постачальник зобов'язаний надати документи, які являються підставою для оплати товару протягом 3 робочих днів з дати приймання товару одержувачем у місцях поставки товару, але не пізніше передостаннього робочого дня календарного місяця, у якому відбулася поставка (п. 4.2 Договору).

Датою поставки товару вважається дата вказана одержувачем Замовника у акті приймального контролю якості товару на видатковій накладній Постачальника (п. 5.3 Договору).

Згідно з п. 6.1.1 Договору Замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати грошові кошти за поставлені товари протягом 30 банківських днів з дати надання Постачальником Замовнику належним чином оформлених документів передбачених договором.

На виконання умов Договору, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 97 560 грн., що підтверджується видатковою накладною від 31.12.2014 № ЯР-0012364, товар було прийнято 05.01.2015 представником Мазуром М.І. Факт отримання товару відповідачем не заперечується. Документи, передбачені п. 4.2 Договору були надані Замовнику разом із супровідним листом від 08.01.2015 № 3. Відповідач на порушення умов Договору, належним чином зобов'язання з оплати поставленого товару у строки передбачені Договором не виконав, у зв'язку з чим за ним утворився борг у розмірі 97 560 грн., який позивач і намагається стягнути.

Судом дана належна правова кваліфікація правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами укладено договір поставки. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду Договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 712 ЦК України та ст. ст. 180, 181, 265 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 8 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Так, згідно з пунктом 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Одночасно, частиною 2 ст. 712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В силу статті 526 ЦК України та частини першої ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивач надав суду акт звіряння розрахунків від 27.02.2015, згідно якого основна заборгованість відповідача перед позивачем станом на 27.02.2015 становить 97 560 грн., акт підписаний двома сторонами та скріплений печатками останніх.

Зобов'язання не припинилося виконанням належним чином з боку відповідача, і позивачем надані докази на підтвердження викладених у позові обставин. Позивач належним чином виконав покладені на нього Договором зобов'язання, здійснив поставку товару на адресу відповідача. Факт поставки товару підтверджується видатковою накладною від 31.12.2014 № ЯР-0012364, товар було прийнято 05.01.2015. Платіжні документи надані відповідачу 08.01.2015, про що свідчить супровідний лист від 08.01.2015 № 3, а прийняті останнім лише 20.01.2015. Таким чином, з боку позивача відсутні порушення по несвоєчасній подачі платіжних документів. Відповідач доказів оплати поставленого товару в строки передбачені Договором суду не надав. За такими обставинами позовні вимоги щодо стягнення з відповідача основного боргу в сумі 97 560 грн., обґрунтовані та підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного витрати по сплаті судового збору в сумі 1 951,20 грн. покладаються на відповідача у справі - Міністерство оборони України.

У судовому засіданні, яке відбулося 17.04.2015, згідно частини 2 статті 85 ГПК України було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивні частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 629, 692, 712 ЦК України, ст. ст. 193, 265 ГК України, ст. ст. 4-2, 4-3, 33, 34, ч.3 ст. 43, 44, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Приватного підприємства "Ярослав" до Міністерства оборони України задовольнити.

2. Стягнути з Міністерства оборони України, 03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6, , на користь:

- Приватного підприємства "Ярослав", 04074, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 2, , основний борг у сумі 97 560 грн. та судовий збір у розмірі 1 951,20 грн., видавши наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 22.04.2015 року

Суддя Ю.О.Підченко