КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2015 р. Справа№ 910/27572/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Синиці О.Ф.

Ткаченка Б.О.

при секретарі: Волуйко Т.В.

Представники сторін:

позивача:Марущенко Н.О., за довіреністю;

відповідача:Шеховцов Є.С., за довіреністю;

Фесенко Р.С., за довіреністю;

розглянувши апеляційну скаргу Української державної корпорації по виконанню монтажних і спеціальних будівельних робіт "Укрмонтажспецбуд"

на рішення

господарського суду міста Києва від 28.01.2015

у справі № 910/27572/14 (головуючий суддя: Лиськов М.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтавський турбомеханічний завод"

до Української державної корпорації по виконанню монтажних і спеціальних будівельних робіт "Укрмонтажспецбуд"

про стягнення 2 478 523,72 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 28.01.2015 року по справі № 910/27572/14 позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з Української державної корпорації по виконанню монтажних і спеціальних будівельних робіт "Укрмонтажспецбуд" 1 936 740 грн. 60 коп. - основного боргу, 203 702 грн. 60 коп. - пені, 300 194 грн. 70 коп. - інфляційних втрат, 37 885 грн. 82 коп. - три відсотки річних та 49 570 грн. 46 коп. - судового збору за подання позовної заяви.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Українська державна корпорація по виконанню монтажних і спеціальних будівельних робіт "Укрмонтажспецбуд" звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Української державної корпорації по виконанню монтажних і спеціальних будівельних робіт "Укрмонтажспецбуд" по справі № 910/27572/14 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: Зеленін В.О. (головуючий), Синиця О.Ф., Ткаченко Б.О.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2015 № 910/27572/14 у справі № 910/27572/14 в зв'язку з перебуванням судді Синиці О.Ф. на лікарняному сформовано для розгляду апеляційної скарги колегію суддів у складі: головуючий суддя: Зеленін В.О., судді: Шевченко Е.О., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2015 колегію суддів у зазначеному складі прийнято до розгляду справу 910/27572/14. Розгляд апеляційної скарги призначений на 23.03.2015.

Розпорядженням Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2015 № 910/27572/14 у справі № 910/27572/14 в зв'язку з перебуванням судді Шевченко Е.О. у відпустці сформовано для розгляду апеляційної скарги колегію суддів у складі: головуючий суддя: Зеленін В.О., судді: Синиця О.Ф., Ткаченко Б.О.

23.03.2015 в судовому засіданні було оголошено перерву, проте в розписці про день та час слухання справи помилково було зазначено 03.04.2015 о 12:50 замість 20.04.2015 о 12:50.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2015 повідомлено сторони, що розгляд апеляційної скарги у справі № 910/27572/14 відбудеться 20.04.2015 о 12:50.

20.04.2015 представники відповідача в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу і просили суд її задовольнити.

20.04.2015 представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив суд рішення господарського суду міста Києва від 28.01.2015 року по справі № 910/27572/14 залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

19.04.2013 між Публічним акціонерним товариством "Полтавський турбомеханічний завод" (позивач/Продавець) та Українською державною корпорацією по виконанню монтажних і спеціальних будівельних робіт "Укрмонтажспецбуд" (відповідач/Покупець) був укладений Договір № 213043 (надалі - договір), за умовами якого Продавець виготовляє та передає у власність Покупцеві, а Покупець оплачує та одержує Продукцію, загальна кількість, номенклатура, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна ціна якої визначена Сторонами у Специфікації, підписаній Сторонами, що складає невід'ємну частиною Договору.

За своєю правовою природою договір є договором поставки.

У відповідності до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи спір у справі за твердженням позивача виник в зв'язку з тим, що на виконання умов договору, ним було поставлено відповідачу продукцію на загальну суму 3 415 104 грн., що підтверджується товарно-транспортною накладною № ТМ-0000258 від 24.02.2014, акт від 24.02.2014 та видаткова накладна № 73А від 24.02.2014.

Проте, відповідач взяті на себе за договором зобов'язання виконав не повністю в зв'язку з чим у нього наявна заборгованість 1 936 740,60 грн.

На підтвердження наявної заборгованості у відповідача позивачем було надано акт звірки за червень 2014 підписаний та скріплений печатками сторін.

З оскаржуваного рішення вбачається, що задовольняючи позовні вимоги позивача та відхиляючи заперечення відповідача щодо безпідставності заявлених позовних вимог оскільки, позивачем було порушено вимоги щодо умов поставки за договором п. 3.1. договору) та п.3.4 договору щодо оформлення документів на продукцію, в зв'язку з чим відбулось прострочення кредитора, що надало відповідачу право на відстрочення виконання зобов'язання.

Проте, з такими висновками місцевого господарського суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Оскільки між сторонами по справі склались господарські правовідносини, то за змістом ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 599 Цивільного кодексу України, угода (договір) є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), зобов'язання повинні виконуватися належним чином.

Частиною 1 ст. 530 передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до Специфікації №2 до договору у редакції Додаткової угоди №2 до довору, позивач зобов'язався виготовити та передати у власність відповідача проточну частину з пусковим пристроєм у кількості 1 шт. загальною вартістю 3 415 104,00 грн., в т.ч. (20%).

Згідно п.1 Специфікації №2, умови поставки - СРТ у редакції INCOTERMS - 2010, ДТЕК Криворізька ТЕС, Дніпропетровська область, м. Зеленодольск, склад ДТЕК Кривopiзькoї ТЕС.

В п. 2 Специфікації №2 визначено, що строк поставки - до 31 травня 2013 року.

В свою чергу, умови оплати, згідно п.3 Специфікації №2, передбачали здійснення відповідачем передоплати у розмірі 30 % від вартості продукції протягом 5 банківських днів з моменту отримання рахунку та остаточний розрахунок у розмірі 30% від вартості продукції протягом 30 календарних днів з моменту поставки продукції та підписання Акту прийому - передачі.

За умовами п.2.2 договору, Продукція вважається зданою Продавцем і прийнятою Покупцем після узгодження наступних параметрів:

- за якістю - згідно з сертифікатом якості заводу-виробника, або свідоцтва про виготовлення, або паспорта на продукцію, посвідченням і технічними умовами на даний вид Продукції.

- за кількістю: у разі поставки Продукції поштучно - згідно вказаної кількості в штуках у відповідній Специфікації, в присутності представника Покупця, після чого дані вносяться і фіксуються у видатковій накладній.

Пунктом 2.4 договору передбачено, що у будь-якому випадку Покупець, без застосування до останнього будь-якого виду відповідальності, має безумовне право відмовитися від прийняття Продукції, що не відповідає узгодженому замовленню ПОКУПЦЯ та/або вимогам щодо якості Продукції, встановленим умовами цього договору та/або нормами чинного законодавства України, а також у випадку невідповідності Продукції іншим умовам цього договору.

Відповідно до п.2.5 договору, право власності та ризик випадкової загибелі та/або знищення Продукції переходить від Продавця до Покупця з моменту передачі Продукції останньому, що підтверджується накладною (товарно-транспортною накладною), підписаною уповноваженими представниками Сторін. Дата отримання Продукції Покупцем вказується в накладній (товарно-транспортній накладній), про що Покупець робить відповідну відмітку.

Умовами п.3.1 договору передбачено, що Продавець поставляє Продукцію на умовах СРТ (відповідно до Міжнародних правил тлумачення торгових термінів «ІНКОТЕРМС 2010»), це місце доставки - склад Покупця, адреса якого вказана у Специфікації.

Згідно п.3.4 договору, Продавець зобов'язаний надати Покупцю належним чином оформлені документи (підписані уповноваженою особою та скріплені печаткою Продавця) на Продукцію, що поставляється, відповідно до вимог чинного законодавства України, а саме: накладну на Продукцію; товарно-транспортну накладну; податкову накладну; видаткову накладну; документи, що підтверджують якість Продукції, що постачається.

Місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні зазначив, що на виконання договору та Специфікації №2 до нього, позивач поставив Продукцію відповідачу на загальну суму 3 415 104 грн., що підтверджується товарно-транспортною накладною ТМ-0000258 від 24.02.2014 p., акт від 24.02.2014 р. та видатковою накладною №73А від 24.02.2014 р.

В той же час, відповідно до п.А8 «Документ поставки» умов поставки СРТ (відповідно до Міжнародних правил тлумачення торгових термінів «ІНКОТЕРМС 2010»), якщо це загальноприйнято або на прохання покупця, за власний рахунок зобов'язаний надати покупцеві звичайний транспортний документ у відповідності до договору перевезення.

Транспортний документ має вказувати на товар за договором та бути датованим в межах угодженого періоду відгрузки.

Проте, надані Продавцем транспортні документи, як й інші документи, що підтверджують поставку продукції, були датовані поза межами угодженого періоду відгрузки продукції відповідно до п.2 Специфікації №2, тобто до 31 травня 2013 року.

З огляду на зазначене, твердження відповідача проте, що позивачем було порушено умови поставки за договором (п. 3.1. договору) та п.3.4 договору щодо оформлення документів на продукцію, є обґрунтованими.

Статтею 613 Цивільного кодексу України визначено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи впливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених ч. 4 ст. 545 Кодексу.

Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.

Як вже зазначалось, відповідно до п.3 Специфікації №2 до договору, остаточний розрахунок за передану Продукцію мав бути здійснений відповідачем протягом 30 календарних днів з моменту підписання Сторонами Акту прийому - передачі.

Однак, підписання Акту прийому - передачі є неможливим без надання належним чином оформлених документів на поставку продукції.

Оскільки, Продавець порушив умови оформлення транспортних документів, то у відповідача виникло право на відстрочення виконання зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, незважаючи на таке значне порушення строку виконання зобов'язання з поставки продукції, відповідачем для недопущення зриву виробничого процесу технічного переоснащення блоку №1 Криворізьської ТЕС продукція була прийнята на склад для здійснення подальшої перевірки та можливого доопрацювання й усунення недоліків.

Так, в технічнй документації на виконання договору «Настанови по експлуатації», затверджених позивачем 15.07.2013 - яка визначає зміст робіт позивача за договором, чітко передбачено в п. 1.1. виконання «доопрацювання кришки насосу на місці експлуатації (або в умовах заводу за окремим договором)».

Таким чином, крім наявних між сторонами договірних відносин поставки між ними склались цивільно-правові відносини, які за своєю правовою природою договір є договором підряду.

Відповідно до п. п. 1,2 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Проте, виконана позивачем робота не відповідала вимогам п. 5 та п. 6 Специфікації № 2, а роботи позивача за договором не були прийняті за якістю відповідачем - оскільки не відповідали посадковим місцям існуючої проточної частини, виготовленої «ОAO «Пролетарський завод» - що засвідчується, зокрема, листами відповідача від 4.03.2104 та 12.03.2014, в яких відповідач просив позивача усунути недоліки у продукції.

Оскільки, роботи з доопрацювання кришки позивачем на час розгляду справи не виконані, то і відсутні підстави як для прийнняття відповідачем робіт позивача за договором, так і стягнення оплати за відповідні роботи.

Щодо акту звірки між сторонами за червень 2014 року.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, акт звірки не є первинним документом бухгалтерського обліку в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України" та не може підтверджувати факт здійснення господарської операції та наявності заборгованості у суб'єкта господарювання.

При не доведеності під час розгляду справи факту порушень відповідачем прав позивача відповідно до визначених позивачем підстав заявленого позову, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог є необґрунтованими.

Отже, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу, задоволенню не підлягають як безпідставні.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційної складової боргу, 3% річних, пені також не підлягають задоволенню, так-як вони не сформульовані як самостійні, не містять окремого обґрунтування і доказів, а є правовим наслідком стягнення основного боргу, а тому, за відсутності підстав для такого, не можуть бути задоволені.

В зв'язку з зазначеним вище, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 28.01.2015 року по справі № 910/27572/14 прийняте з неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права, що підтверджується фактичними обставинами та матеріалами справи, а тому відповідно до положень п. 1, 2 ч. 1 ст. 104 ГПК України підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 -105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Української державної корпорації по виконанню монтажних і спеціальних будівельних робіт "Укрмонтажспецбуд" задовольнити.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 28.01.2015 року по справі № 910/27572/14 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Публічному акціонерному товариству "Полтавський турбомеханічний завод" відмовити.

4.Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Полтавський турбомеханічний завод" (36029, Полтавська обл., місто Полтава, вулиця Зіньківська, будинок 6; ) на користь Української державної корпорації по виконанню монтажних і спеціальних будівельних робіт «Укрмонтажспецбуд» (01034. м. Київ. вул. Прорізна. 15; ) судовий збір 24786 (двадцять чотири тисячі сімсот вісімдесят шість) грн. 00 коп. за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

5. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити господарському суду міста Києва.

6. Матеріали справи № 910/27572/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді О.Ф. Синиця

Б.О. Ткаченко