ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.04.15р. Справа № 904/2691/15

За позовом Управління комунальної власності міста виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області, м. Кривий Ріг

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Кривий Ріг

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунальне підприємство "Парковка та реклама", м. Кривий Ріг

про стягнення 548,64 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

секретар судового засідання Завалєй Я.О.

Представники:

від позивача: Іванова Н.А., представник за довіреністю № 4799 від 25.12.14р.

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.15р. порушено провадження у справі № 904/2691/15 за позовом Управління комунальної власності міста виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області (далі-позивач) до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі-відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунальне підприємство "Парковка та реклама" (далі - третя особа), про стягнення 548,64 грн. Справу призначено до розгляду на 30.04.15р.

30.04.15р. повноважний представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Крім того, повноважний представник позивача надав для огляду суду всі оригінали первинних документів на підставі яких виник спір, а для долучення до матеріалів справи витребувані судом документи.

В свою чергу, повноважний представник відповідача у судове засідання не з'явився, відзив на позов та інші витребувані документи до суду не надав. Жодних пояснень щодо причини неявки або інших клопотань до господарського суду не надходило. В матеріалах справи знаходиться конверт з ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.15р. про порушення провадження у справі, який направлявся на адресу відповідача та був повернутий поштою з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с.26, 27).

В матеріалах справи є витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.19-20), відповідно до якого адреса відповідача співпадає з адресою зазначеною у позовній заяві, і на яку судом направлялась поштова кореспонденція з повідомленням про день, час та місце розгляду справи.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України. У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 811 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи зазначене, господарський суд вважає, що відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, оскільки судом було належним чином виконано вимоги ч.1 ст.64 та ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні без участі повноважного представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Повноважний представник третьої особи у судове засідання також не з'явився, але до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого третя особа заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд розглянути дану справу без участі повноважного представника останнього.

Господарський суд вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні без участі повноважного представника третьої особи за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 30.04.15р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, згідно зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.04.10р. між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди об'єктів нерухомості комунальної власності міста № 44/17 (далі-Договір), відповідно до умов п.1.1. якого, позивач передає, а відповідач приймає у строкове платне користування нерухоме майно - нежиле вбудоване приміщення з загальним входом загальною площею 35 м2 в підвалі житлового будинку (надалі - об'єкт оренди), розташований за адресою: АДРЕСА_2 для використання під розміщення майстерні малої пластики, балансоутримувачем якого є позивач.

Договір оренди вважається укладеним з моменту його підписання сторонами (п.2.1. Договору).

Згідно з п. 2.2. Договору, вступ відповідача у строкове платне користування об'єктом оренди настає одночасно з підписанням акту прийому-передачі, який треба оформити у 5-ти денний термін з третьою особою.

У разі припинення або розірвання цього Договору відповідач повертає об'єкт оренди позивачу в 5-ти дений термін (п. 2.3. Договору).

Відповідно до п. 2.4. Договору, об'єкт оренди вважається повернутим позивачу з моменту підписання сторонами акта прийому-передачі з третьою особою.

У п. 4.1. Договору зазначено про те, що за користування об'єктом оренди відповідач сплачує позивачу річну орендну плату у розмірі 15% від незалежної вартості об'єкту оренди, яка відповідно до розрахунку складає 372,54 грн., (базова) за місяць без ПДВ. Орендна плата перераховується на спеціальний рахунок третьої особи, щомісячно не пізніше 20 числа місяця, наступного після сплачуваного з подальшим перерахуванням 50% коштів до міського бюджету. Розмір орендної плати може бути переглянуто у разі зміни методики її розрахунку та в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється згідно чинного законодавства.

Як зазначено у п. 4.5. Договору, оплаті підлягає весь період строкового користування відповідачем об'єктом оренди від дня вступу у строкове користування до фактичного повернення об'єкта оренди позивачу по акту.

У п. 4.6. Договору зазначено про те, що відповідач вносить орендну плату за користування об'єктом оренди незалежно від наслідків господарської діяльності.

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному розмірі, підлягає індексації і стягується за весь період заборгованості з урахуванням пені згідно з діючим законодавством у розмірі 0,5% від простроченої до оплати суми за кожен день просточення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня (п. 4.7. Договору).

У розділі 7 Договору зазначено про те, що відповідач зобов'язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату, визначену цим Договором та у разі припинення або розірвання договору у 5-ти денний термін повернути за актом приймання-передавання об'єкт оренди в належному стані.

Пунктом 9.1. Договору передбачено, що позивач зобов'язаний:

- здійснювати контроль за своєчасним і у повному обсязі надходженням платежів за оренду об'єкта;

- передати об'єкт оренди відповідачу в 5-ти денний термін після підписання договору шляхом оформлення акта приймання-передавання між третьою особою та відповідачем.

Згідно з п.10.1. Договору, цей договір діє з 19.04.10р. по 19.03.13р. включно.

Так, згідно Акту прийому-передачі нежитлового приміщення від 19.04.10р., на підставі вищезазначеного Договору, третя особа передала, а відповідач прийняв у строкове платне користування нерухоме майно - нежиле вбудоване приміщення з загальним входом загальною площею 35 м2 в підвалі житлового будинку, розташований за адресою: АДРЕСА_2, для використання під розміщення майстерні малої пластики, балансоутримувачем якого є позивач.

28.01.11р. між сторонами було укладено угоду про дострокове припинення дії договору оренди від 19.04.10р. № 44/17 нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, з 15.02.11р.

Відповідно до Акту прийому-передачі нежитлового приміщення від 15.02.11р. відповідач повернув об'єкт оренди третій особі. В акті сторони зазначили про те, що у зв'язку з тим, що індекс інфляції за лютий 2011 рік буде відомий тільки у березні 2011 року, остаточний розрахунок за оренду буде здійснений не пізніше 15.03.11р., з розрахунку за 15 днів лютого 2011 року.

Як зазначає позивач, відповідачем були порушені умови Договору щодо своєчасного та повного внесення орендної плати за період з січня по лютий 2011 рік. На теперішній час заборгованість з орендної плати перед міським бюджетом становить 495,93 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по орендній платі, виконаним третьою особою.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов'язків по Договору, позивачем відповідно до умов п. 4.7. Договору була нарахована пеня у розмірі 52,71 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі у розмірі 495,93 грн. та пеню у розмірі 52,71 грн., всього 548,64 грн.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов'язань по вищезазначеному Договору на момент розгляду спору до господарського суду не надав. Крім того, відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, наведених позивачем обставин не спростував.

Третя особа підтримує позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні, оскільки відповідач не виконав свої зобов'язання щодо належної сплати за оренду комунального майна.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Приймаючи рішення господарський суд виходив із наступного.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку ( ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Статтею 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частиною 1 статтею 761 Цивільного кодексу України визначено, що право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

В статті 762 Цивільного кодексу України зазначено про те, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та ч. 3 ст.285 Господарського кодексу України орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Частиною 1 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Частиною 3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та ч. 4 ст. 286 Господарського кодексу України передбачено, що строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 2 ст. 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Дослідивши оригінали наданих позивачем до господарського суду документів у розумінні ст. 36 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв їх як належні докази, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, та підтверджують неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за вищезазначеним Договором. Належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували належне виконання відповідачем умов Договору, відповідачем господарському суду надано не було.

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства України, умови укладеного між сторонами Договору та обставини справи, господарський суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 495,93 грн. є обґрунтованими та доведеними, у зв'язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі.

Статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов'язань, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Пунктом 4.7. Договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному розмірі, підлягає індексації і стягується за весь період заборгованості з урахуванням пені згідно з діючим законодавством у розмірі 0,5% від простроченої до оплати суми за кожен день просточення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня.

На підставі п. 4.7. Договору позивачем була нарахована пеня у розмірі 52,71 грн., розрахунок якої господарським судом був перевірений та визнаний таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Викладене є підставою для задоволення позову в повному обсязі, оскільки заборгованість підтверджується матеріалами справи, а зобов'язання повинні виконуватись належним чином та в установлений строк.

Судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 549, 599, 610, 611, 612, 625, 629, 759, 761, 762 Цивільного кодексу України, Законом України "Про оренду державного та комунального майна", ст.ст. 173, 174, 193, 218, 231, 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 4, 32-34, 43-44, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (50015, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави в особі Управління комунальної власності виконкому Криворізької міської ради (50101, м. Кривий Ріг, пл. Радянська, буд. 1):

- заборгованість з орендної плати у розмірі 495,93 грн. (чотириста дев'яносто п'ять грн. 93 коп.) та пеню у розмірі 52,71 грн. (п'ятдесят дві грн. 71 коп.) шляхом перерахування коштів за наступними реквізитами: отримувач - Управління Державної казначейської служби України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м.Дніпропетровськ, п/р № 0019, , МФО 805012;

- витрати по сплаті судового бору у розмірі 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) шляхом перерахування коштів за наступними реквізитами: отримувач - Управління комунальної власності виконкому Криворізької міської ради, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м. Дніпропетровська, МФО 805012, код ОКПО 25522449, п/р №4898.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 05.05.15р.

Суддя Н.Е. Петренко