номер провадження справи 1/13/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2015 Справа № 908/924/15-г

за позовом: Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (юридична адреса: 49094,м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50; адреса для листування: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (84108, Донецька область, АДРЕСА_1)

про стягнення 25 985 грн. 37 коп.

Суддя Немченко О.І.

Представники сторін:

від позивача - Циганкова Т.О. - довіреність № 3999-О від 03.10.2013 р.;

від відповідача - не з'явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося до господарського суду Запорізької області з позовною заявою про стягнення Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 25 985 грн. 37 коп., з яких: 10 077 грн. 94 коп. - заборгованість за кредитом; 8 958 грн. 17 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4 953 грн. 86 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 1 995 грн. 40 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 610 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, і обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору банківського обслуговування.

Ухвалою суду від 16.02.2015 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі, судове засідання призначено на 17.03.2015 р., про що сторони були повідомлені належним чином.

17.03.2015 р. до канцелярії господарського суду від позивача надійшов супровідний лист із письмовими поясненнями та виписками банку, окрім виписки по пені.

В судовому засіданні 17.03.2015 р. представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, однак дійсно вказав про не надання суду виписки по пені, та вказав про надання цієї виписки в наступне судове засідання.

Представник відповідача в судове засідання 17.03.2015 р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи неявку представника відповідача, а також необхідність витребування від позивача додаткових розрахунків, документів та виписки по пені, для встановлення

наявності чи відсутності обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги та правильного вирішення господарського спору, ухвалою суду від 17.03.2015 р. відкладено розгляд справи на 07.04.2015 р.

В судовому засіданні 07.04.2015 р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання 07.04.2015 р. свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав.

Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся ухвалами суду від 16.02.2015 р. та від 17.03.2015 р., які направлялись на адресу відповідача, зазначену в позові та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (84108, Донецька область, АДРЕСА_1). Відповідач не є припиненим, що підтверджується витягом з цього реєстру станом на 07.04.2015 р. Надіслана кореспонденція до суду не поверталась.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Також до уваги відповідача було розміщено оголошення на веб-порталі «Судова влада України» з текстом ухвали суду від 17.03.2015 р. про відкладення розгляду справи на 07.04.2015 р., що підтверджується роздруківкою відповідної веб-сторінки за 23.03.2015 р. та від 03.04.2015 р.

За номерами телефонів, зазначених у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, не відповідають, про що судом складено акт від 23.03.2015 р.

За таких обставин суд вважає відповідача таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Стаття 75 Господарського процесуального кодексу України дозволяє суду розглянути спір за наявними у справі матеріалами, у випадку, якщо відзив на позов та витребувані судом документі не надані.

Отже, у разі нез'явлення представників сторін за викликом господарського суду та ненадання витребуваних судом документів, останній має право розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для прийняття рішення по суті спору і розгляд справи можливий без присутності представника відповідача.

Розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

По закінченні судового засідання оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

29.12.2012 р. Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (відповідачем у справі) було підписано заяву про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відбитку печатки, відповідно до якої банк за наявності вільних грошових ресурсів здійснює обслуговування кредитного ліміту клієнту за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, про розмір якого банк повідомляє клієнту на свій розсуд або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку та клієнта. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір процентної ставки за користування кредитним лімітом регламентується Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифів банку (далі - Умови та Тарифи), розміщених в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом з даною заявою складають договір банківського обслуговування.

Вказані умови та тарифи були затверджені наказом банку від 28.01.2011 р. № СП-2011-85.

Згідно з п. 3.18.1.3 Умов (у редакції на момент укладення договору) кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта з повернення кредиту, оплати відсотків та винагороди.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори.

За змістом прав та обов'язків, по яких сторонами досягнута домовленість, правовідносини сторін врегульовані кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частинами 1, 2 статті 639 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

У ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України закріплено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У заяві про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відбитку печатки від 29.12.2012 р. клієнт погодився, що відносини між банком та клієнтом можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до даного договору, так і шляхом обміну інформацією/погодження за банківським обслуговуванням з клієнтом через веб-сайт банку (www.pb.ua або інший Інтернет -SMS-ресурс, зазначений банком).

Пунктами 3.18.1, 3.18.1.1 Умов визначено вид кредиту - "кредитний ліміт на поточний рахунок" корпоративного клієнту. Кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - "кредит") надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта в межах кредитного ліміту (далі - "ліміт").

Відповідно до п. 3.18.1.5 Умов кредитний ліміт в розумінні даного розділу Умов та правил надання банківських послуг являє собою суму грошових коштів, в межах якої банк здійснює оплату розрахункових документів клієнта понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку.

Згідно з п. 3.18.1.17 Умов при перерахуванні клієнтом з поточного рахунку коштів за рахунок кредитного ліміту на будь-які рахунки або пластикові картки, утримувачами яких є сам власник поточного рахунку або будь-які пов'язані з ним фізичні особи (за виключенням зарахувань заробітної плати), з суми кожного з проведених в рахунок кредитного ліміту перерахувань стягується комісійна винагорода в розмірі 3% від суми перерахувань.

Також згідно з п. 3.18.4.4 Умов клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту у відповідності до п. п. 3.18.1.6, 3.18.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, яке існує на кінець банківського дня за попередній місяць, в прядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг.

Клієнт доручає банку списувати суми такої комісійної винагороди, яка належить до уплати банку, зі свого поточного рахунку.

Пунктами 3.18.4.1, 3.18.4.1.1 та 3.18.4.1.2 Умов встановлено, що за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт сплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). Порядок розрахунку процентів:

- за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну із дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (далі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню"), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості;

- при необнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, клієнт сплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню.

Пунктом 3.18.4.9 Умов передбачено, що розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно, починаючи з дати виникнення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом. День повернення кредиту у часовий інтервал нарахування процентів не включається. Нарахування процентів здійснюється в дату уплати.

У п. 3.18.4.10 Умов також закріплено, що зобов'язання виконуються в наступній послідовності: кошти, отримані від клієнта, а також від інших уповноважених органів/осіб, для погашення заборгованості перш за все направляються для відшкодування витрат/збитків банку згідно п. п. 3.18.2.2.16, 3.18.2.3.15, далі для погашення неустойки згідно розділу 5 даного розділу "Умов та правил надання банківських послуг", далі простроченої винагороди, далі - винагороди, далі - прострочених процентів, далі - процентів, далі - простроченого кредиту, далі - кредиту.

Остаточне погашення заборгованості виконується не пізніше дати, вказаної у п.3.18.1.8. При несплаті винагороди, процентів у відповідні їм дати уплати, вони вважаються простроченими.

Згідно з п. 3.18.4.1.3 Умов, у випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом в розмірі 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У випадку порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань та при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню в розмірі 0,1315% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Відповідно до п. 3.18.4.1.4 Умов під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Згідно з п. 3.18.6.1 Умов обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта здійснюється з моменту подачі клієнтом в банк заяви на приєднання до "Умов та правил надання банківських послуг" (або в формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відтиску печатки" або в формі авторизації кредитної угоди в системах клієнтбанк/ Інтернет клієнтбанк, або в формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) та/або з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитного ліміту в межах вказаних у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань сторонами.

На виконання договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок № НОМЕР_2 в наступному розмірі: з 02.01.2013 р. - 8000,00 грн., з 04.02.2013р. - 10000,00 грн., з 13.03.3013 р. - 12000,00 грн., що підтверджується довідкою банку від 26.01.2015 р. № 08.7.0.0.0/43.

Як вбачається з виписок банку по рахунку клієнта, за період дії договору клієнтом використовувались кредитні кошти в межах кредитного ліміту. У зв'язку з непогашенням кредиту у встановлений в договорі строк заборгованість в розмірі 10 077 грн. 94 коп. з 26.04.2013 р. була віднесена банком на прострочення.

Згідно доданого до позову розрахунку заборгованості проценти за ставкою 24% нараховувались банком за період з 26.01.2013 р. по 26.04.2013 р. в сумі 540 грн.48 коп. Ці відсотки списані банком в договірному порядку за рахунок залишку невикористаного кредитного ліміту, що видно з розрахунку заборгованості, в якому відображено суми сплачених відсотків і одночасно збільшення сальдо по кредиту на суму сплачених відсотків.

Разом із цим суд зауважує, що виходячи з пунктів 3.18.4.1.1 та 3.18.4.1.2 Умов, до яких приєднався відповідач, позивач мав право користуватись кредитом безоплатно до 25-го числа місяця, наступного за тим, в якому отриманий кредит (виникло дебетове сальдо), а нарахування відсотків за ставкою 24% річних здійснюється з 26-го числа такого місяця протягом 90 днів.

Як видно з розрахунку, дебетове сальдо виникло 05.01.2013 р. і не обнулялось станом на 19.01.2015 р. Отже, користування кредитом було безоплатним до 25.02.2013 р., а з 26.02.2013 р. почали нараховуватись відсотки за користування кредитом за ставкою 24% річних. Натомість позивач неправомірно нарахував відсотки за ставкою 24% річних, починаючи з 26.01.2013 р. (місяць, в якому отриманий кредит) по 25.02.2013 р. в сумі 140 грн. 01 коп.

Відсотки за ставкою 24% до стягнення позивачем не пред'являються, оскільки вони були списані в договірному порядку з рахунку клієнта.

З 26.04.2013 р. позивач відніс на прострочення кредит в сумі 10 077 грн. 94 коп. та почав нараховувати відсотки за підвищеною ставкою 48% річних, що є невірним, оскільки виходячи з пункту 3.18.4.1.3 Умов, які діяли на момент укладення договору, кредит вважається простроченим у випадку непогашення його протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня. В даному випадку у зв'язку з тим, що після закінчення 90 днів з останньої дати, коли дебетове сальдо підлягало обнулінню відповідач не погасив кредит (26.05.2013 р.), то з 27.05.2013 р. кредит в сумі 10137 грн. 51 коп. став простроченим і на цю суму кредиту почали нараховуватись відсотки за ставкою 48%.

Позивач фактично здійснив розрахунок заборгованості по кредиту, посилаючись на нові умови та правила надання банківських послуг, які затверджені наказом банку від 04.06.2014 р. № 6783882 та введені в дію з 01.07.2014 р. що є невірним, оскільки ці правила та умови не поширюються на правовідносини сторін, які виникли раніше.

Нові умови та правила передбачають інші терміни користування кредитом та ставки відсотків, ніж передбачено первісними умовами.

У п. 3.18.2.3.1 Умов в первісній редакції сторони погодили, що збільшена процентна ставка починає діяти після того, як банк повідомить клієнта про настання подій, закріплених в даному пункті, а клієнт не погасить існуючу заборгованість в порядку та строки, передбаченими "Умовами та правилами надання банківських послуг". Банк повідомляє клієнта про настання подій, закріплених даним пунктом, на свій вибір або в письмовій формі, або шляхом встановлених засобів електронного зв'язку банку та клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, смс-повідомлення тощо).

Наказом банку від 04.06.2014 р. № 6783882 прийнято рішення про збільшення відсоткової ставки за користування кредитним лімітом на розрахунковому рахунку з 01.07.2014 р. у зв'язку з різкою зміною вартості ресурсів на міжбанківському ринку. З 01.07.2014 р. діють Умови та надання банківських послуг в новій редакції, згідно з п.3.2.1.4.1.3 якої при порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Нові умови та правила надання банківських послуг введені в дію з 01.07.2014 р. та були розміщені на сайті банку, отже клієнт мав можливість ознайомитися із ними. Про відповідні зміни відповідач був повідомлений через електронну систему "Приват24", що підтверджується випискою з Приват24 по клієнту ОСОБА_1.

За розрахунком суду за період з 27.05.2013 р. по 01.07.2014 р. (401 день) за користування кредитом в сумі 10 077 грн. 94 коп. відсотки за ставкою 48% річних, з розрахунку 360 днів у році, складають 5 388 грн. 34 коп.

За період з 02.07.2014 р. по 19.01.2015 р. (202 дні), за користування простроченим кредитом в сумі 10 077 грн. 94 коп. відсотки за ставкою 56% річних, з розрахунку 360 днів у році, складають 3 166 грн. 71 коп.

Загалом сума відсотків, нарахованих на прострочену суму кредиту, складає 8 555 грн. 05 коп. і у спірному періоді відповідачем не сплачувалась. Відсотки в сумі 403 грн. 12 коп. нараховані необґрунтовано.

За використання кредитного ліміту в період з квітня 2013 року по грудень 2014 року банком нарахована комісійна винагорода згідно з п. 3.18.4.4 Умов за використання ліміту за дев'ять місяців в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, яке існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в загальній сумі 1 995 грн. 40 коп.

Розрахунок комісії є невірним, оскільки комісія за листопад 2013 року нарахована позивачем 31.12.2013 р. в подвійному розмірі (181,40 грн. замість 90,70 грн.).

За розрахунком суду, за період з квітня 2013 року по грудень 2014 року (21 місяць) комісія в розмірі 0,9% від суми максимального кредитного сальдо 10 077 грн. 94 коп. складає 1 904 грн. 70 коп. (0,9% * 10 077 грн. 94 коп. = 90 грн. 70 коп. * 21 місяць = 1 904 грн. 70 коп.). Комісія в сумі 90 грн. 70 коп. нарахована необґрунтовано.

У спірному періоді комісія відповідачем не сплачувалась.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні приписи містить стаття 193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В порушення умов договору відповідач не сплачував у встановлені Умовами строки кредит, проценти за користування кредитом та комісійну винагороду, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 10 077 грн. 94 коп., процентами за користування кредитом в розмірі 8 555 грн. 05 коп. та комісії за користування кредитом в розмірі 1 904 грн. 70 коп.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідач не надав доказів сплати заборгованості або обґрунтованих заперечень проти позову.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 10 077 грн. 94 коп., процентами за користування кредитом в розмірі 8 555 грн. 05 коп. та комісії за користування кредитом в розмірі 1 904 грн. 70 коп. підлягають задоволенню. У стягненні необґрунтовано нарахованих відсотків в сумі 403 грн. 12 коп. та комісії в сумі 90 грн. 70 коп. суд відмовляє.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 р. N 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 3.18.5.1 Умов передбачено, що при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті процентів за користування кредитом, передбачених п.п. 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, строків повернення кредиту, передбачених п.п. 3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди, передбаченої п.п. 3.18.2.2.5, 3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6, клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У п. 3.18.5.4 Умов сторони погодили, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачений п. 3.18.0.5.1, 3.18.5.2, 3.18.5.3, здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, на суму боргу по кредиту, процентах та комісії позивачем нарахована пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 05.03.2013 р. по 19.01.2015 р. в сумі 4 953 грн. 86 коп.

Розрахунок пені є невірним, враховуючи те, що судом здійснений перерахунок періодів виникнення прострочення та нарахованих сум процентів. Крім того, розрахунок пені здійснений виходячи з 360 днів у році, у той час як облікова ставка НБУ є нормативно встановленою річною ставкою і залежить він фактичної кількості днів у році, за який проводиться розрахунок. Допущені помилки призвели до завищення суми пені.

Згідно з п. 3.18.4.1.3 Умов сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Як встанволено судом, кредит в сумі 10 077 грн. 94 коп. став простроченим 27.05.2013р. Пеня від суми боргу по кредиту 10 077 грн. 94 коп. в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 27.05.2013 р. по 19.01.2015 р. (603 дні), з розрахунку 365 днів у році, складає 3 019 грн. 79 коп.

Пеня від суми боргу по відсотках розрахована судом, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 27.05.2013 р. по 19.01.2015 р. (603 дні), наростаючим підсумком, з розрахунку 365 днів у році, в сумі 1 441 грн. 98 коп.

Пеня від суми боргу по комісії розрахована судом в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 08.05.2013 р. по 19.01.2015 р. (622 дні) наростаючим підсумком, з розрахунку 365 днів у році, в сумі 348 грн. 02 коп.

За спірний період пеня відповідачем не сплачувалась.

Отже, загальна сума пені, нарахованої на суму заборгованості по тілу кредиту, комісії та відсотків, складає 4 809 грн. 79 коп.

Таким чином з відповідача підлягає стягненню пеня в сумі 4 809 грн. 79 коп. У стягненні пені в сумі 144 грн. 07 коп. суд відмовляє.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 10 077 грн. 94 коп. - заборгованості за кредитом; 8 555 грн. 05 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 4 809 грн. 79 коп. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 1 904 грн. 70 коп. - заборгованості по комісії за користування кредитом. У стягненні необґрунтовано нарахованих відсотків в сумі 403 грн. 12 коп., комісії в сумі 90 грн. 70 коп. та пені в сумі 144 грн. 07 коп. суд відмовляє.

На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за позовом відноситься на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 22,33, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (84108, Донецька область, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, з усіх рахунків, встановлених державним виконавцем під час виконання судового рішення) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпропетровськ, 49094, , на рахунки, встановлені державним виконавцем під час виконання судового рішення) 10 077 (десять тисяч сімдесят сім) грн. 94 коп. - заборгованість за кредитом, 8 555 грн. (вісім тисяч п'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 05 коп. - заборгованість з процентів за користування кредитом, 1 904 грн. (одна тисяча дев'ятсот чотири) грн. 70 коп. - заборгованість з комісії за користування кредитом, 4 809 (чотири тисячі вісімсот дев'ять) грн. 79 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором та 1 782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) грн. 15 коп. - витрати зі сплати судового збору. Видати наказ.

3. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення оформлено і підписано " 14" квітня 2015 року.

Суддя О.І. Немченко