РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2015Справа №910/1024/15-г

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О.

За участю секретаря судового засідання Швеця С.С.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Cтрахова компанія "Амальтея"

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова"

про стягнення 829 844,97 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Герасимов Д.О. - радник голови правління

Лєнкова А.І. - юрисконсульт

від відповідача: Єлтишева С.Л. - представник за довіреністю

За клопотанням відповідача, з метою надання додаткових доказів, витребування від учасників судового процесу додаткових матеріалів, які підлягають належної правової оцінки, строк слухання спору по даній справі було продовжено додатково на 15 (п'ятнадцять днів), що відповідає вимогам частини 3 статті 69 ГПК України і знайшло своє відображення у процесуальних документах суду.

СУТЬ СПОРУ: Приватне акціонерне товариство "Cтрахова компанія "Амальтея" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" про стягнення 680 720 грн. страхового відшкодування, пені в сумі 69 816,98 грн., 3% річних у сумі 8 616,82 грн. та інфляційних у розмірі 70 691,17 грн. відповідно до договору облігаторного перестрахування від 01.04.2013 № 01/13-ОД.

03.04.2015 судове засідання не відбулося, у зв'язку з перебуванням судді Підченка Ю.О. на лікарняному.

Позивач наполягав на заявлених позовних вимогах, надав суду уточнення ціни позову, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача: 680 720 грн. страхового відшкодування, пеню в сумі 69 816,98 грн., 3% річних у сумі 8 616,82 грн. та інфляційні у розмірі 70 691,17 грн.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача та заперечення відповідача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 25.02.2013 між Приватним акціонерним товариством "Cтрахова компанія "Амальтея" (Страховик) та Квачадзе Шалва Рауловичем (Страхувальник) укладено договір добровільного страхування № 000670-НТ, предметом якого є легковий автомобіль "LEXUS LX570", державний реєстраційний номер АН1153НО, 2011 року випуску, страхова сума становить 960 000 грн.

01.04.2013 між Приватним акціонерним товариством "Cтрахова компанія "Нова", далі Перестраховик, та Приватним акціонерним товариством "Cтрахова компанія "Амальтея", далі Перестрахувальник, було укладено Договір облігаторного перестрахування № 01/13-ОД, далі Договір перестрахування, предметом якого є майнові інтереси пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним ТЗ і додатковим обладнанням, яке встановлено на наземному ТЗ.

Відповідальність в сумі 816 000 грн. позивач передав відповідачу (Перестрахувальнику), відповідно до переліку транспортних засобів переданих в перестрахування за період з 01.04.2013 по 30.04.2013 від 13.05.2013 (додаток № 4 до Договору), до якого входить і легковий автомобіль "LEXUS LX570", державний реєстраційний номер АН1153НО.

Згідно з п. 4.1.1 Договору перестрахування Перестрахувальник має право самостійно укладати договори страхування ТЗ, визначати умови таких договорів (у т.ч. страхові тарифи та франшизи).

Позивач отримав від Страхувальника повідомлення про настання страхового випадку від 18.02.2014 № 21.

Відповідно до п. 5.2.1 Договору перестрахування при отриманні Перестрахувальником інформації від Страхувальника про настання події, яка може бути кваліфікована як страховий випадок, Перестрахувальник зобов'язаний протягом 3-х робочих днів сповістити про це Перестраховика. Позивач листом від 03.03.2014 № 61 повідомив відповідача про настання страхового випадку, разом з поясненнями та пакетом документів за подією, що має ознаки страхового випадку.

Приватне акціонерне товариство "Cтрахова компанія "Амальтея" здійснило виплату Страхувальнику частини (30%) страхового відшкодування у розмірі 264 960 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 26.02.2014 № 131.

17.03.2014 Приватне акціонерне товариство "Cтрахова компанія "Амальтея" здійснило розрахунок частки перестраховика у сумі страхового відшкодування за страховою подією, відповідно до якої частка Перестраховика у сумі страхового відшкодування становить 225 216 грн.

Згідно з п. 4.4.4 Договору перестрахування Перестраховик зобов'язаний протягом 5 робочих днів з дня отримання від Перестрахувальника документів на виплату страхового відшкодування сплатити свою частку страхового відшкодування.

25.03.2014 Приватне акціонерне товариство "Cтрахова компанія "Нова" здійснила часткову виплату у сумі 70 000 грн. по першій частині страхового відшкодування. Позивач стверджує, що за відповідачем утворилася заборгованість по першій частині виплати страхового відшкодування у сумі 155 216 грн.

Позивач направив відповідачу повідомлення від 09.07.2014 про те, що ним прийнято рішення щодо виплати основної частини страхового відшкодування (70%) в розмірі 618 240 грн. та повідомив про необхідність до 10.07.2014 надати письмове підтвердження участі у даній виплаті. Відповідач листом від 09.07.2014 повідомив про неготовність у виплаті другої частини страхового відшкодування.

Приватне акціонерне товариство "Cтрахова компанія "Амальтея" здійснило виплату Страхувальнику другої частини (70%) страхового відшкодування у розмірі 618 240 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 11.07.2014 № 167. Позивач 17.03.2014 здійснив розрахунок частки перестраховика у сумі страхового відшкодування за страховою подією, відповідно до якої частка перестраховика у сумі страхового відшкодування становить 525 504 грн.

Згідно з п. 5.2.5 Договору перестрахування у разі, якщо остаточний розмір сплаченого Перестрахувальником страхового відшкодування перевищує розмір попередньо заявленого Перестрахувальником касового збитку (50 000 грн.), Перестраховик повинен доплатити свою частку страхового відшкодування протягом 10 робочих днів з дня отримання від Перестрахувальника відповідних документів. 22.07.2014 позивачем було направлено відповідачу необхідний пакет документів за страховою подією, який було отримано останнім 24.07.2014.

Позивач стверджує, що відповідачем по даній страховій події сплачено лише 70 000 грн., останній всупереч умовам Договору перестрахування не виплатив свою частку страхового відшкодування, за таких обставин позивач намагається стягнути з відповідача 680 720 грн. страхового відшкодування.

Відповідно до п. 9.3 Договору перестрахування сторони несуть відповідальність одна перед одною за несвоєчасне виконання передбачених Договором розрахунків у вигляді сплати пені в розмірі 0,1% від суми платежу, що прострочений, але не більше подвійної облікової ставки НБУ за кожен день затримки.

Позивач стверджує, що мало місце несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, а тому наполягає на стягненні з відповідача пені в сумі 69 816,98 грн.

З посиланням на приписи статті 625 ЦК України позивач вказує на прострочення грошового зобов'язання з боку відповідача, а тому намагається стягнути з нього 3% річних у сумі 8 616,82 грн. та інфляційних у розмірі 70 691,17 грн. за весь період прострочення.

Надавши правову кваліфікацію правовідносин сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи із наступного:

В силу статті 526 ЦК України та частини першої ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Щодо посилання відповідача на п. 16.16 Договору перестрахування, яким передбачено що у разі настання страхового випадку за ризиком "Незаконне заволодіння" виплата страхового відшкодування проводиться з вирахуванням зносу транспортного засобу на дату настання страхового випадку. То керуючись Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 при проведенні експертизи транспортного засобу та визначенні його вартості, яка містить вичерпний перелік транспортних засобів, при експлуатації яких, знос враховується. Згідно з п. 7.38 даної Методики значення Е (коефіцієнт фізичного зносу) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує, зокрема, 5 років для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років для інших легкових КТЗ. Таким чином, на дату викрадення застрахованого ТЗ було лише 3 роки, та у відповідності до Методики знос при проведенні експертизи не враховується. При страхуванні та визначенні страхової суми заперечень у відповідача щодо вартості транспортного засобу не було.

Оскільки відповідач в супереч умовам Договору перестрахування по зазначеній страховій події сплатив лише 70 000 грн., що свідчить про визнання останнім події страховим випадком, жодної відповіді щодо відмови у виплаті страхового відшкодування, або зазначення термінів погашення заборгованості, або доказів повного виконання зобов'язання не надав, то позовні вимоги позивача про стягнення 680 720 грн. страхового відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частина 3 даної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Приписами ч. 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Оскільки відповідачем у строки передбачені Договором перестрахування не було повністю здійснено виплату страхового відшкодування, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені, передбаченої п. 9.3 Договору перестрахування, обґрунтовані та підлягають задоволенню частково, за проведеним судом власним розрахунком відповідно вимогам ч. 6 ст. 232 ГК України, підлягає стягненню пеня в сумі 61 511,86 грн. за період з 25.03.2014 по 24.09.2014 та з 08.08.2014 по 08.12.2014.

Частина друга статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так як мало місце несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за Договором перестрахування, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних у сумі 8 616,82 грн. та інфляційні у розмірі 70 691,17 грн. також обґрунтовані та підлягають задоволенню за період з 25.03.2014 по 08.12.2014 та з 08.08.2014 по 08.12.2014.

В частині стягнення пені в сумі 8 305,12 грн. слід відмовити, як необґрунтовано заявленої.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог згідно частини п'ятої статті 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 22.04.2015, згідно частини 2 статті 85 ГПК України було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивні частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 549, 611, 625, 629 ЦК України, ст. ст. 193, 232 ГК України, ст. ст. 4-2, 4-3, 33, 34, ч.3 ст. 43, ч. 5 ст. 49, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Cтрахова компанія "Амальтея" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова", 02660, м. Київ, вул. М.Раскової, буд. 11, оф. 102, , на користь:

- Приватного акціонерного товариства "Cтрахова компанія "Амальтея", 07300, Київська область, м. Вишгород, вул. Шолуденка, буд. 19, , 680 720 грн. страхове відшкодування, пеню в сумі 61 511,86 грн., 3% річних у сумі 8 616,82 грн., інфляційні у розмірі 70 691,17 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 16 430,78 грн., видавши наказ.

3. У задоволенні решти частини позовних вимог відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 27.04.2015 року

Суддя Ю.О.Підченко