УХВАЛА

про повернення позовної заяви

20.04.2015Справа № 910/9962/15

Суддя Селівон А.М., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Л.К.О."

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Знахідка"

про стягнення 5 301,99 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Л.К.О." звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Знахідка" про стягнення 5301,99 грн. вартості переданого в оренду майна, в т.ч. ПДВ, а також стягнення 1827 грн. витрат зі сплати судового збору.

У відповідності до ст. 56 Господарського процесуального кодексу України на позивача, прокурора покладено обов'язок при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

При цьому, вказана правова норма не ставить обов'язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів в залежність від того чи є у відповідача в наявності ці документи, а містить імперативну норму щодо обов'язковості надіслання сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Судом встановлено, що позивачем в якості доказів на підтвердження відправлення відповідачеві копії позовної заяви № 353 від 03.07.14 р. та доданих до неї документів надані фіскальний чек № 0351 від 15.04.15 р., а також опис вкладення в цінний лист від 15.04.15 р., в якому зазначено: «Позовна заява вихідний № 353 від 03 липня 2014 року - 1. Копія договору суборенди майна № 18938-5977 від 08 серпня 2012 року - 1. Копія листа про припинення дії договору від 23 червня 2014 року - 1. Акт про результати перевірки від 20 червня 2014 року - 1. Копія квитанції про відправлення цінного листа та опис вкладення у цінний лист від 23 червня 2014 року -1». Загальний підсумок внесених до опису предметів складає 5.

При цьому, у вказаному описі від 15.04.15 р. містяться не всі документи, зазначені позивачем в якості додатку до поданої позовної заяви № 353 від 03.07.14 р., зокрема, не зазначені: копія виписки з ЄДРПОУ ТОВ «Л.К.О.», копія протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Л.К.О.» № 1 від 12.10.10 р., копія наказу № 1 від 13.10.10 р., копія паспорту громадянина України Карпова В.М., виписка з ЄДРПОУ ТОВ «Знахідка», довіреність.

Крім того, загальна кількість доданих позивачем до позовної заяви документів, що подані до суду, без врахування доказів сплати судового збору (платіжних доручень на 2 аркушах) та доказів направлення позовної заяви на адресу відповідача (на 2 аркушах) складає 22 аркуші, що разом з позовною заявою на 3 аркушах становить 25 аркуші, тобто перевищує кількість предметів, зазначених в описі вкладення в цінний лист від 15.04.15 р.

Отже, виходячи зі змісту вказаного опису вкладення в цінний лист від 15.04.15 р. суд позбавлений можливості дійти беззаперечного висновку про надсилання на адресу відповідача копій всіх доданих до позовної заяви № 353 від 03.07.14 р. матеріалів, що в свою чергу порушує визначені засади змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє відповідача можливості ознайомитись з відповідними позовними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

Враховуючи вищевикладене, зазначені фіскальний чек № 0351 від 15.04.15 р. та опис вкладення в цінний лист від 15.04.15 р. не можуть бути прийняті судом як належні докази на підтвердження відправлення відповідачеві копій позовної заяви № 353 від 03.07.14 р. і всіх доданих до неї документів.

Інших доказів, які свідчать про надсилання відповідачеві копій позовної заяви та доданих до неї документів, позивачем не надано.

У відповідності до п. 3.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.11 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, повернення заяви.

З огляду на повернення позовної заяви без розгляду, судовий збір у сумі 1827,00 грн., перерахований позивачем платіжними дорученнями № 358 від 17.02.15 р. на суму 100,00 грн. та № 1521 від 09.07.15 р. на суму 1727,00 грн., підлягає поверненню.

Позивачу роз'яснюється, що відповідно до ч.3 ст.63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись Законом України "Про судовий збір", п. 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Повернути позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Л.К.О." (вул. Екскаваторна, 35, м. Київ, 03062, код 37317990) судовий збір у сумі 1827,00 грн., перерахований позивачем платіжними дорученнями № 358 від 17.02.15 р. на суму 100,00 грн. та № 1521 від 09.07.15 р. на суму 1727,00 грн., відповідно до п.2. ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011р.

Додаток: на 29 арк.

Дана ухвала набирає законної сили з 20 квітня 2015 року та є підставою для повернення судового збору з Державного бюджету України.

Для вирішення питання про повернення судового збору заявник має звернутись до органів Державної казначейської служби України.

Суддя А.М. Селівон