КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"21" квітня 2015 р. Справа №911/5539/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Шипка В.В.

Остапенка О.М.

за участі:

ліквідатора ТОВ "Авіста-Логістік" - Федорченко І.В., посв. арбітр. кер. №1396 від 17.07.2013р.;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-

Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області Державної

фіскальної служби України

на постанову господарського суду Київської області від 15.01.2015р.

у справі №911/5539/14 (суддя Лопатін А.В.)

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Авіста-Логістік"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.01.2015р. порушено провадження у справі №911/5539/14 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Авіста-Логістік. Постановою від 15.01.2015р. ТОВ "Авіста-Логістік" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута Федорченко І.В., зобов'язано ліквідатора вчинити певні дії, вирішено інші процесуальні питання.

Державна податкова інспекція у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області Державної фіскальної служби України звернулась до Київського апеляційного господарського суду, подавши апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову господарського суду Київської області від 15.01.2015р. у справі №911/5539/14 та припинити провадження у справі. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2015р. апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області Державної фіскальної служби України на постанову господарського суду Київської області від 15.01.2015р. у справі №911/5539/14 прийнято до провадження, призначено до розгляду на 31.03.2015р. Ухвалою від 31.03.2015р. розгляд скарги відкладався на 21.04.2015р.

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд оскарженої постанови, Державна податкова інспекція у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області Державної фіскальної служби України посилалась на порушенням норм матеріального і процесуального права, ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст 104, 105, 110, 111 Цивільного кодексу України, ст. 60 Господарського кодексу України. Зазначено про порушення провадження у справі без належного з'ясування обставин справи та розмірів кредиторської заборгованості боржника, факту того, що вартості майна боржника недостатньо для задоволення вимог кредиторів та відповідно відсутності підстав визнання ТОВ "Авіста-Логістік" банкрутом, наведено інші доводи і міркування в підтвердження обставин, викладених у змісті апеляційної скарги.

30.03.2015р. через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу ТОВ "Авіста-Логістік", в якому викладено доводи щодо необґрунтованості скарги, зазначено про те, що скаржник - Державна податкова інспекція у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області Державної фіскальної служби України не є учасником провадження у справі, що оскаржена постанова прийнята з урахуванням вимог законності та обґрунтованості, наведено інші доводи і міркування в підтвердження обставин, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги, відзиву, пояснень ліквідатора банкрута в засіданнях суду апеляційної інстанції, перевіряючи матеріали справи та досліджуючи наявні докази, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, аналізуючи на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження. Пунктом 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 12 Закону України "Про судоустрій України", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону. Господарський процесуальний кодекс України містить імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити постанову суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Стаття 91 Господарського процесуального кодексу України визначає коло осіб, що мають право апеляційного оскарження, такими особами є, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Відповідно ч. 2 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 1 якого визначає сторін у справі про банкрутство: конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів) та боржник (банкрут).

Так, згідно ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" сторонами у справі про банкрутство є боржник (банкрут) та конкурсні кредитора (представник комітету кредиторів), які також є учасниками у справі, разом із забезпеченими кредиторами, арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором), власником майна (органу, уповноваженого управляти майном) боржника, державним органом з питань банкрутства, Фондом державного майна України, представником органу місцевого самоврядування, представником працівників боржника, уповноваженою особою засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, іншими особами, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Кредитором є юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Таким чином, набуття статусу кредитора законодавець пов'язує з наявністю у особи (як фізичної так юридичної) підтверджених у встановленому порядку грошових вимог до боржника, а припинення статусу кредитора пов'язано з погашенням (припиненням) таких грошових вимог. Кредиторами боржника є органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, однак, і зазначені особи набувають статусу кредиторів по справі в разі наявності у встановленому порядку підтверджених грошових вимог до боржника.

Правовий статус органів справляння податків, зборів (обов'язкових платежів) як кредиторів неплатоспроможних боржників визначається і ст. 210 Господарського кодексу України, якою не передбачено автоматичне визнання цих органів кредиторами в усіх справах про банкрутство. Статус кредитора щодо неплатоспроможного боржника набувається, у тому числі і цими органами, через певні процедури, які визначені спеціальним Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В матеріалах справи відсутні докази звернення Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області Державної фіскальної служби України з заявою з грошовими вимогами до ТОВ "Авіста-Логістік" в установленому законом порядку. В апеляційній скарзі заявник не посилається на заборгованість боржника по сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), будь-які майнові (грошові) вимоги (претензій) тощо. В судові засіданні представник апелянта не з'явився, чим унеможливив отримання додаткових пояснень з цього приводу, будь-яких інших доказів суду не надано, так само як і доказів порушення прав податкової інспекції щодо проведення позапланової перевірки боржника в порядку ст. 78 Податкового кодексу України також не надано.

Крім того, Державна податкова інспекція у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області Державної фіскальної служби України у цій справі про банкрутство не є і учасником, оскільки відповідно до приписів ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до учасників провадження у справі про банкрутство віднесено: сторони, арбітражного керуючого (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власника майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство, Фонд державного майна України, державний орган з питань банкрутства, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа акціонерів або учасників товариств з обмеженою чи додатковою відповідальністю.

Таким чином, враховуючи викладене вище, колегія суддів констатує, що Державна податкова інспекція у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області Державної фіскальної служби України, не є особою, яка у визначений чинним законодавством спосіб, може звернутись до суду з оскарженням судового рішення, а отже позбавлена права на апеляційне оскарження.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Державна податкова інспекція у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області Державної фіскальної служби України статусу кредитора у справі не набула, доказів підтвердження того, що оскаржена постанова стосується її прав та обов'язків або порушує права не надала та у цьому зв'язку позбавлені можливості апеляційного оскарження постанови господарського суду Київської області від 15.01.2015р. у справі №911/5539/14 відповідно ст. 91 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, апеляційне провадження має бути припинено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, як таке, що помилково порушене.

Керуючись ст. 80, 99, 101-103 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Припинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області Державної фіскальної служби України на постанову господарського суду Київської області від 15.01.2015р. у справі №911/5539/14.

2. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді В.В. Шипко

О.М. Остапенко