ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2015 р. Справа № 922/6007/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Івакіна В.О., суддя Камишева Л.М.

при секретарі Пляс Л.Ф.

за участю представників:

позивача - Гаркуша В.В. (дов. №01/44-738Д від 25.12.2014 р.)

відповідача - Мотигіна Ю.В. (дов. №110 від 11.03.2015 р.), Лямзіна Т.В. (дов. №76 від 12.01.2015 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх.№2004Х/1-8) на рішення господарського суду Харківської області від 10 березня 2015 року у справі

за позовом Державного підприємства "Енергоринок", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання", м. Луганськ

про стягнення коштів в сумі 389227,84 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ДП "Енергоринок", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом, в якому просив стягнути з ТОВ "ЛЕО" суму штрафних санкцій у розмірі 389227,84 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.03.2015 р. у справі №922/6007/14 (суддя Калантай М.В.) у задоволенні позову відмовлено.

Позивач з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, вважаючи, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального права - ст.ст. 526, 617 ЦК України, ст.ст. 193, 218 ГК України, та процесуального права - ст.ст. 4-7, 32-34, 43 ГПК України. Просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Свої вимоги обґрунтовує, зокрема, тим, що відповідач в порушення вимог ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України не звернувся до позивача у встановлений договором строк (тобто, негайно) із повідомленням про настання форс-мажору, що виключає підстави для врахування цих обставин при вирішенні питання про стягнення штрафних за порушення, що мали місце у липні - вересні 2014 року.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Зокрема, зазначає, що порушення договірних зобов'язань пов'язане з факторами, які не залежать від волі ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання", тому останнє не повинно нести відповідальність у вигляді штрафних санкцій. Просить рішення господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Позивач в судовому засіданні заявив усне клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні в зв'язку з тим, що ним не отримано відзив на апеляційну скаргу, яке колегією суддів відхилено як необґрунтоване.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вислухавши в судовому засіданні уповноважених представників сторін, перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.03.2007 р. між ДП "Енергоринок" (ДПЕ) та ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" (ЕК) укладено договір № 3969/02, згідно з п. 2.1 якого ДПЕ зобов'язується продавати, а ЕК зобов'язується купувати електроенергію та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору (т. 1 а. с. 10-16).

Відповідно до п. 4.1 даного договору ЕК надає до ДПЕ повідомлення про замовлене добове (по годинах) та місячне (по годинах) споживання електроенергії, повідомлення на замовлений місячний обсяг купівлі електроенергії з оптовим ринком електричної енергії України (ОРЕ), а також інформацію про певний обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ по всіх постачальниках електроенергії території ліцензованої діяльності ЕК.

В повідомленні про місячні обсяги купованої електроенергії обов'язково зазначається замовлений обсяг електроенергії (кВт. год.) на місяць в цілому та вартість замовленого обсягу купівлі електроенергії (грн.), а також розміри оплати по декадах або етапах (абз. 3 п.4.1.1 договору).

У відповідності до п. 4.15 договору в разі необхідності ЕК може скорегувати встановлений обсяг купівлі електроенергії. Для здійснення корегування замовленого обсягу ЕК до 15 числа розрахункового місяця повторно надає до ДПЕ факсимільним зв'язком скореговане повідомлення про місячні обсяги купованої електроенергії за підписом керівника та головного бухгалтера ЕК і скріплене печаткою ЕК за такою ж формою, як повідомлення, що надається відповідно до п. 4.1.1 цього договору.

На виконання умов пунктів 4.1 та 4.15 договору ЕК направив ДПЕ: повідомлення №7 від 27.06.2014 р. на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в липні 2014 року, що становить 290000000 кВт.г; скореговане повідомлення №7 від 15.07.2014 р. на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в липні 2014 року, що становить 265500000 кВт.г; повідомлення №8 від 31.07.2014 р. на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в серпні 2014 року, що становить 195000000 кВт.г; повідомлення №9 від 28.08.2014 р. на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в вересні 2014 року, що становить 150000000 кВт.г (т. 1 а. с. 17-20).

Пунктом 4.10 договору сторони передбачили, що ДПЕ надсилає ЕК поштою до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим, акт купівлі-продажу електроенергії, підписаний зі свого боку у двох примірниках.

Згідно з п. 4.11. договору ЕК в триденний термін після отримання акту купівлі-продажу зі свого боку підписує їх у двох примірниках та надсилає до ДПЕ один примірник поштою.

На виконання зазначених умов договору сторонами підписані акти купівлі-продажу електроенергії за липень 2014 року в обсязі 240022295 кВт.г, серпень 2014 року в обсязі 179301792 кВт.г, вересень 2014 року в обсязі 188836095 кВт.г (т. 1 а. с. 21-23).

Згідно з п. 6.2 договору перерахування коштів відповідачем за куплену у позивача електроенергію здійснюється кожного банківського дня розрахункового місяця з урахуванням умов пункту 6.3 договору і зараховується сторонами як оплата за електричну енергію, куплену відповідачем у позивача у цьому місяці з урахуванням умов п. п. 6.4 та 6.5 цього договору та окремих рішень Кабінету Міністрів України.

Пунктом 6.3 договору передбачено, що 11-го, 21-го та останнього числа розрахункового місяця позивач перевіряє суму, що надійшла на поточний рахунок із спеціальним режимом використання, як оплата відповідача електричної енергії, купленої за першу, другу та третю декаду місяця відповідно. Розмір оплати відповідача за першу декаду визначається шляхом множення 30% замовленого місячного споживання електроенергії і відповідно за другу декаду - 30% та за третю декаду - 40% на прогнозну оптову ринкову ціну, затверджену Постановою НКРЕ з урахуванням суми місячного обсягу дотацій для компенсації втрат відповідача від здійснення постачання електричної енергії за регульованим тарифом згідно постанови НКРЕ, що встановлює суму дотацій, а також з урахуванням встановлених НКРЕ вирівнювальних націнок (знижок) для коригування платежу відповідача у зв'язку із застосуванням єдиних роздрібних тарифів на електроенергію для кожного із класів споживачів, крім населення, на території України. В залежності від структури споживання відповідачем вказані відсотки можуть бути змінені за домовленістю сторін. У цьому випадку відповідач надає до позивача письмове підтвердження своєї структури споживання. В разі здійснення корегування замовленого місячного обсягу купівлі електроенергії, розмір оплати за третю декаду визначається відповідно до п. 4.15 цього договору.

У відповідності до п. 6.3.1 спірного договору в разі, якщо сума оплати, здійсненої відповідачем за відповідну декаду, менша за визначену відповідно до п. 6.3 договору суму оплати з врахуванням переплати за попередню(і) декаду(и) розрахункового місяця, позивач надсилає відповідачу факсимільним зв'язком попередження про неповну декадну оплату електроенергії, купленої у позивача. Відповідач зобов'язується здійснити перерахування недостатньої суми з поточного рахунку відповідача на поточний рахунок із спеціальним режимом використання впродовж двох банківських днів після закінчення відповідної декади, вказавши при цьому в призначенні платежу декаду, за яку здійснюється доплата.

Відповідно до п.7.3.3. договору ЕК несе відповідальність за невідповідність місячного обсягу електричної енергії, що ЕК купила у ДПЕ, обсягу електричної енергії, який ЕК замовила.

ДПЕ має право в разі відхилення фактичного обсягу купівлі електричної енергії ЕК за розрахунковий місяць від замовленого (відповідно до повідомлення на замовлений місячний обсяг купівлі електроенергії згідно з п.4.1.1. цього договору з врахуванням п. 4.15. цього договору) на величину, що перевищує 5,0%, нарахувати ЕК штраф у розмірі 1% від вартості різниці між фактичним та замовленим обсягом електричної енергії.

У зв'язку з відхиленням відповідача від фактичного обсягу купівлі електричної енергії ЕК за розрахунковий місяць від замовленого у липні 2014 року на 9,6%, у серпні 2014 року на 8,05%, у вересні 2014 року на 25,89%, ДПЕ були пред'явлені претензії відповідно: від 10.09.2014 р. про сплату штрафу в сумі 65566,15 грн.; від 13.10.2014 р. про сплату штрафу в сумі 36510,23 грн.; від 31.10.2014 р. про сплату штрафу в сумі 287151,46 грн. (т. 1 а. с. 24, 28, 32). Загальна сума склала 389227,84 грн.

Відповідач нараховані штрафні санкції в добровільному порядку не сплатив, що стало підставою для звернення ДП "Енергоринок" до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" штрафу у розмірі 389227,84 грн.

При прийнятті рішення суд першої інстанції, беручи до уваги розділ 9 договору та існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), внаслідок яких були порушені зобов'язання відповідачем, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, з огляду на те, що відповідачем належним чином доведено настання обставин непереборної сили, які є підставою для звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язань, передбаченої приписами чинного законодавства та договором.

Колегія суддів погоджується з висновком господарського суду з огляду на наступне.

В силу приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В той же час, укладаючи договір, сторони мають право самостійно визначити, при настанні яких обставин вони будуть звільнені від відповідальності за невиконання зобов'язань за цим договором ( ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України).

Частиною 4 ст. 219 Господарського кодексу України закріплено, що сторони зобов'язання можуть передбачити певні обставини, які через надзвичайний характер цих обставин є підставою для звільнення їх від господарської відповідальності у випадку порушення зобов'язання через дані обставини.

Пунктом 9.2. договору сторони обумовили, що при настанні обставин форс-мажору сторони звільняються від виконання зобов'язань за цим договором на термін дії форс-мажорних обставин і усунення наслідків. Потерпіла сторона негайно дає повідомлення другій стороні про виникнення такої події, що оголошується форс-мажорною, і якомога швидше подає інформацію про вжиті заходи щодо усунення наслідків цієї події.

Як в суді першої інстанції, так і в апеляційній інстанції відповідач просить звільнити його від відповідальності у вигляді штрафу, внаслідок настання невідворотних обставин, які виникли після укладення договору та не залежать від волі сторін договору у зв'язку з форс-мажорними обставинами (проведення антитерористичної операції у Луганській та Донецькій областях України).

Відповідно до ч. 1 ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Наведений припис встановлює дві основні підстави звільнення особи, яка порушила зобов'язання, від відповідальності, а саме: випадок та непереборна сила. При цьому, доведення наявності випадку або непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов'язання, саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

П. 1 ч. 1 ст. 263 Цивільного кодексу України передбачає ознаки непереборної сили та визначає, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.

Тобто, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов'язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків. З наведеного вбачається, що для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання за ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, повинна довести: наявність обставини непереборної сили; її надзвичайний характер; неможливість попередити за даних умов завдання шкоди; причинний зв'язок між цією обставиною і понесеними збитками.

До обставин непереборної сили відносять, як правило, стихійні природні явища (землетрус, повінь, шторм тощо), а також суспільні явища (воєнні дії, страйки, введення мораторію та інше.).

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 р. "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 р. "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" розпочато Антитерористичну операцію (АТО) на території Луганської та Донецької областей.

Судом першої інстанції правомірно було встановлено, що ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" розташовано в м. Луганську, яке включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється АТО, затвердженому Розпорядженням КМУ від 30.10.2014 р. за № 1053.

Таким чином, у зв'язку з проведенням антитерористичної операції у Луганській та Донецькій областях України оплата за електроенергію здійснювалася відповідачем з затримкою, тобто, у відповідача відсутня можливість виконувати своєчасно і в повному обсязі свої договірні зобов'язання.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Згідно з п. п. 9.4. договору потерпіла сторона негайно дає повідомлення другій стороні про виникнення такої події, що оголошується форс-мажорною, і якомога швидше подає інформацію про вжиті заходи щодо усунення наслідків цієї події.

Як свідчать матеріали справи, відповідач звернувся до Торгово-промислової палати України про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Сертифікатом Торгово-промислової палати України № 2563/05-4 від 22.08.2014 р. (т.1 а. с. 105) засвідчено, що події на території Луганської області є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили), які передбачені умовами договору №3969/02 від 28.03.2007 р. Початок дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) - 14.04.2014 р. Дата закінчення терміну дії обставин форс-мажору (обставин непереборної сили) на момент видачі даного сертифікату встановити неможливо.

Листом №01-29/2-128 від 03.09.2014 р. (т. 1 а. с. 75) відповідач повідомив позивача про настання обставин непереборної сили та надав позивачу відповідний сертифікат.

Згідно із ст. 550 Цивільного кодексу України, кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов'язання (стаття 617 цього Кодексу).

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав проведення антитерористичної операції обставинами непереборної сили, що виникли з незалежних від відповідача причин та правомірно відмовив в задоволенні позову.

Відповідно до вимог статті 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Апеляційні вимоги не підтверджені належними доказами, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Харківської області від 10.03.2015 р. у справі №922/6007/14 прийняте при належному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи та у відповідності до норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування відсутні, в зв'язку з чим, апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 22, 85, 91, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 10.03.2015 р. у справі №922/6007/14 залишити без змін.

Повна постанова складена 22.04.2015 р.

Головуючий суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Івакіна В.О.

Суддя Камишева Л.М.