ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

21 квітня 2015 року Справа № 908/3595/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Самусенко С.С.,

Татькова В.І..

розглянувши касаційну

скаргу ОСОБА_4

на ухвалу господарського суду Запорізької області від 20 листопада 2014 року

та на ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 12 грудня 2014 року

у справі № 908/3595/14

господарського суду Запорізької області

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "Колбіко"

про стягнення 107214074,21 грн.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 подано касаційну скаргу на ухвалу господарського суду Запорізької області від 20 листопада 2014 року та на ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 12 грудня 2014 року з проханням скасувати вищезазначені ухвали в повному обсязі.

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ№ Господарського процесуального кодексу України та підлягає поверненню з наступних підстав.

Згідно з пп. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 70 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

ОСОБА_4 подано касаційну скаргу на ухвалу господарського суду Запорізької області від 20 листопада 2014 року та на ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 12 грудня 2014 року, та не надано належних доказів сплати судового збору.

Натомість, заявником касаційної скарги заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору скаржник посилається на те, що місцем постійного проживання є зона проведення антитерористичної операції в якій ускладнено можливість оплати судового збору зупиненням роботи банківських установ у даній місцевості.

Беручи до уваги наведене, враховуючи принцип рівності перед законом і судом усіх учасників судового процесу, та зважаючи на те, що чинне законодавство не обмежує можливість сплати судового збору в банківських установах інших населених пунктах України, то колегія суддів вважає, що наведені заявником обставини не можуть вважатися підставою для звільнення від сплати судового збору.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення клопотання заявника касаційної скарги про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про відновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Заявником касаційної скарги заявлено клопотання про поновлення строку встановленого для подання касаційної скарги.

Відповідно до статті 53 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Судова колегія касаційної інстанції зазначає, що відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується, виходячи із поважності причин пропуску строку.

Поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 86, 111, п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

1 Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строку на ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 12 грудня 2014 року та на ухвалу господарського суду Запорізької області від 20 листопада 2014 року у справі № 908/3595/14.

2.Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 12 грудня 2014 року та на ухвалу господарського суду Запорізької області від 20 листопада 2014 року у справі № 908/3595/14 повернути скаржнику.

Головуючий І. А. Плюшко

Судді С. С Самусенко

В. І. Татьков