ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" квітня 2015 р. Справа № 918/554/13

Суддя Андрійчук О.В., розглянувши скаргу Фізичної особи-підприємця Скороход Ірини Романівни на дії органу ДВС

у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Кредобанк"

до Фізичної особи-підприємця Скороход Ірини Романівни

про стягнення боргу за кредитним договором в сумі 1 529 540,68 грн.,

За участю представників учасників судового процесу:

від скаржника: Величко Л.Б., дов. від 20.04.2015 року

від стягувача: Шевчук Г.Є., дов. № 7297 від 22.05.2014 року

від органу ДВС: не з'явився

від ПП "Експерт-Рівне-Консалт": не з'явився

від Представництва Експертної ради УТО в Рівненській області: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2013 року Публічне акціонерне товариство "Кредобанк" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Скороход Ірини Романівни про стягнення боргу за кредитним договором в сумі 1 529 540,68 грн.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 25.06.2013 року (суддя Пашкевич І.О.) позов задоволено частково, стягнуто з Фізичної особи-підприємця Скороход Ірини Романівни на користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" 1 375 957,57 грн. заборгованості за кредитом та 27 519,15 грн. судового збору.

08.07.2013 року на виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 25.06.2013 року видано наказ № 918/554/13.

02.08.2013 року державним виконавцем відділу ДВС Гощанського районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 39418412), накладено арешт на все майно боржника в межах суми стягнення та заборонено здійснювати відчуження будь - якого майна, яке належить боржнику, в межах суми стягнення - 1 403 476,72 грн.

18.07.2014 року через службу діловодства господарського суду боржник, не погоджуючись з діями державного виконавця щодо накладення арешту на кошти, подав відповідну скаргу.

Розпорядженням керівника апарату суду № 01-04/85/2014 від 18.07.2014 року за результатами автоматичного розподілу справу № 918/554/13 передано на розгляд судді Андрійчук О.В.

Ухвалою суду від 18.07.2014 року справу прийнято до свого провадження суддею Андрійчук О.В., скаргу призначено до судового розгляду на 29.07.2014 року.

Ухвалою суду від 11.08.2014 року скаргу Фізичної особи-підприємця Скороход Ірини Романівни на дії відділу ДВС Гощанського районного управління юстиції задоволено частково.

12.09.2014 року на підставі постанови державного виконавця про призначення оцінки майна, експертом ПП "Експерт - Рівне -Консалт" визначено ринкову вартість майна: комплексу будівель, споруд та обладнання автозаправної станції, що розташований за адресою: Рівненська область, смт. Гоща, вул. Рівненська, буд. 9, арештованого в процесі виконання рішень, для проведення прилюдних торгів або аукціону, яка становить 1 000 288, 00 грн. без ПДВ.

28.02.2015 року Представництвом експертної ради УТО в Рівненській області рецензовано звіт про незалежну оцінку комплексу, що включає автозаправочну станцію, адмінбудинок площею 70,6 кв.м., огорожу, замощення № 1, замощення № 2, навіс, що знаходиться за адресою смт. Гоща, вул. Рівненська, 9, Гощанський район Рівненської області, згідно з якою звіт, що був предметом рецензування, в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки.

08.04.2015 року через службу діловодства Господарського суду Рівненської області боржник, не погоджуючись з діями державного виконавця щодо оцінки майна, вчиненими в ході примусового виконання наказу № 918/554/13 від 08.07.2013 року, подав скаргу на дії органу ДВС.

Ухвалою суду від 08.04.2015 року розгляд скарги призначено на 20.04.2015 року.

Ухвалою суду від 20.04.2015 року розгляд скарги відкладено на 27.04.2015 року.

Суд, розглянувши скаргу, встановив таке.

Як вбачається зі скарги боржника, для визначення вартості заставного майна (предмета іпотеки за договором іпотеки № 438-08/1 від 09.12.2008 року) і його подальшої реалізації на прилюдних торгах органом ДВС залучено суб'єкта оціночної діяльності - ПП "Експерт-Рівне-Консалт". Згідно з висновком експерта вартість майна склала 1 000 288,00 грн. без ПДВ. У зв'язку із запереченнями боржника проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, органом ДВС призначено рецензування звіту про оцінку майна, проведення якого доручено Представництву експертної ради УТО в Рівненській області. Відповідно до висновку рецензента звіт у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки.

Не погоджуючись з оцінкою майна, стягувач просить суд визнати дії органу ДВС в цій частині незаконними, а висновок ПП "Експерт-Рівне-Консалт" і рецензію Представництва експертної ради УТО в Рівненській області - скасувати та визнати недійсними.

В обґрунтування підстав поданої скарги боржник вказує на закінчення 6-місячного строку дії оцінки, зміну курсу долара по відношенню до гривні в 2 рази, а також на упередженість та зацікавленість експертів-оцінювачів, оскільки як ескперт, так і рецензент знаходяться за однією і тією ж адресою.

Розглянувши підстави, на яких ґрунтується скарга, оцінивши докази, надані в її обґрунтування, заслухавши присутніх учасників судового процесу, суд встановив таке.

02.08.2013 року державним виконавцем Відділу ДВС Гощанського районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 39418412) з примусового виконання наказу Господарського суду Рівненської області № 918/554/13 від 08.07.2013 року про стягнення з Фізичної особи-підприємця Скороход Ірини Романівни на користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" 1 375 957,57 грн. заборгованості за кредитом та 27 519,15 грн. судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

За ч. 1 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. (ч.ч. 1, 2, 5 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження").

Як встановлено судом, 21.11.2013 року органом ДВС проведено опис майна боржника і накладення на нього арешту, про що свідчить Акт опису й арешту майна.

Згідно з вказаним Актом описано і накладено арешт на комплекс боржника, в який входять: автозаправна станція - адмінбудівля, огорожа, замощення № 1, замощення № 2, навіс, що знаходяться за адресою: вул. Рівненська,9, смт. Гоща, Гощанський район, Рівненська область, визначення вартості яких потребує оцінки.

На описане майно накладено арешт і встановлено заборону його відчуження, а також передано його на відповідальне зберігання боржнику.

У силу вимог ч. 1 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Частиною 2 ст. 10 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" передбачено, що у випадках, визначених нормативно-правовими актами з оцінки майна, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, суб'єкти оціночної діяльності - органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють оцінку майна самостійно на підставі наказу керівника. При цьому, якщо законодавством передбачена обов'язковість проведення незалежної оцінки майна, органи державної влади та органи місцевого самоврядування виступають замовниками проведення такої оцінки майна шляхом укладання договорів з суб'єктами оціночної діяльності - суб'єктами господарювання, визначеними на конкурсних засадах у порядку, встановленому законодавством.

18.07.2014 року головним державним виконавцем Відділу ДВС Гощанського районного управління юстиції винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання у виконавчого провадженні - експерта ПП "Експерт-Рівне-Консалт" Шекеля Ю.В., а 12.09.2014 оку між органом ДВС та ПП "Експерт-Рівне-Консалт" укладено договір № 40912/5 на виконання робіт з незалежної оцінки майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в ст. 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Суб'єктами оціночної діяльності є суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону. Оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону (ст.ст. 5, 6 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні").

За ч. 1 ст.15, ст. 18 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" кваліфікаційне свідоцтво оцінювача (далі - кваліфікаційне свідоцтво) є документом, який підтверджує достатній фаховий рівень підготовки оцінювача за програмою базової підготовки для самостійного проведення оцінки майна. Форми кваліфікаційних свідоцтв оцінювача встановлюються Фондом державного майна України. Право на отримання кваліфікаційного свідоцтва набувають фізичні особи, які мають закінчену вищу освіту, пройшли навчання за програмою базової підготовки та стажування протягом одного року у складі суб'єкта оціночної діяльності разом з оцінювачем, який має не менше ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, отримали його позитивну рекомендацію та успішно склали кваліфікаційний іспит. Сертифікат суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання (далі - сертифікат) є документом, що засвідчує право суб'єкта оціночної діяльності на внесення його до Державного реєстру суб'єктів оціночної діяльності, які здійснюють оціночну діяльність у формі практичної діяльності з оцінки майна та які визнані суб'єктами оціночної діяльності за напрямами оцінки майна, що в ньому зазначені.

Частинами 1, 2 ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" передбачено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

З наявних матеріалів справи вбачається, що на виконання договору на виконання робіт з незалежної оцінки майна № 40912/5 від 12.09.2014 року експертом ПП "Експерт-Рівне-Консалт" підготовлено звіт про оцінку комплексу, що належить боржникові на праві власності, в який входять: автозаправна станція - адмінбудівля, огорожа, замощення № 1, замощення № 2, навіс, що знаходяться за адресою: вул. Рівненська,9, смт. Гоща, Гощанський район, Рівненська область, згідно з яким вартість майна, арештованого в процесі примусового виконання рішень, для проведення прилюдних торгів або аукціону, станом на 21.11.2014 року становить 1 000 288,00 грн. без ПДВ.

Висновок про вартість майна підготовлено експертом ПП "Експерт-Рівне-Консалт" Шекелем Ю.В. (кваліфікаційне свідоцтво ФДМУ і МІБ серія МФ № 4832 від 23.12.2006 року, свідоцтво про реєстрацію в державному реєстрі оцінювачів № 5239 від 09.02.2007 року, свідоцтво Мін'юсту України № 984 від 09.06.2006 року, сертифікат ФДМУ № 14533/13 від 05.04.2013 року, посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача МФ № 5255-ПК від 12.03.2014 року).

Згідно із сертифікацією якості оцінки (декларації оцінювача) в оцінювача не було особистої зацікавленості або будь-якої упередженості у підході до оцінки об'єкта та особистого майнового інтересу в об'єкті оцінки, висновки і розрахунки ґрунтуються на фактах і документах, зібраних з найбільшим ступенем використання професійних знань, досвіду, уміння та особистого огляду об'єкта оцінки. Оцінка проведена відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", що затверджений Постановою КМ України № 1440 від 10.09.2003 року, Національного стандарту № 2 "Оцінка нерухомого майна", затвердженого Постановою КМ України № 1442 від 28.10.2004 року, Методики оцінки майна, затвердженої Постановою КМ України № 1891 від 10.12.2003 року, тощо.

З наведеного вбачається, що особа, яка виконала звіт про оцінку майна, як і сам звіт, відповідають вимогам Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Відповідно до ч.ч. 3, 4, 5 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем. У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Боржник не погодився із оцінкою, у зв'язку з чим органом ДВС призначено рецензування звіту про оцінку майна.

За приписами ст. 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна). Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) може виконувати оцінювач, який має не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, експертні ради, що спеціально створені саморегулівними організаціями оцінювачів з метою контролю за якістю оцінки майна, яка проводиться оцінювачами - членами саморегулівної організації, оцінювачі, які мають не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна та працюють у Фонді державного майна України, а також інших органах, зазначених у ст. 5 цього Закону.

12.02.2015 року Представництво експертної ради УТО в Рівненській області надало рецензію на звіт про оцінку комплексу будівель, споруд та обладнання автозаправної станції, що розташовані за адресою: Рівненська область, смт. Гоща, вул. Рівненська,9, за якою звіт про оцінку, що рецензується, може розглядатися як документ, по якому можуть бути прийняті рішення відповідно до мети оцінки. Звіт у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки.

Рецензування звіту проводилося експертом Хандрусем О.М., який є членом Представництва експертної ради УТО (сертифікат ФДМУ, УТО, МЦПІМ № 1040 від 11.04.1998 року, свідоцтво УТО № 083 від 04.07.2014 року, посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача МФ № 5727-ПК від 28.11.2014 року).

Отже, звіт не має недоліків, що вплинули на достовірність оцінки, а рецензія виконана особою, яка відповідає вимогам, визначеним ст. 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Судом також надана оцінка чинності звіту про оцінку майна. Зокрема, звіт підписано оцінювачем 21.11.2014 року, отже шестимісячний строк його дії закінчується 22.05.2014 року. Відтак, доводи скаржника про втрату чинності звітом є необґрунтованими.

Так само безпідставним є посилання боржника на зміну курсу долара по відношенню до гривні в 2 рази, оскільки, по-перше, такі зміни відбулися після складання звіту, а отже не можуть впливати на його законність, оскільки оцінка майна проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення його вартості; по-друге, вартість об'єкта оцінки виражена у гривні, а не у доларах США, по-третє, економічні процеси, що відбуваються в нашій державі, зокрема девальвація гривні, ріст курсу долара тощо, впливають на платоспроможність населення та інвестиційну привабливість об'єктів нерухомого майна (зниження попиту), що у, свою чергу, впливає на ціноутворення.

Також посилання боржника на упередженість та зацікавленість експертів-оцінювачів, які полягають в тому, що експерт і рецензент знаходяться за однією і тією ж адресою, не є достатньою підставою для таких висновків.

З наведеного вбачається, що скаржником не надано суду жодного належного та допустимого доказу у підтвердження неповноти, неясності звіту, наявності обґрунтованих сумнів у його правильності або наявності істотного порушення норм, які регламентують порядок призначення і проведення оцінки майна.

Стосовно клопотання скаржника про призначення судової будівельно-технічної експертизи на предмет визначення ринкової вартості комплексу, то визначення такої вартості на стадії примусового виконання судового рішення до компетенції суду не входить, оскільки здійснюється у порядку та за правилами, визначеними Законом України "Про виконавче провадження". Розглядаючи скаргу на дії органу ДВС, вчинені ним в ході виконання судового рішення, як завершальної стадії судового процесу, суд оцінює виключно дії органу ДВС та їх наслідки на предмет відповідності вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За положеннями ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Усупереч наведеному боржник не скористався своїм правом та не надав суду жодних належних та достатніх доказів у спростування висновку, виконаного експертом ПП "Експерт-Рівне-Консалт", та рецензії, наданої Представництвом експертної ради УТО в Рівненській області.

Визначення вартості, оцінка майна боржника (ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження") є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб'єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії, так само як і від того, ким здійснювалося рецензування звіту про оцінку майна. Тому сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати таку оцінку, визначену за результатами рецензування, до господарського суду в процесуальному порядку, передбаченому ст. 121-2 ГПК України.

У розгляді скарг стягувача чи боржника на дії органу ДВС, пов'язані з арештом і вилученням майна та його оцінкою, господарський суд перевіряє відповідність цих дій приписам ст.ст. 57, 58 Закону України "Про виконавче провадження".

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Враховуючи, що боржником не доведено обставин, викладених в скарзі, отже суд визнає скаргу такою, яку належить відхилити.

Частиною 3 ст. 121-2 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Фізичної особи-підприємця Скороход Ірини Романівни на дії органу ДВС відхилити.

2. Ухвала може бути оскаржена у порядку, визначеному ГПК України.

Суддя Андрійчук О.В.