ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2015 р. Справа № 909/185/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., при секретарі судового засідання Поліводі С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", вул. Ковпака, 29, м. Київ, 03150, в особі Івано-Франківського відділення ПАТ "Укрсоцбанк", вул. Незалежності, 44, м. Івано-Франківськ, 76018

до відповідача: Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Оксамит", вул. Д. Галицького, буд. 31А, смт. Ворохта, Івано-Франківська область, 78595

про стягнення заборгованості по договору про надання відновлювальної кредитної лінії від 14.11.2012 року за період з 30.03.2013 по 06.02.2015 року в сумі 223 289 грн. 43 коп.

за участю представників сторін:

від позивача: Опалько Петро Борисович - працівник ПАТ "Укрсоцбанк", довіреність № 02-36/3248 від 05.11.2014 року

від відповідача: не з"явився

встановив: до господарського суду Івано-Франківської області подано позов Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" в особі Івано-Франківського відділення ПАТ "Укрсоцбанк" до відповідача Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Оксамит" про стягнення заборгованості по договору про надання відновлювальної кредитної лінії від 14.11.2012 року за період з 30.03.2013 по 06.02.2015 року в сумі 223 289 грн. 43 коп., з них: 129 396 грн.30 коп. - заборгованість по кредиту, 40 073 грн. 71 коп. - заборгованість по відсотках, 20 458 грн. 43 коп. - пені, 33 360 грн. 99 коп. - інфляційні витрати.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору, внаслідок чого утворилась сума заборгованості.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити., однак вимоги суду (згідно ухвали суду 31.03.15) щодо надання детального розрахунку пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків не виконав.

Відповідач явку повноваженого представника в судове засідання не забезпечив клопотань про відкладення розгляду справи та будь-яких заперечень в спростування заявлених позовних вимог суду не подав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується відміткою на зворотньому боці ухвали суду від 31.03.15.

Відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженою наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002 №75 (з подальшими змінами), перший, належним чином підписаний, примірник процесуального документа (ухвали, рішення, постанови) залишається у справі; на звороті у лівому нижньому куті цього примірника проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа, що містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена.

Ця відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Згідно з п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

За таких обставин, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами, враховуючи, що у суду є всі необхідні докази для вирішення спору по суті, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши зібрані докази відповідно до приписів ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд виходить з наступного.

14 листопада 2012 року між публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (по договору - кредитор/по справі - позивач) та приватним підприємством "Виробничо-комерційна фірма "Оксамит" (по договору - позичальник/по справі - відповідач) укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №350009385REVOLLINEI. Договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

05 серпня 2014 року між сторонами по справі укладено Договір про внесення змін №1 до Договору про надання відновлювальної кредитної лінії від 14.11.2012 року.

Відповідно до умов зазначеного договору (п.1.1) кредитор зобов"язався відкрити відповідачу кредитну лінію на суму 150 000 грн. 00 коп. та здійснювати надання кредиту окремими траншами, а останній в свою чергу повернути в термін не пізніше 13.11.2014 року грошові кошти (кредит) відповідно до Додатку №3 до даного договору зі сплатою 25 процентів річних.

Мета використання коштів - поповнення обігових коштів (п.1.2 Договору).

Відповідно до п. 8.5 Договору цей договір набуває чинності з дати його укладення та діє до виконання сторонами належним чином і у повному обсязі всіх своїх зобов"язань за договором.

В силу ст.ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України між сторонами на підставі кредитного договору виникли зобо"язальні відносини.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб"єкти господарування та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов"язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов"язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

В силу ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 Цивільного кодексу України).

На виконання умов Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №350009385REVOLLINEI від 14.11.2012 року (із змінами) позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 149 550 грн., а останній в свою чергу прийняв вказані кошти.

Факт надання позивачем та отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується долученими до матеріалів справи заявою на перерахування кредитних коштів від 14.11.2012 року, заявами про перерахування кредитних коштів від 15.11.2012 року та випискою про рух коштів по рахунку відповідача.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначається в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно п.1.1.1 Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №350009385REVOLLINEI від 14.11.2012 року (із змінами) сторони дійшли взаємної згоди щодо сплати процентів річних в розмірі 25%.

Положенням ст.610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В силу ст. 612 вказаного кодексу, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України констатує, що договір є обов'язковий для виконання сторонами.

З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач допускав порушення зобов'язань по Договору про надання відновлювальної кредитної лінії від 14.11.2012 року за період з 30.03.2013 по 06.02.2015 року в сумі 169 470 грн. 01 коп., з них: 129 396 грн.30 коп. - заборгованість по кредиту, 40 073 грн. 71 коп. - заборгованість по відсотках.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

На день розгляду справи відповідачем у справі не спростовано факт наявності заборгованості по кредиту в сумі 129 396 грн.30 коп. та заборгованість по відсотках в сумі 40 073 грн. 71 коп. та не подано суду доказів їх погашення.

Таким чином, сума заборгованості відповідача в розмірі в сумі 169 470 грн. 01 коп., з них: 129 396 грн.30 коп. - заборгованість по кредиту, 40 073 грн. 71 коп. - заборгованість по відсотках є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення інфляцйних втрат, то суд виходить з наступного.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Відповідно до поданого позивачем розрахунку заборгованості інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов"язання по Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №350009385REVOLLINEI від 14.11.12 становлять 33 360 грн. 99 коп.

Оскільки судом встановлено факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов"язання, то суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат в сумі 33 360 грн. 99 коп.та таких, що підлягає задоволенню.

Щодо позову в частині стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків в сумі 20 458 грн. 43 коп., то в цій частині позов слід залишити без розгляду. При цьому судом враховано наступне.

Відповідно до частини першої ст.77 ГПК України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Частиною першою ст.69 ГПК України встановлено, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня отримання позовної заяви.

Зазначений процесуальний строк надається суду для вирішення спору по суті, натомість протягом цього строку, вимог суду сторонами не виконано.

Згідно з ч.3 ст.22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно з положеннями ст.36 ГПК України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору; письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії; оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Положення ГПК України не передбачають вчинення з боку суду дій спрямованих на примусове вилучення документів, які не надаються сторонами, а всі можливі дії, спрямовані на встановлення зазначених обставин при безпосередньому дослідженні доказів необхідних для вирішення спору, судом були вчинені.

Обов"язок по доведенню обставин покладено положеннями Господарського процесуального кодексу України на сторони у справі, і в даному випадку на позивача. Право на звернення до суду обумовлюється фактом порушення прав особи станом на час звернення до суду, і зазначений факт порушення права має бути доведений належними доказами. Доведення факту порушення прав позивача не є обов"язком суду, яким в свою чергу надається оцінка доводам сторін з урахуванням представлених ними доказів.

Невиконання вимог суду, ненадання позивачем витребуваних судом відомостей та документів протягом тривалого часу перешкоджає всебічно та обєктивно встановити обставини справи, повно дослідити обґрунтованість позовних вимог по справі та прийняти правильне та обґрунтоване рішення в межах встановлених процесуальних строків.

Вирішення справи за наявними матеріалами є неможливим, та спричинене саме невиконанням вимог суду щодо надання витребуваних документів, пояснень позивачем.

Вимоги суду, які в силу положень процесуального кодексу є обовязковими для всіх установ, підприємств, організацій позивачем не виконані, жодних поважних причин з яких виявилось неможливим з'ясувати відповідні обставини, надати суду витребувані документи, на виконання вимог викладених в ухвалі від 31.03.15 позивачем не повідомлено, що відповідно унеможливлює вирішення спору по суті, перешкоджає встановленню дійсних обставин справи з метою з'ясування обґрунтованості заявлених вимог.

З поданого позивачем розрахунку позовних вимог неможливо встановити період виникнення заборгованості, оскільки загальна сума наданого кредиту становить 149 550 грн., а заявлена до стягнення сума - 129 396 грн. 30 коп., отже відповідачем частково здійснювалось погашення боргу, проте, період сплати коштів (з урахуванням графіку погашення чи без) позивачем не відображено у розрахунку, що унеможливлює здійснення самостійного розрахунку судом пені з метою перевірки обгрунтованості заявленої суми.

Згідно п.5 ч.1ст.81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не зявився на виклик у засідання господарського суду і його не з"явлення перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на наведене, враховуючи, що після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, позивач має право звернутись до суду в загальному порядку, суд вважає що позов в частині стягнення пені має бути залишений без розгляду.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, зокрема в частині стягнення заборгованості по кредиту в сумі 129 396 грн.30 коп., заборгованості по відсотках в сумі 40 073 грн. 71 коп. та інфляційних втрат в сумі 33 360 грн. 99 коп. В частині стягнення пені в сумі 20 458 грн. 43 коп. слід залишити без розгляду.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України слід відшкодувати позивачу з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст.11, 202, 509, 525, 526, 610, 612, 629, 1048, 1050, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст. ст.22, 33, 36, 49, 77, п.5 ч.1 ст. 81, ст. ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

частково задовольнити позов Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" в особі Івано-Франківського відділення ПАТ "Укрсоцбанк" до Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Оксамит" про стягнення заборгованості по договору про надання відновлювальної кредитної лінії від 14.11.2012 року за період з 30.03.2013 по 06.02.2015 року в сумі 223 289 грн. 43 коп., з них: 129 396 грн.30 коп. - заборгованість по кредиту, 40 073 грн. 71 коп. - заборгованість по відсотках, 20 458 грн. 43 коп. - пені, 33 360 грн. 99 коп. - інфляційні витрати.

Стягнути з Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Оксамит" (вул. Д. Галицького, буд. 31А, смт. Ворохта, Івано-Франківська область, 78595, код 20549610) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (вул. Ковпака, 29, м. Київ, 03150, код 00039019) в особі Івано-Франківського відділення публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", вул. Незалежності, 44, м. Івано-Франківськ, 76018, код 00039019) заборгованість по договору про надання відновлювальної кредитної лінії від 14.11.2012 року за період з 30.03.2013 по 06.02.2015 року в сумі 202 831 грн. (двісті дві тисячі вісімсот тридцять одну гривню), з них:

- 129 396 грн.30 коп. (сто двадцять дев"ять тисяч триста дев"яносто шість гривень тридцять копійок) - заборгованість по кредиту;

- 40 073 грн. 71 коп. (сорок тисяч сімдесят три гривні сімдесят одна копійка) - заборгованість по відсотках;

- 33 360 грн. 99 коп. (тридцять три тисячі триста шістдесят гривень дев"яносто дев"ять копійок) - інфляційних витрат та 4 056 грн. 62 коп. (чотири тисячі п"ятдесят шість гривень шістдесят дві копійки) - судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 20 458 грн. 43 коп. - пені (двадцять тисяч чотириста п"ятдесят вісім гривень сорок три копійки) - залишити без розгляду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21.04.15

Суддя Фанда О. М.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ Кудлейчук О. В. 21.04.15