ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"21" квітня 2015 р. Справа № 911/835/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеграційні системи»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс»

про стягнення 843 914,30грн

Суддя А.Р. Ейвазова

Представники:

від позивача - Шаповалов О.В. (довіреність №2-032015 від 20.03.2015), Стеценко О.Л. (довіренсть №1-032015 від 20.03.2015);

від відповідача - Кузьмич Т.В. (довіреність №02/КАМ/Ю від 09.12.2014);

присутній в судовому засіданні - Мокротоваров В.В. (паспорт), Сочівець І.В. (паспорт)

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеграційні системи» (далі - ТОВ «Інтеграційні системи») звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» (далі - ТОВ «Комплекс Агромарс») про стягнення 843 914,30грн у т.ч.:

- 813 694,30грн - основна заборгованість;

- 13 953,07грн - пеня за період з 31.12.2014 по 24.02.2015; 21.01.2014 по 24.02.2015;

- 11 666,44грн - втрати від інфляції за січень 2015 року;

- 4 600,49грн - процентів за період з 31.12.2014 по 24.02.2015.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобов'язань за договором поставки №ІС-1-25/06/2013/13-992/КАМ-Ю від 25.06.2013 в частині здійснення оплати переданого товару та наданих послуг у встановлений договором строк (а.с.2-6).

Відповідач у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» у відзиві на позов просить суд позов залишити без задоволення, вказуючи на те, що:

- первинні бухгалтерські документи (видаткові накладні), які надані позивачем у підтвердження факту поставки, не містять посилання на договір №ІС-1-25/06/2013/13-992/КАМ-Ю, що дає підстави вважати поставку позадоговірною;

- довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей за видатковою накладною №ІС-0000581 від 02.12.2014 ТОВ «Комплекс Агромарс» не видавалась, тому підстави вважати, що товар за цією накладною переданий ТОВ «Комплекс Агромарс» відсутні;

- перерахунок вартості товарно-матеріальних цінностей за формулою, зазначеною у п.4.6 договору є неправомірним, оскільки вартість товару визначена у гривні і часткова оплата здійснювалась у гривні, без виставлення відповідачу рахунку чи перерахунку відповідно до такого пункту договору; ціна товару не змінювалась за згодою сторін у встановленому порядку;

- оскільки поставка товару є позадоговірною, застосування строку оплати, встановленого у договорі є неправильним, а вимогу про виконання такого зобов'язання позивач не заявляв, тому нарахування штрафних санкцій є необгрунтованим (а.с.40-42).

Розгляд справи по суті заявлених вимог розпочато в судовому засіданні 24.03.2015 у якому оголошено перерву до 31.03.2015., та 31.03.2015 до 21.04.2015

Під час розгляду справи позивачем підтримане, заявлене у позовній заяві клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти на банківському рахунку ТОВ «»Комплекс Агромарс» №8974 в ПАТ «ПУМБ» МФО 334851.

В обґрунтування заявленого клопотання, представники позивача зазначили, що невжиття таких заходів може у подальшому утруднити виконання рішення суду у разі задоволення заявлених вимог, оскільки відповідач може вивести грошові активи зі свого рахунку та здійснює дії, направлені на реорганізацію товариства.

Представник відповідача щодо задоволення заяви про забезпечення позову в судовому засіданні заперечував, вказуючи на відсутність підстав для його задоволення.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву позивача про забезпечення позовних вимог такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити, передбачених ст. 67 ГПК України, заходів до забезпечення позову.

Згідно до ст. 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду у разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню, у зв'язку із вжиттям таких заходів, прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При вирішенні питання щодо застосування заходів забезпечення позову, суд має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволення позову.

Доказів наявності у відповідача наміру вивести грошові кошти з його рахунків та реорганізуватись позивачем не надано, в порушення вимог ч.1 ст.33 ГПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладені обставини, підстав для задоволення поданої заяви не має.

Відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає у зверненні з такою заявою знов на будь-який стадії судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеграційні системи» про вжиття заходів до забезпечення позову.

2 . Копії даної ухвали направити на адресу сторін рекомендованою поштою.

Суддя А.Р. Ейвазова