КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2015 р. Справа№ 910/4096/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Авдеєва П.В.

Куксова В.В.

секретар судового засідання - Романова Ю.М.,

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 28.04.2015 року по справі № 910/2155/15-г (в матеріалах справи)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" на ухвалу господарського суду міста Києва від 24.02.2015 року по справі № 910/4096/15-г (суддя Лиськов М.О.)

За позовом публічного акціонерного товариства "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Балтика"

про звернення стягнення на предмет іпотеки, стягнення 3 691 019,32

дол.США, що еквівалентно 97 290 518,93 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Балтика" про звернення стягнення на предмет іпотеки, стягнення 3 691 019,32 дол. США, що еквівалентно 97 290 518,93 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.02.2015 року у справі № 910/4096/15-г матеріали позовної заяви публічного акціонерного товариства "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" до товариства з обмеженою відповідальністю "Балтика" про звернення стягнення на предмет іпотеки, стягнення 3 691 019,32 дол. США, що еквівалентно 97 290 518,93 грн. - направлено за територіальною підсудністю до господарського суду Запорізької області.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду, позивач, публічне акціонерне товариство "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО", звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду та просить скасувати ухвалу та передати позовні матеріали до господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Публічне акціонерне товариство "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" по справі № 910/4096/15-г передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Яковлєва М.Л., суддів Куксова В.В., Ільєнок Т.В.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 27.03.2015 року відновлено публічному акціонерному товариству "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" строк на подання апеляційної скарги та прийнято її до провадження і розгляд справи призначено на 07.04.2015 року.

У зв'язку з перебуванням судді Ільєнок Т.В. у відпустці, відповідно до повторного автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" на ухвалу господарського суду міста Києва від 24.02.2015 року по справі № 910/4096/15-г передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Яковлєва М.Л., суддів Куксов В.В., Авдеєв П.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2015 року по справі № 910/4096/15-г прийнято апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" до провадження зазначеною колегією і призначено перегляд ухвали на 07.04.2015 року.

07.04.2015 року від товариства з обмеженою відповідальністю "Балтика" надійшло клопотання про витребування матеріалів справи № 910/4096/15-г у господарського суду Запорізької області, відкладення розгляд справи та продовження строку розгляду справи.

Дослідивши подане клопотання колегія суддів встановила наступне.

Для повного та всебічного розгляду апеляційної скарги публічного акціонерного товариства "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" на ухвалу господарського суду міста Києва від 24.02.2015 року по справі № 910/4096/15-г необхідне документи, які було зобов'язано сторони надати до суду, таким чином клопотання про витребування справи задоволенню не підлягає.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2015 року по справі № 910/4096/15-г продовжено строк апеляційного провадження до 07.05.2015 року та відкладено розгляд апеляційної скарги публічного акціонерного товариства "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" на 28.04.2015 року. Витребувано від скаржника належним чином посвідчену копію договору іпотеки, позовної заяви та інших документів, які підтверджують викладені у апеляційній скарзі обставини.

23.04.2015 року від публічного акціонерного товариства "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" надійшли витребувані судом документи.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Балтика" на підставі ст. 96 ГПК України не надано до суду відзиву на апеляційну скаргу.

Представник позивача був присутнім в судовому засіданні та надав свої пояснення, якими підтримав доводи, що викладені в апеляційній скарзі та просив апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу господарського суду міста Києва від 24.02.2015 року скасувати.

Представник відповідача не заперечував проти скасування ухвали господарського суду міста Києва від 24.02.2015 року.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, виступи представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду міста Києва від 24.02.2015 року по справі № 910/4096/15-г - скасуванню, виходячи з наступного.

Як визначає ст. 106 ГПК України, окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду, зокрема ухвала про передачу справи за підсудністю (п. 4 ч. 1 ст. 106 ГПК України).

Апеляційні скарги на ухвали місцевого суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення господарського суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Слід зазначити, що відповідно ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. ст. 42, 43 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами, а господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.

Відповідно до ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів;

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;

8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

Підвідомчий господарським судам спір може бути передано сторонами на вирішення третейського суду, крім спорів про визнання недійсними актів, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб, спорів, передбачених пунктом 4 частини першої цієї статті, та інших спорів, передбачених законом. Рішення третейського суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У статті 13 ГПК України зазначено, що місцеві господарські суди розглядають у першій інстанції усі справи, підвідомчі господарським судам.

Статтею 15 ГПК України передбачена територіальна підсудність справ господарському суду, а саме:

Справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів, справи у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо.

Справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Справи у спорах за участю кількох відповідачів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. Справи у спорах за участю боржника і стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача або за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса за вибором позивача.

Якщо юридичну особу представляє уповноважений нею відособлений підрозділ, територіальна підсудність спору визначається з урахуванням частин першої - третьої цієї статті залежно від місцезнаходження відособленого підрозділу.

Місце розгляду справи з господарського спору, в якому однією з сторін є апеляційний господарський суд, господарський суд Автономної Республіки Крим, господарський суд області, міст Києва та Севастополя, визначає Вищий господарський суд.

Справи про банкрутство розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції дійшов висновку щодо направлення позовної заяви публічного акціонерного товариства "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" до товариства з обмеженою відповідальністю "Балтика" про звернення стягнення на предмет іпотеки, стягнення 3 691 019,32 дол. США, що еквівалентно 97 290 518,93 грн. - за територіальною підсудністю до господарського суду Запорізької області.

Оскільки, місцезнаходження відповідача є: 83121, м. Донецьк, пр. Київський, 7, то суд першої інстанції дійшов висновку щодо направлення справи за територіальною підсудністю.

Разом з тим, відповідно до п. 3 ст. 16 ГПК України справи у спорах про право власності на майно або про витребування майна з чужого незаконного володіння чи про усунення перешкод у користуванні майном розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна.

Як вбачається з матеріалів справи, публічне акціонерне товариство "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" просить звернути стягнення на предмет іпотеки, який знаходиться у м. Києві по вул. Білоруська, 32, відповідно до іпотечного договору № 300611-І/1 від 13.06.2011 року.

Якщо предметом позову є права на майно, такі позови пред'являються до господарського суду за місцезнаходженням цього майна. Коментована норма не поділяє майно на рухоме та нерухоме. Однак достеменно можливо встановити місцезнаходження лише нерухомого майна.

У п. 20.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" зазначається, що статтею 16 ГПК встановлено виключну підсудність справ господарському суду у спорах про право власності на майно або про витребування майна з чужого незаконного володіння чи про усунення перешкод у користуванні майном; такі справи розглядаються за місцезнаходженням майна. Місцезнаходження майна має бути підтверджено документально. У разі неможливості подання позивачем такого підтвердження, підсудність справи визначається на загальних підставах, тобто згідно зі статтею 15 ГПК. Якщо відповідачем у справі є орган, зазначений у частині п'ятій статті 16 ГПК, то така справа у будь-якому разі підлягає розгляду у господарському суді міста Києва. Це стосується й тих випадків, коли відповідний орган взяв участь у справі в процесі її розгляду, тобто був залучений як інший відповідач чи в порядку заміни неналежного відповідача (стаття 24 ГПК), або як відповідач за зустрічним позовом у цій же справі (стаття 60 ГПК); у таких випадках правило частини третьої статті 17 названого Кодексу не застосовується, тобто справа підлягає передачі за підсудністю до господарського суду міста Києва.

У ст. 190 ЦК дається визначення поняття "майно": майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Відповідно до ст. 179 ЦК річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 181 ЦК речі поділяються на нерухомі і рухомі. До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

До позовів про права на нерухоме майно належать позови щодо захисту речових прав на нерухоме майно:

про заборону вчинення дій, які можуть порушити його право, або про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ст. 386 ЦК);

віндикаційний - про витребування власником свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст. 387 ЦК);

негаторний - про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК);

про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК);

а також позови щодо речових прав на чуже майно: право володіння (глава 31 ЦК); право користування - сервітут (глава 32 ЦК); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб - емфітевзис (глава 33 ЦК); право забудови земельної ділянки - суперфіцій (глава 34 ЦК).

Таким чином, дана справа підлягає розгляду у господарському суді міста Києва.

Відповідно до ч. 4 ст. 106 ГПК України, у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвали про передачу справи за підсудністю, то справа передається на розгляд до місцевого господарського суду.

Виходячи з викладеного вище, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала господарського суду міста Києва від 24.02.2015 року у справі № 910/4096/15-г - підлягає скасуванню з наступним направленням справи до місцевого господарського суду для подальшого розгляду.

З огляду на вищезазначене, керуючись ст. ст. 28, 54, 56, 57, 63, 99, 101-105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" на ухвалу господарського суду міста Києва від 24.02.2015 року по справі № 910/4096/15-г задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 24.02.2015 року у справі № 910/4096/15-г скасувати.

3. Матеріали справи № 910/4096/15-г направити до господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 107 ГПК України.

Постанова Київського апеляційного господарського суду за наслідками перегляду відповідно до ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді П.В. Авдеєв

В.В. Куксов