номер провадження справи 24/48/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2015 Справа № 908/1257/15-г

за позовом: Український державний фонд підтримки фермерських господарств в особі Запорізького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (69063, м. Запоріжжя, вул. Артема, буд. 37-В, )

до відповідача: фермерське господарство "Ріо Фуєго" (70545, Запорізька область, Оріхівський район, с. Преображенка, вул. Преображенка, буд. 6, )

про стягнення 141 400, 00 грн.

суддя Азізбекян Т.А.

У засіданні приймали участь представники:

від позивача: Заставська О.М., довіреність від 24.03.2015р. № 77

від відповідача: Скляров О.Є., довіреність від 17.03.2015р.

СУТЬ СПОРУ:

26.02.2015р. до господарського суду Запорізької області звернувся Український державний фонд підтримки фермерських господарств в особі Запорізького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств з позовною заявою до фермерського господарства "Ріо Фуєго" про стягнення з відповідача 141 400,00 грн., з яких: 140 000,00 грн. основного боргу та 1 400,00 грн. штрафу.

Ухвалою від 26.02.2015р. судом порушено провадження у справі № 908/1257/15-г, присвоєно провадженню номер 24/48/15, справу призначено до розгляду на 02.04.2015р. У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та об'єктивного розгляду і вирішення справи.

Ухвалою від 02.04.2015р. розгляд справи відкладений на 27.04.2015р.

Позивач підтримали вимоги, викладені у позовній заяві та пояснив, що 27 травня 2008 року між Запорізьким відділенням Укрдержфонду та відповідачем був укладений договір № 1 про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству на суму 150 000,00 грн., на виконання умов якого позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача фінансову підтримку у розмірі 150 000,00 грн. Відповідач свої зобов'язання щодо повернення грошових коштів виконав частково в суму 10 000,00 грн. Отже заборгованість станове 140 000,00 грн. За несвоєчасне виконання взятих на себе зобов'язань, згідно п. 5.2. Договору, відповідачу нараховано 1 400,00 штраф (1 % від суми заборгованості). У зв'язку з чим, просить суд на підставі ст. ст. 525, 526, 530, 549 ЦК України, ст. ст. 193, 216 ГК України, позов задовольнити.

Представник відповідача визнав позовні вимоги у повному обсязі, однак пояснив, що на даний час не має фінансової можливості погасити борг, про що зазначив у відзиві на позов. Відповідач надав суду клопотання від 27.04.2015р. про відстрочку виконання рішення суду до 14.12.2015р.

Судове засідання проводилося без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні суду 27.04.2015р. оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

27.05.2008р. між Запорізьким відділенням Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (позивач) та фермерським господарством «Ріо Фуєго» (відповідач), укладений договір № 1 про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству, за умовами якого (розд. 1) Запорізьке відділення зобов'язується надати фінансову підтримку (допомогу) на поворотній основі фермерському господарству «Ріо Фуєго» в сумі 150 000,00 грн., а фермерське господарство зобов'язується використати її за цільовим призначенням і повернути фінансову підтримку (допомогу) у визначений даним договором строк.

Відповідно до п. 3.2.1. договору, Запорізьке відділення зобов'язане надати, по ходу надходжень коштів з державного бюджету, у безготівковому порядку платіжним дорученням шляхом переказу зазначену в договорі суму фінансової підтримки (допомоги) на поворотній основі на поточний рахунок фермерського господарства, відкритий у банківській установі. Перший транш на суму 100 000,00 грн. перерахувати до 31.05.2008р. Другий транш в сумі 50 000,00 грн. перерахувати у червні місяці 2008 року підтримки (допомоги) на поворотній основі на поточний рахунок фермерського господарства, відкритий у банківській установі.

Пунктом 3.4.2. договору сторонами узгоджено, що фермерське господарство зобов'язане повернути кошти фінансової підтримки (допомоги) на поворотній основі Запорізькому відділенню згідно з встановленим графіком: до 01 грудня 2012 року в сумі 10 000,00 грн.; до 01 грудня 2013 року в сумі 140 000,00 грн.

Згідно розділу 4 договору, фінансова підтримка (допомога) надасться фермерському господарству «Ріо Фуєго» терміном до 01 грудня 2013 року. Фінансова підтримка (допомога) повертається фермерським господарством згідно з встановленим графіком (п. 3.4.2).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача фінансову підтримку у розмірі 150 000,00 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 8 від 29.05.2008р. на суму 100 000,00 грн. та № 17 від 26.06.2008р.

Відповідно до ст. ст. 11, 509 ЦК України, підставою виникнення зобов'язань (цивільних прав та обов'язків) є, зокрема, договір. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містять п.п. 1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом, позивач належним чином виконав свої зобов'язання за договорами, перерахував відповідачу фінансову допомогу в сумі 150 000,00 грн.

Однак, в порушення умов договорів, відповідач в установлений строк повернення коштів у повному обсязі не здійснив. 05.11.2010р. відповідач повернув позивачу 10 000,00 грн. Отже, сума основного боргу відповідача перед позивачем складає 140 000,00 грн., що підтверджено матеріалами справи, зокрема, актом звірки взаємних розрахунків на 18.03.2015р. та визнано відповідачем.

На час розгляду справи в суді відповідач доказів належного виконання зобов'язання і перерахування заборгованості за договорами в сумі 140 000,00 грн. суду не надав.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 140 000,00 грн. основного боргу є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 1 400,00 грн. штрафу.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, одним з наслідків порушення зобов'язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов'язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

За приписами ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Вимоги щодо стягнення штрафу в розмірі 1 400,00 грн. позивач обґрунтовує п. 5.2. договору, який передбачає, що за несвоєчасне повернення коштів фінансової підтримки (допомоги) фермерське господарство сплачує Запорізькому відділенню штраф у розмірі 1% від суми простроченого платежу.

Судом встановлено, що відповідачу правомірно нараховано штраф в сумі 1 400,00 грн., що становить 1 % від суми несплаченого боргу (140 000,00 грн.), оскільки це не суперечить умовам Договору та діючому законодавству. Вимоги в цій частині задовольняються судом.

Пункт 6 ч. 1 ст. 83 ГПК України надає суду право відстрочити або розстрочити виконання рішення суду.

Підставою для відстрочення або розстрочення виконання рішення суду можуть бути певні обставини, що ускладнюють виконання рішення суду чи роблять його виконання неможливим у термін або встановлений, господарським судом, спосіб.

Господарський суд, вирішуючи питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду, повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та ін. обставини справи.

При цьому, згоди сторін на вжиття зазначених заходів, не потрібно і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Відповідач заявив суду клопотання про відстрочку виконання рішення в сумі 141 000,00 грн. до 14.12.2015р.

Враховуючи обставини справи та пояснення відповідача, викладені у відзиві на позов від 25.03.2015р., беручи до уваги матеріальні інтереси сторін, складні об'єктивні суспільні, фінансові та економічні обставини, суд задовольняє клопотання відповідача та надає відстрочку виконання рішення суду щодо сплати суми основного боргу в розмірі 140 000,00 грн. та 1 400,00 грн. штрафу, до 14 грудня 2015р.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у справі в сумі 2 828,00 грн. відноситься на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4-5, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фермерське господарство "Ріо Фуєго" (70545, Запорізька область, Оріхівський район, с. Преображенка, вул. Преображенка, буд. 6, ) на користь Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Запорізького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (69063, м. Запоріжжя, вул. Артема, буд. 37-В, , р/р 6544 у ГУ ДКСУ Запорізької області, МФО 813015) - 140 000 (сто сорок тисяч) грн. 00 коп. основного боргу, 1 400 (одна тисяча чотириста) грн. 00 коп. штрафу та 2 828 (дві тисячі вісімсот двадцять вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Відстрочити виконання рішення суду в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 140 000,00 грн. та 1 400,00 грн. штрафу, до 14 грудня 2015р.

Видати наказ.

Суддя Т.А. Азізбекян

Рішення у повному обсязі складено і підписано 27.04.2015р.