РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2015№923/130/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., при секретарі судового засідання Грабовській А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 923/130/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Україна-Т", смт Тростянець Вінницької області,

до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Євро ОІЛ", м. Київ,

про стягнення 304 270,50 грн.,

за участю представників:

позивача - Дудіна Л.В. (довіреність від 02.02.2015 №б/н);

відповідача - не з'явився.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Україна-Т" (далі - ТОВ "Україна-Т") звернулося до господарського суду Херсонської області з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Євро ОІЛ" (далі - ТОВ «ТД «Євро ОІЛ») 304 270,50 грн. попередньої оплати, які було перераховано відповідачу за договором поставки нафтопродуктів від 21.07.2014 №210702 (далі - Договір).

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 29.01.2015 порушено провадження у справі.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 12.02.2015 справу №923/130/15 передано за підсудністю до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.02.2015 (суддя Марченко О.В.) прийнято справу №923/130/15 до свого провадження.

У судовому засіданні 20.04.2015 представник позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі; представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Ухвали господарського суду міста Києва було надіслано відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал; до матеріалів справи долучено конверти-повернення з відмітками поштового відділення «причина повернення: адресат вибув».

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в судовому засіданні 20.04.2015 без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами (стаття 75 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК України).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

21.07.2014 ТОВ "Україна-Т" (покупець) і ТОВ «ТД «Євро ОІЛ» (продавець) укладено Договір, за умовами якого:

- продавець продасть, а покупець купить нафтопродукти на умовах Договору та відповідно до заявок або додатків до Договору, які є його невід'ємною частиною (пункт 1.1 Договору);

- асортимент поставлених нафтопродуктів, ціна, обсяги, умови та строки поставки, умови та терміни оплати узгоджуються сторонами в додатках до Договору, які є невід'ємною його частиною (пункт 2.1 Договору);

- право власності і ризик випадкової загибелі або ушкодження товару переходить від постачальника до покупця з моменту передачі товару повноважному представникові покупця і підписанням ним акта приймання-передачі, товарно-транспортної або видаткової накладної, що посвідчує, що товар був отриманий покупцем при перевезенні автотранспортом покупця; момент передачі визначається датою автотранспортної накладної заводу-виробника або вантажовідправника (пункт 4.5 Договору);

- покупець оплачує нафтопродукти за узгодженими цінами, що діють на дату відвантаження. Транспортні витрати оплачуються згідно з рахунками-фактурами, виставленими підприємствами, що здійснюють транспортні перевезення нафтопродуктів (пункт 5.1 Договору);

- Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2014, а в частині взаєморозрахунків - до їх повного завершення між сторонами (пункт 8.1 Договору).

Частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

ТОВ «ТД «Євро ОІЛ» виставило ТОВ "Україна-Т" рахунок-фактуру від 09.07.2014 №СФ-44 на суму 390 000 грн. для оплати позивачем дизельного палива.

На підставі вказаного рахунку-фактури позивач здійснив на рахунок відповідача попередню оплату у сумі 354 270,50 грн., що підтверджується платіжним дорученнями від 22.07.2014 №474, а також випискою за рахунком від 22.07.2014.

Таким чином, позивач перерахував відповідачу суму попередньої оплати, однак ТОВ «ТД «Євро ОІЛ» не належним чином виконало умови Договору, отримавши від позивача грошові кошти, не поставило останньому дизельне паливо.

Частиною другою статті 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Судом встановлено, що ТОВ «ТД «Євро ОІЛ» було здійснено часткове повернення грошових коштів, а саме у сумі 50 000 грн., що підтверджується випискою по рахунку від 10.10.2014.

Таким чином, позивачем було перераховано на рахунок відповідача попередню оплату на загальну суму 354 270,50 грн., а відповідач, в свою чергу, повернув ТОВ "Україна-Т" грошові кошти лише на сумі 50 000 грн.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач умови Договору належним чином не виконав, дизельне паливо на адресу позивача не поставив у зв'язку з чим у ТОВ «ТД «Євро ОІЛ» утворилася заборгованість у сумі 304 270,50 грн. (354 270,50 грн. - 50 000 грн.).

Крім того, позивачем було складено акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2014 по 30.11.2014, відповідно до якого сальдо станом на 30.11.2014 становить 304 270,50 грн.

Проте вказаний акт підписано та скріплено печаткою лише ТОВ "Україна-Т".

Позивач звернувся до відповідача із претензією, в якій ТОВ "Україна-Т" просило ТОВ «ТД «Євро ОІЛ» повернути позивачу попередню оплату у сумі 304 270,50 грн.

Однак, відповідач відповіді на вказану претензію не надав, грошові кошти на рахунок позивача не повернув.

Таким чином, оскільки відповідач грошові кошти не повернув, то позовна вимога про стягнення з ТОВ «ТД «Євро ОІЛ» на користь ТОВ "Україна-Т" попередньої оплати у сумі 304 270,50 грн. є обґрунтованою і тому підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідач у судові засідання не з'являвся, доказів, які б спростовували доводи позивача, не надав. За таких обставин позов визнається судом доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Євро ОІЛ» (01034, м. Київ, вул. Золотоворітська, 2-а, приміщення №1-6, групи приміщень №1 (в літері «Б»); ідентифікаційний код 38689495) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Україна-Т» (24300, Вінниціка обл., Тростянецький р-н, смт Тростянець, вул. Леніна, 91; ідентифікаційний код 03734375) 304 270 (триста чотири тисячі двісті сімдесят) грн. 50 коп. неповернутої попередньої оплати та 6 085 (шість тисяч вісімдесят п'ять) грн. 41 коп. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24.04.2015.

Суддя О. Марченко