РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2015Справа №910/4238/15-г
За позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Південкомбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Південкомбанк" Остапенко І.В.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сплав Фінанси"

про стягнення 225 943 961,99 грн. та 1 100 1100 доларів США

Суддя Лиськов М.О.

Представники:

від позивача: Атаманчук Н.С. - представник за довіреністю № 6 від 29.01.2015

від відповідача: не з'явились

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 27.04.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

23.02.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Південкомбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Південкомбанк" Остапенко І.В. з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю " Сплав Фінанси " про стягнення 225 943 961,99 грн. та 1 100 1100 доларів США за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 111К-01ю від 09.09.2013.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 111К-01ю від 09.09.2013 не виконав взяті на себе зобов'язання з повернення кредиту та сплати відсотків, у зв'язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2015 порушено провадження у справі № 910/4238/15-г, розгляд справи призначений на 18.03.2015.

18.03.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2015 розгляд справи відкладено на 30.03.2015, у зв'язку з неявкою представника відповідача у судове засідання та неподання останнім витребуваних доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2015 розгляд справи відкладено на 16.04.2015, у зв'язку з неявкою представника відповідача у судове засідання та неподання останнім витребуваних доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2015 розгляд справи відкладено на 27.04.2015, у зв'язку з неявкою представника відповідача у судове засідання та неподання останнім витребуваних доказів.

Представник відповідача у судове засідання 27.04.2015 не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, вимоги суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У судове засідання 27.04.2015 з'явився представник позивача та надав пояснення по суті справи, відповідно до яких в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувається з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

09.09.2013 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Південкомбанк» (кредитор, банк за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сплав Фінанси» (позичальник за договором) укладено договір про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 111К-01Ю, відповідно до умов якого банк відкриває позичальнику відкличну відновлювальну кредитну лінію та в її межах надає кредитні кошти у розмірі 147 000 000 грн 00 коп. для поповнення обігових коштів строком до 08.09.2014 включно, із сплатою у гривні 26,00 відсотків річних за користування кредитними коштами, у доларах США 12,5 відсотків річних за користування кредитними коштами, в Євро 11,00 відсотків річних за користування кредитними коштами а позичальник зобов'язується повернути кредитору в повному обсязі суму отриманих кредитних коштів в строк до 08.09.2014 та сплачувати проценти та комісії на умовах цього договору.

Згідно з пунктом 2.1. договору для обліку строкової заборгованості позичальника за кредитом банк відкриває позичальнику позичковий рахунок № 4003 (ідентифікаційний код за ) в ПАТ "КБ "ПІВДЕНКОМБАНК" (позичковий рахунок). Видача кредитних коштів в межах кредитної лінії здійснюється окремими частинами (транш) на цілі, визначені пунктом 1.1 цього договору, шляхом зарахування на поточний рахунок № 4001 в ПАТ "КБ "ПІВДЕНКОМБАНК" на підставі письмової заяви позичальника.

Відповідно до пункту 2.2. договору моментом (днем) надання траншу кредиту вважається день зарахування на поточний рахунок № 4001 в ПАТ "КБ "ПІВДЕНКОМБАНК" суми відповідного траншу кредиту.

У відповідності до пункту 2.3. договору моментом (днем) повернення траншу кредиту вважається день зарахування на позичковий рахунок кредитора, зазначений в пункті 2.1. цього договору, грошових коштів на суму траншу кредиту.

Термін користування позичальником кожним траншем кредиту не може перевищувати кінцевого строку дії кредитної лінії (пункт 2.4 договору).

Згідно з пунктом 2.5. договору кредитор нараховує проценти за фактичними залишками кредитної заборгованості позичальника перед кредитором.

Положеннями пункту 2.6. договору встановлено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно, за період з першого по останнє число поточного місяця, а також у день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі, якщо таке повернення сталося після кінцевого строку дії кредитної лінії.

Відповідно до пункту 2.7. договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за методом „факт/360" (фактична кількість днів користування кредитом у місяці та 360 днів в році). При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту, якщо таке повернення сталося після кінцевого строку дії кредитної лінії.

У відповідності до пункту 2.8. договору сплата процентів здійснюється у валюті кредиту щомісячно, по 05 число місяця (включно), наступного за звітним, а також в день повернення Кредиту в повній сумі, якщо таке повернення сталося після кінцевого строку дії кредитної лінії, на рахунок № 4003 в ПАТ "КБ "ПІВДЕНКОМБАНК".

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є кредитним договором.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з нормами частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У відповідності до норм статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що позичальник в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання з повернення кредиту та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість з повернення кредиту у розмірі 166 419 320,33 грн. та 1 000 100 доларів США, поточна заборгованість зі сплати процентів у розмірі 1 442 300, 78 грн., 4 167,08 доларів США та прострочена заборгованість зі сплати процентів у розмірі 33 170 615,42 грн., 95 842,92 доларів США., нарахованих станом на 13.02.2015, що також не було спростовано відповідачем, зокрема, відповідачем не надано суду доказів повернення кредиту у розмірі та сплати відсотків за користування кредитними коштами.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв'язку з неналежним виконання зобов'язань за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 111К-01Ю від 09.09.2013, позивачем нараховано відповідачу пеню за порушення строків повернення кредиту у розмірі 24 911 725,46 грн.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з частинами 1 та 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Нормами статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з пунктом 4.2 договору у разі прострочення позичальником строків сплати процентів та комісій, визначених цим договором, а також прострочення строків повернення кредитних коштів, невиконання позичальником умов, встановлених підпунктом 3.3.5 цього договору, кредитор має право стягнути з позичальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Нарахування пені за цим договором не припиняється через шість місяців від дня коли відповідне зобов'язання мало бути виконано. При розрахунку пені враховується день виникнення прострочення заборгованості та не враховується день повернення заборгованості позичальника.

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для застосування відповідальності (нарахування пені) відповідно до пункту 4.2 договору.

Судом враховано викладене у пункті 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», а саме те, що з огляду на вимоги частини першої статті 4 7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Суд встановив, що доданий до позовної заяви арифметичний розрахунок пені за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом є вірним.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до частини 3 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 2 частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 28.12.2014, № 80-VIII, з 1 січня 2015 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1218 грн 00 коп.

Нормами пункту 22 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 24.09.2014 № 598 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» відкликано банківську ліцензію та ліквідовано Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Південкомбанк».

Враховуючи викладене та виходячи з розміру заявлених позовних вимог, витрати по сплаті судового збору до державного бюджету в розмірі 73 080 грн 00 коп. покладаються на відповідача.

Kеруючись ст. 43, ч. 1, 3 ст. 49, ст. 75, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повність.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сплав Фінанси" (04070, м. Київ, вул. Костянтинівська, 56, офіс 13, ідентифікаційний код 37332562) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Південкомбанк" (83015, м. Донецьк, пр-т. Ватутіна, 33-а, ідентифікаційний код 19358767) заборгованість по кредиту у розмірі 166 419 320 (сто шістдесят шість мільйонів чотириста дев'ятнадцять тисяч триста двадцять) грн 33 коп. та 1 000 100 (один мільйон сто) доларів США , поточну заборгованість по процентам у розмірі 1 442 300 (один мільйон чотириста сорок дві тисячі триста) грн 78 коп. 4 167 ( чотири тисячі сто шістдесят сім) доларів США 08 центів, прострочену заборгованість зі сплати процентів у розмірі 33 170 615 (тридцять три мільйони сто сімдесят шістсот п'ятнадцять) грн 42 коп., пеню у розмірі 24 911 725 (двадцять чотири мільйони дев'ятсот одинадцять тисяч сімсот двадцять п'ять) грн 46 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сплав Фінанси" (04070, м. Київ, вул. Костянтинівська, 56, офіс 13, ідентифікаційний код 37332562) в дохід Державного бюджету України (р/р 3001, Одержувач: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Банк одержувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, ідентифікаційний код 37993783, код платежу: 22030001) судовий збір у розмірі 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 05.05.2015

Суддя М.О. Лиськов