номер провадження справи 14/44/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2015 Справа № 908/1306/15-г

Суддя господарського суду Запорізької області Сушко Л.М., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного спеціалізованого підприємства «УкрРосХим» (адреса - 40020 м. Суми, вул. Ковпака, б. 4)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Січ-Агро 2005» (юридична адреса - 69089 м. Запоріжжя, вул. Піщана, б. 3; поштова адреса - 69096 м. Запоріжжя, вул. Ярославська, б. 148)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

про стягнення заборгованості

За участю уповноважених представників сторін:

від позивача: Шевченко В.В., довіреність б/н від 19.01.2015р.

від відповідача: Ємець А.Ю., довіреність б/н від 18.03.2015р.

від третьої особи: не з'явився

Суть спору:

02 березня 2015 року Позивач - Приватне спеціалізоване підприємство «УкрРосХим» (далі за текстом ПрАТ «УкрРосХим») звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до Відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Січ-Агро 2005» (далі за текстом ТОВ «Січ-Агро 2005»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 (далі за текстом ОСОБА_2) про стягнення заборгованості.

Системою документообігу господарського суду здійснено автоматичний розподіл справи для розгляду між суддями та справу призначено до розгляду головуючому судді Сушко Л.М.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 03.03.2015р. порушено провадження у справі №908/1306/15-г, судове засідання призначено на 23.03.2015р., у сторін витребувані документи і матеріали, необхідні для вирішення спору по суті.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.03.2015р. розгляд справи відкладено до 20.04.2015р.

В судовому засіданні 20.04.2015р. справу розглянуто, на підставі ст.ст. 82-85 ГПК України, за згодою представників Сторін, оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повідомлено про час складання повного рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що на виконання умов укладеного між Сторонами Договору зберігання №ДХ-469 від 19.04.2013р. Відповідач до 30.07.2014р. мав викупити Товар, що залишився у нього на зберіганні, а саме:

- Селітра амміачна - залишок на зберіганні в кількості 60,387 тони по ціні на дату укладення Договору 3620 грн/тону;

- Азофоска NРК 27:6:6 - залишок на зберіганні в кількості 182 тони по ціні на дату укладення Договору 3 520 грн/тону;

- Карбамід - залишок на зберіганні в кількості 38,93 тони по ціні на дату укладення Договору 4 520 грн/тону;

- Суперагро NPК 15:15:15 - залишок на зберіганні в кількості 13,9 тон по ціні на дату укладення Договору 4 400 грн/тону;

- Суперагро NРК 4:20:20 - залишок на зберіганні в кількості 34 тони по ціні на дату укладення Договору 4 500 грн/тонну;

- Селітра амміачна - залишок на зберіганні в кількості 30,0 тон по ціні на 13.03.2014 р. 3500 грн/тону.

Відповідач свої зобов'язання за Договором не виконав, у зв'язку з чим у нього виник обов'язок сплатити на користь Позивача 2 001 355,73 грн. основного боргу та 600 406,72 грн. штрафу.

20.04.2015р. від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог у зв'язку з перерахунком сум, що підлягають стягненню, за період від дати отримання і до дати закінчення терміну зберігання товару - 30.07.2014р.

З урахуванням зазначених обставин, Позивач просить стягнути з ТОВ «Січ-Агро 2005» на користь ПрАТ «УкрРосХим» 1 842 095,00 грн. основного боргу та 552 628,50 грн. штрафу та покласти на Відповідача судові витрати.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві. В обґрунтування заперечень посилається не те, що по-перше, Позивачем в порушення умов Договору не надіслано на адресу Відповідача рахунок на оплату неповернутого товару протягом трьох робочих днів з дати закінчення терміну дії Договору.

По-друге, Позивачем за цим позовом не доведено права вимоги по договору зберігання та не надано належного нормативного обґрунтування позову. Укладений між сторонами договір від 19.04.2013 року має невизначену правову природу. Так у п. 1.1 договору зазначено, що предметом договору є прийняття Зберігачем переданих йому на зберігання мінеральних добрив з правом викупу всього або частини Товару. Натомість із контексту договору випливає обов'язок Зберігача викупити товар до 30.07.2014 року. А відтак позивачем не доведено чи зобов'язаний відповідач викупити товар та на які норми права при цьому посилається позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 936 ЦК України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Згідно ст. 948 ЦК України, Поклажодавець зобов'язаний забрати річ від зберігача після закінчення строку зберігання. В силу ст. 953 ЦК України, Зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Виходячи з аналізу вищевказаних норм законодавства, зберігач зобов'язується зберігати у себе річ та повернути її на першу вимогу Поклажодавця. Позивач за цим позовом не звертався до відповідача з вимогою повернути товар.

По-третє, оскільки позивачем не було виконано своїх зобов'язань щодо оплати за зберігання товару та направлення рахунку, позивач не має права на стягнення штрафу у розмірі 30% передбаченого пунктом 5.8 договору.

Відповідно до ч.4. ст. 612 ЦК України «Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора». Ст. 613 ЦК України, визначає, що «Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

По-четверте, розрахунок ціни товару є необґрунтованим та таким, що не відповідає Договору, оскільки розрахований станом на 18.12.2014 р., в той час як умовами Договору передбачено розрахування вартості товару станом на день закінчення дії договору (пунктом 3.2.5. Договору, «після закінчення терміну дії цього Договору у Поклажодавця виникає право вимагати від Зберігача оплатити вартість Товару, який залишився у Зберігача. Оплата має проводитись за ціною, яка вираховується за правилами розділу 4 Договору на момент закінчення терміну дії Договору. Зазначену ціну Поклажодавець відображає в рахунку на оплату неповернутого товару. Такий рахунок надсилається Зберігачу протягом трьох робочих днів з дати закінчення терміну дії цього Договору»).

За викладених обставин Відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог ПрАТ «УкрРосХим».

За клопотанням представників Сторін розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксування судового процесу.

Судом у відповідності з вимогами статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представників Сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

19.04.2013р. між ПрАТ «УкрРосХим» - Поклажодавець та ТОВ «Січ-Агро 2005» - Зберігач укладено Договір зберігання з правом подальшого викупу товару №ДХ-469 (далі за текстом Договір), за умовами п. 1.1. якого (з врахуванням Додаткової угоди №1 від 13.03.2014р.) предметом Договору є прийняття Зберігачем переданих йому на зберігання мінеральних добрив (в подальшому Товар) з правом викупу всього або частини Товару, що зберігається до 30.07.2014р., та з обов'язком викупити весь залишок Товару, що зберігається після 30.07.2014р. Асортимент, кількість, фасування та заставна вартість Товару вказується в Актах приймання-передачі майна на зберігання, які є невід'ємною частиною Договору.

В даному Договорі під Товаром розуміється:

- Селітра амміачна - 110 тон по ціні на дату укладення Договору 3620 грн/тону;

- Азофоска NРК 27:6:6 - 182 тони по ціні на дату укладення Договору 3 520 грн/тону;

- Карбамід в кількості - 45 тон по ціні на дату укладення Договору 4 520 грн/тону;

- Суперагро NРК. 15:15:15 - 13,9 тон по ціні на дату укладення Договору 4 400 грн/тону;

- Суперагро NРК 4:20:20 - 34 тони по ціні на дату укладення Договору 4 500 грн/тонну;

- Селітра амміачна - 30,0 тон по ціні на дату отримання на зберігання - 3 500 грн/тону.

Отримання Товару на зберігання підтверджується Актами прийому-передачі майна на зберігання № 1 від 19.04.2013 р. та № 2 від 14.03.2014 р., які підписані представникам и Сторін та скріплені печатками Підприємств.

Згідно п. 1.3. Договору, місця зберігання Товару: склади Зберігача за адресою Запорізька обл., Запорізький р-н, с. Новосергіївка.

Товар передається Зберігачу на зберігання з правом викупу (за узгодженням з Поклажодавцем), а також з правом Поклажодавця в будь-який час забрати Товар із зберігання, або ж здійснити його продаж третім особам і доручити зберігачу відвантажити Товар покупцю (п. 2.3. Договору).

Пунктом 2.6. Договору визначено, що Товар передається на зберігання на термін, який вказано в актах прийняття товару га зберігання, але, в будь-якому випадку, не більше терміну дії цього Договору, враховуючи термін дії, на який було пролонговано дію Договору згідно з додатковими угодами до нього.

Зберігач має право за попереднім письмовим погодженням з Поклажодавцем, придбати (викупити) у власність отриманий на зберігання Товар за цінами Поклажодавця, які розраховані за правилами розділу 4 цього Договору на дату здійснення оплати. В подальшому викуплений Товар Зберігач може використати у власній господарській діяльності або ж здійснити його продаж третім особам. В разі продажу Товару третім особам, Зберігач не зобов'язаний узгоджувати ціну продажу із Поклажодавцем (п. 3.1.7. Договору).

Згідно п. 3.1.8. Договору Зберігач зобов'язаний після закінчення терміну дії даного Договору викупити у Поклажодавця всі залишки товару, або ж, в разі необхідності, продовжити термін дії цього Договору шляхом укладання відповідної додаткової угоди до нього.

Пунктом 3.1.9. Договору Сторони узгодили, що в разі, якщо Зберігач не повертає Товар із зберігання Поклажодавцю по закінченню терміну зберігання, вказаного в актах прийняття Товару на зберігання, або ж по закінченню терміну дії цього Договору, а додаткову угоду щодо продовження терміну його дії не укладено, Товар переходить у власність Зберігача. В цьому випадку Зберігач зобов'язаний сплатити Поклажодавцю вартість неповернутого Товару, за ціною, яка вираховується за правилами розділу 4 цього Договору на момент закінчення терміну його дії. Зазначену ціну Поклажодавець відображає в рахунку на оплату неповернутого товару. Такий рахунок надсилається Зберігачу протягом трьох робочих днів з дати закінчення терміну дії цього Договору.

Згідно п. 3.3.1. Договору, в разі викупу Товару Зберігачем або ж при переході до Зберігача права власності на Товарна умовах п. 3.1.9. цього Договору, передача Товару у власність Зберігача оформлюється видатковою накладною Поклажодавця. Накладна підписується повноважними представниками сторін Договору та скріплюється печатками. Повноваження представника Зберігача, який підписує накладну, мають бути підтверджені довіреністю на отримання матеріальних цінностей.

При документальному оформленні переходу права власності на Товар, якщо після оформлення та відправки Зберігачу примірників накладних поштою, Зберігач не повертає ці накладні Поклажодавцю протягом 10 (десяти) календарних днів, то Товар вважається прийнятим Зберігачем,, а сам прийом Товару у власність та перехід права власності вважається належним чином оформленим (п. 3.3.2 Договору).

Відповідно до п. 4.2. Договору, ціна, за якою Зберігач має право викупити Товар, а також ціна, по якій Зберігач має відшкодувати вартість Товару в разі його втрати або пошкодження (надалі - «ціна викупу»), не є сталою, та вираховується за формулою, наведеною в п. 4.3. цього Договору. Величина цієї ціни напряму залежить від дати, коли здійснюється викуп або відшкодовується вартість. Формула розрахунку ціни викупу передбачає збільшення заставної (базисної) ціни на 0,082% за кожен календарний день, що минув від дати укладання цього Договору.

За умовами п.п. 7.3., 7.4. Договору, термін дії Договору - з дати укладення до 30.07.2014р. з правом дострокового знаття та/або викупу товару із зберігання. Строк дії Договору може бути пролонговано на інший період, що має бути вказано у Додаткових угодах до даного Договору. Закінчення терміну дії цього Договору не звільняє Сторони від виконання обов'язків, взятих на себе за даним Договором та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору.

19.04.2013р. між ПрАТ «УкрРОсХим» - Кредитор та фізичною особою ОСОБА_2 - Поручитель укладено Договір поруки, за умовами п. 1.1. якого Поручитель зобов'язався відповідати перед Кредитором за виконання всіх зобов'язань Товариством з обмеженою відповідальністю «Січ-Агро 2005», що виникли з Договору №ДХ-469 від 19.04.2013р., який був укладений між Кредитором та Боржником.

Відповідно до розділу 2 Договору поруки, порукою забезпечувалось зобов'язання викупити Товар (мінеральні добрива) після закінчення терміну його зберігання.

На виконання умов Основного Договору Відповідач здійснив викуп частини Товару, що був у нього на зберіганні. Здійснення викупу підтверджується відповідними первинними документами: банківськими виписками про оплату Товару, довіреностями Відповідача на отримання матеріальних цінностей та видатковими накладними, копії яких залучено до матеріалів справи.

При цьому, викуп Товару Відповідачем здійснювався наступним чином:

За викуплену із зберігання селітру аміачну Відповідачем сплачено 29.07.2013 р. 60 000,00 грн., 01.08.2013 р. - 65 000 грн. На суму отриманих оплат, керуючись довіреністю Відповідача № 104 від 02.08.2013 р. сформовано видаткову накладну № 2476 на 31,863 тон селітри аміачної.

Також, за викуплену із зберігання селітру аміачну Відповідачем сплачено 05.08.2013 р. 70 000,00 грн. На суму отриманої оплати, керуючись довіреністю Відповідача № 108 від 12.08.2013 р. сформовано видаткову накладну № 2551 на 17,75 тон селітри аміачної.

Крім того, за викуплений із зберігання карбамід Відповідачем сплачено 14.08.2013 р. 30 000,00 грн. На суму отриманої оплати, керуючись довіреністю Відповідача № 115 від 14.08.2013 р. сформовано видаткову накладну № 2566/1 на 6,07 тон карбаміда.

10.04.2014 р. Сторонами було складено Акт звіряння кількості товару, що знаходиться на зберіганні до Договору зберігання з правом подальшого викупу товару № ДХ-469 від 19.04.2013 р.

Відповідно до Акту після викупу частини Товару на зберіганні у Відповідача залишилась така кількість Товару:

- Селітра амміачна - залишок на зберіганні в кількості 60,387 тони по ціні на дату укладення Договору 3620 грн/тону;

- Азофоска NРК 27:6:6 - залишок на зберіганні в кількості 182 тони по ціні на дату укладення Договору 3 520 грн/тону;

- Карбамід - залишок на зберіганні в кількості 38,93 тони по ціні на дату укладення Договору 4 520 грн/тону;

- Суперагро NPК 15:15:15 - залишок на зберіганні в кількості 13,9 тон по ціні на дату укладення Договору 4 400 грн/тону;

- Суперагро NРК 4:20:20 - залишок на зберіганні в кількості 34 тони по ціні на дату укладення Договору 4 500 грн/тонну;

- Селітра амміачна - залишок на зберіганні в кількості 30,0 тон по ціні на 13.03.2014 р. 3500 грн/тону.

Станом на 20.02.2015р. Товар, який передавався на зберігання, Відповідачем не викуплено.

22.12.2014р. Позивач надіслав на адресу Відповідача Досудове повідомлення (вих. 1545 від 19.12.2014 р.) разом з двома примірниками видаткової накладної № 4678 від 18.12.2014 р. на невикуплену частину Товару та рахунком на оплату Товару №3952 від 18.12.2014 р.

Проте, до теперішнього часу вимоги Позивача Відповідачем не задоволено.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, ст. 525 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

За таких обставин, вимога ПрАТ «УкрРосХим» про стягнення з ТОВ «Січ-Агро 2005» на свою користь 1 842 095,00 грн. основного боргу підлягає задоволенню.

Крім суми основного боргу за Договором Позивач просить стягнути з відповідача 552 628,50 грн. штрафу.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 5.8. Основного Договору Сторони узгодили, що у випадку, якщо Зберігач на дату закінчення цього Договору не викупить весь обсяг Товару, який він зберігає, Зберігач зобов'язаний сплатити Поклажодавцю разовий штраф в розмірі 30% від вартості партії Товару, яка залишилась не викупленою. Сплата штрафу, передбаченого цим пунктом, не звільняє Зберігача від обов'язку провести оплату за Товар на умовах Договору.

За таких обставин вимога Позивача про стягнення 552 628,50 грн. штрафу підлягає задоволенню.

За приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відтак, Сторонами надано всі належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог та заперечень.

У відповідності до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на Відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України господарський суд Запорізької області, -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «УкрРосХим» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Січ-Агро 2005», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Січ-Агро 2005» (юридична адреса - 69089 м. Запоріжжя, вул. Піщана, б. 3; поштова адреса - 69096 м. Запоріжжя, вул. Ярославська, б. 148, ) на користь Приватного акціонерного товариства «УкрРосХим» (40020 м. Суми, вул. Ковпака, б. 4, ) 1 842 095 (один мільйон вісімсот сорок дві тисячі дев'яносто п'ять) грн. 00 коп. основного боргу, 552 628 (п'ятсот п'ятдесят дві тисячі шістсот двадцять вісім) грн. 50 коп. штрафу, 52 035 (п'ятдесят дві тисячі тридцять п'ять) грн. 25 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Л.М. Сушко

Рішення оформлено та підписано відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України 27.04.2015р.