КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2015 р. Справа№ 910/27980/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Коротун О.М.

Гаврилюка О.М.

від позивача: Комаровський Д.В. - представник за дов. №39н від 08.12.2014 року;

від відповідача: Дем'янов І.Ю. - представник за дов. №1029/13 від 08.05.2013 року,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Золоті Ворота"

на рішення Господарського суду м. Києва від 18.02.2015 року

у справі № 910/27980/14 (суддя: Пукшин Л.Г.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Золоті Ворота" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ "Банк Золоті Ворота"

до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

про повернення надлишкових грошових коштів в сумі 78510,00 дол. США

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Банк Золоті Ворота" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ "Банк Золоті Ворота" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (далі - відповідач) про повернення надлишкових грошових коштів в сумі 78510,00 дол. США.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 21.02.2001 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про підтримку членства банку в асоціації MasterCard International № 11/07-24/84, на виконання умов якого позивачем було розміщено у ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" суму гарантійного грошового покриття у розмірі 78510,00 дол. США. З моменту введення тимчасової адміністрації розпочато процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та фактично позивач не здійснює господарську діяльність, отже сума гарантійного грошового покриття у розмірі 78510,00 дол. США є надлишком грошових коштів. У зв'язку з чим, 24.09.2014 року позивач звернувся до відповідача з вимогою повернення зазначених грошових коштів, яка відповідачем задоволена не була.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.02.2015 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Банк Золоті Ворота" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2015 року у справі №910/27980/14 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва неповно з'ясував обставини справи, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального права, зокрема в порушення ст.ст. 22, 77 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 18.02.2015 року відбулось без участі представника позивача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2015 року у справі №910/27980/14 скарга прийнята до розгляду та порушено апеляційне провадження.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2015 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Банк Золоті Ворота" - без задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 01.10.2004 року між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та Публічним акціонерним товариством "Банк Золоті Ворота" було укладено договір "Про підтримку членства банку в платіжній системі MasterCard International" №11/07-24/84, який Договором "Про підтримку членства банку в асоціації MasterCard International" №11/07-24/84 укладеним між сторонами 21.02.2011 року було викладено в новій редакції.

Згідно п. 2.1. договору відповідач прийняв на себе зобов'язання з надання банку (позивачу) послуг, спрямованих на підтримку діяльності банку у якості афіліативного члена Міжнародної платіжної системи MasterCard International (далі - МПС), в порядку та на умовах, встановлених цим договором.

Відповідно до п.3.1.5. договору відповідач взяв на себе зобов'язання забезпечувати розрахунки за трансакціями позивача на основі інформаційних повідомлень (визначених як "файли" в п. 1.17. договору), що надаються РБА від ПрАТ "Український процесинговий центр" (далі - УПЦ) в електронному вигляді.

В розділі 1 договору містяться наступні визначення термінів:

Трансакція - операція, внаслідок якої сума операції повинна бути списана з Банку або зарахована на його користь МПС та/або банком членом (п. 1.6. Договору);

Гарантійне грошове покриття - сума грошових коштів у національній валюті та у доларах США, що розміщується банком на рахунку Гарантійного грошового покриття № 1602315 в РБА для забезпечення фінансової безпеки операцій з використанням карток, емітованих банком, відповідно до вимог МПС. Гарантійне грошове покриття встановлюється в будь-якому разі не менше 78510,00 дол. США (суми еквівалентної 60000,00 Євро за курсом НБУ на дату перерахунку суми Гарантійного грошового покриття на відповідний рахунок в РБА).

З метою забезпечення виконання зобов'язань позивачем за Договором №11/07-24/84, між сторонами було укладено договір застави майнових прав, який є Додатком № 4 до Договору (далі - договір застави), предметом якого є майнові права, що належать позивачу за Договором відносно Гарантійного грошового покриття, розміщеного на рахунку Гарантійного грошового покриття, відкритому у РБА відповідно до Договору про підтримку членства.

Відповідно до п.1.1 договору застави цей договір забезпечує грошові вимоги заставодержателя (відповідача), що виникають з укладеного між сторонами договору про підтримку членства банку в платіжній системі MasterCard International" №11/07-24/84.

Згідно з п. 2.2 договору застави заставодержатель набуває право стягнення заборгованості за рахунок предмета застави у випадку порушення заставодавцем своїх грошових зобов'язань відповідно до умов цього договору та/або договору про підтримку членства.

Відповідно до п.2.3 договору застави при припиненні (реорганізації, ліквідації) заставодавця, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави незалежно від настання строку виконання зобов'язань, забезпечених заставою

Відповідно до п.3.1.1 договору застави заставодавець зобов'язаний, зокрема, не здійснювати дій, направлених на закриття рахунку Гарантійного грошового покриття.

З метою належного виконання умов договору відповідач відкрив позивачу мультивалютний рахунок № 16003315, за яким проводяться розрахунки з Міжнародною платіжною системою та іншими Банками за здійсненими трансакціями Банку та в інших випадках, передбачених у Договорі (далі - Рахунок) (відповідно до п. 1.14. договору).

Згідно п. 4.1.1. договору №11/07-24/84 для проведення розрахунків за трансакціями позивача відповідач набув право здійснювати договірне списання коштів з Рахунку позивача та/або рахунку Гарантійного грошового покриття.

Відповідно до п. 3.1.6. договору, зобов'язання відповідача повертати Банку (позивачу) надлишок грошових коштів, розміщених в РБА на рахунку Гарантійного грошового покриття, яке розраховується відповідно до п.1.15 цього договору, протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання відповідної вимоги Банку.

Тобто, як правильно встановлено судом першої інстанції, надлишком, який повинен повертатися відповідачем позивачу згідно п. 3.1.6 договору є сума, що перевищує встановлену п.1.15 договору суму встановленого гарантійного грошового покриття, розмішену на рахунку.

В той же час, позивач звернувся з позовними вимогами про зобов'язання відповідача повернути надлишок грошових коштів розміщених у ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на рахунку Гарантійного грошового покриття у доларах США у сумі 78 510,00 доларів США, що складає відповідно до п. 1.15 договору мінімальну суму гарантійного грошового покриття.

Таким чином, як правильно встановлено судом першої інстанції сума грошових коштів, заявлена позивачем до стягнення з відповідача не є надлишком, який би підлягав поверненню відповідно до умов п.3.1.6. договору, а є мінімально необхідною сумою, що має бути розмішена на рахунку Гарантійного грошового покриття в Банку, відповідно до вказаної суми не можуть бути застосовані правила повернення визначені п.3.1.6 договору.

Згідно, п. 3.2.8 договору, обов'язок позивача підтримувати на рахунку Гарантійного грошового покриття суму, визначену в п.1.15 цього договору.

Відповідно до п. 5.11 договору відповідач повертає банку кошти Гарантійного грошового покриття на Рахунок Банку, або рахунок Банку, вказаний у реквізитах Банку, зазначених у цьому договорі, або за реквізитами, що будуть вказані у розпорядженні Банку на переказ грошових коштів, що має надаватися Електронними каналами зв'язку після закінчення 180 календарних днів з дати припинення надання послуг за цим договором і за умови виконання Банком усіх зобов'язань за цим договором. Припиненням надання послуг за цим договором може вважатися зупинення проведення розрахунків за цим договором при переході банку до іншого банку-спонсора, зміні банком статусу до принципового члена МПС, припинення участі банку в МПС або розірвання цього договору однією із сторін в порядку, встановленому цим договором.

Згідно п.11.2 договору кожна із сторін має право розірвати цей договір, надіславши повідомлення іншій стороні за 360 календарних днів до зазначеної в повідомленні дати розірвання договору. Повідомлення про розірвання договору має бути надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручено особисто з відміткою на копії листа про його одержання. Розірвання договору відбувається через 360 календарних днів з моменту відправлення стороною повідомлення іншій стороні про розірвання цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту виконання сторонами пов'язаних з договором зобов'язань і повним проведенням всіх взаєморозрахунків і платежів за договором.

Згідно з п. 11.2.2.1 договору якщо розірвання договору ініціюється Банком у зв'язку з припиненням членства Банку в МПС, Банк зобов'язаний разом з повідомленням про розірвання договору надати РБА підтверджуючі документи щодо ініціювання в МПС процедури видалення БІНів Банку та припинення членства Банку в МПС у якості афіліата. Протягом 180 днів з дати відправлення повідомлення про розірвання договору, Банк зобов'язаний надати РБА документи, що підтверджують припинення членства Банку в МПС та видалення БІНів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 24.09.2014 року листом вих № 4859 звернувся до відповідача з вимогою в порядку п. 3.1.6 договору повернути надлишок грошових коштів розміщених у ПAT "Райффайзен Банк Аваль" на рахунку Гарантійного грошового покриття, вказаний лист був отриманий відповідачем 29.09.2014 року.

Так, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 04.12.2014 року N 781 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк Золоті Ворота" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 05.12.2014 року N 142 "Про початок процедури ліквідації AT "Банк Золоті Ворота" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Золоті Ворота" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію AT "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Єрмака Валерія Олександровича строком на 1 рік з 05.12.2014 року по 04.12.2015 року включно.

Згідно п. 3 ч.2 ст.46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон про систему гарантування вкладів) з дня призначення уповноваженої особи Фонду строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав.

Відповідно до ч.5 ст.45 Закону про систему гарантування вкладів протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону про систему гарантування вкладів Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону (у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України").

06.01.2015 року відповідач звернувся до Уповноваженої особи Фонду у встановленому законом порідку з заявою з грошовими вимогами до боржника (ПАТ "Банк Золоті Ворота") про: визнання грошових вимог Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Базис" на суму 302,19 грн.; 0,50 доларів США; 14 820,57 Євро, що виникли за договором та включення їх до реєстру акцептованих вимог кредиторів, які забезпечені заставою та підлягають задоволенню позачергово, відповідно до ч.3 ст.52 Закону про систему гарантування вкладів;погодження проведення АТ "Райффайзен Банк Аваль" списання грошових коштів в розмірі 302,19 грн.; 0,50 доларів США; 14 820,57 Євро, з рахунку Гарантійного грошового покриття відповідача № 1602315 в рахунок задоволення акцептованих грошових вимог АТ "Райффайзен Банк Аваль" в процедурі ліквідації ПАТ "Банк Золоті Ворота".

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах зазвичай ставляться. Аналогічні положення містяться в ст. 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З аналізу умов укладеного сторонами договору "Про підтримку членства банку в платіжній системі MasterCard International" №11/07-24/84 не вбачається обов'язок відповідача повертати на вимогу позивача мінімальної суми Гарантійного грошового покриття в сумі 78510,00 дол. США. Такий обов'язок відповідно до п. 5.11 договору виникає лише у випадку припинення надання послуг за цим Договором і за умови виконання позивачем усіх зобов'язань за цим договором (після закінчення 180 календарних днів з дати припинення), а також у випадку розірвання договору в порядку, встановленому цим договором.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд відзначає, що матеріали справи не містять та скаржником не надано ні суду першої інстанції ні суду апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 33,34 Господарського процесуального кодексу України належних та допустимих доказів направлення на адресу відповідача відповідних повідомлень про розірвання договору в порядку передбаченому п.11.2 та п. 11.2.2.1 договору.

Тобто, позивачем не доведено наявність правових підстав для повернення йому надлишку грошових коштів розмішених в AT "Райффайзен Банк Аваль" на рахунку Гарантійного грошового покриття у доларах США у сумі 78 510,00 доларів США.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Щодо порушення судом першої інстанції при прийнятті спірного рішення ст.ст. 22, 77 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд відзначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду позовної заяви, що підтверджується розпискою про оголошення перерви (а.с. 115).

Відповідно до п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" (далі -ГПК) господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Проте, позивачем відповідно до вимог ст.ст. 32, 34 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду першої інстанції належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості бути присутнім в судовому засіданні або забезпечити участь у судовому засіданні іншого представника.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд відзначає, що на момент прийняття спірного рішення граничний строк розгляд справи сплив.

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи та надано їм належну правову оцінку.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що прийняте господарським судом рішення відповідає ст. ст. 43, 85 Господарського процесуального кодексу України, вимогам щодо законності та обґрунтованості, підстав для скасування чи зміни рішення, в тому числі, з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається.

За таких обставин, рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2015 року у справі №910/27980/14 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Банк Золоті Ворота" - задоволенню не підлягають.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 -105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Золоті Ворота" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2015 року у справі №910/27980/14 - залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/27980/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Коротун

О.М. Гаврилюк