ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2015 р. Справа №31/117-2010

Львівський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді: Плотніцького Б.Д.

Суддів: Михалюк О.В.

Гнатюк Г.М.

при секретарі: Гарматі О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Львів Мет Союз", м.Городок

на ухвалу господарського суду Львівської області від 11.03.2015 року, якою відмовлено в задоволенні заяви №4800 від 27 лютого 2015р. Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про відстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області (головуючий суддя Бортник О.Ю., судді: Пазичев В.М., Коссак С.М.)

у справі №31/117-2010

за позовом Львівського міжрайонного транспортного прокурора в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України та Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця", м.Львів

до відповідача Приватного підприємства "Львів Мет Союз", м.Городок

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки", м.Львів

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м.Львів

про усунення перешкод у користуванні майном

за участю представників сторін:

прокурор: не з'явився

від ДВС: не з'явився

від позивача 1: не з'явився

від позивача 2: Шевчишин І.З. по довіреності №НЮ-15 від 02.01.2015р.

від відповідача (скаржника): Медвідь Л.М. по довіреності від 05.07.2014р.

від третьої особи 1: не з'явився

від третьої особи 2: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Львівської області від 11.03.2015р. було відмовлено у задоволенні заяви №4800 від 27.02.2015р. Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, м.Львів про відстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області у справі №31/117-2010.

Приватне підприємство "Львів Мет Союз", м.Городок, не погоджуючись з вказаною ухвалою господарського суду Львівської області, звернулось з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить її скасувати і задовольнити заяву Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, м.Львів про відстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області у справі №31/117-2010.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції надано невірну оцінку обставинам справи, оскільки підставою відмови у задоволенні заяви господарський суд вказав те, що неправомірні дії відповідача щодо незаконного розміщення майна на платформі позивача не свідчать про законність оренди та суборенди цього майна і зробив висновок, що неправомірна поведінка боржника не може розцінюватись судом як наявність виняткових обставин, встановлених ст.121 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). На думку скаржника, судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не спростовано доводів заявника, викладених у заяві про відстрочку, зокрема, проігноровано посилання на порушення прав суборендаря ТОВ «Промснаб-Львів», тому такий висновок суду суперечить вимогам ст.121 ГПК України.

Також апелянт вважає, що господарський суд не врахував, що підставою набуття відповідачем права власності на нерухоме майно по вул.Караїмській,11 б у м.Львові є договір купівлі-продажу від 21.12.2009р., який не визнавався недійсним, його державна реєстрація не скасована, і відсутні рішення суду, які б встановлювали незаконність набуття відповідачем права власності на вказане майно, тому наявність чинного договору суборенди №30/05 від 30.05.2014р., на думку скаржника, є достатньою підставою для задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду до закінчення дії договору суборенди, а саме, до 01.06.2017р.

Представник позивача 2, Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця", м.Львів, надав відзив на апеляційну скаргу №2410-53 від 03.04.2015р., в якому проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржувану ухвалу законною, обґрунтованою та прийнятою з повним дослідженням матеріалів справи. Зокрема, позивач 2, посилається на п.7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень , ухвал, постанов господарських судів України» і вказує, що підставою для відстрочки виконання рішення суду заявник зазначив наявність договору суборенди, укладеного між відповідачем, ТОВ «Шольц-Утилізатор АГ» та ТОВ «Промснаб-Львів». Однак, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04.11.2014р. по даній справі було встановлено, що при здійсненні прав власника майна відповідач порушує права позивачів щодо володіння, користування та розпорядження вантажно-розвантажувальною платформою ст.Підзамче, тому такі дії відповідача не є правомірними. Також позивач 2 зазначає те, що відповідач не надав доказів вжиття заходів для розірвання договору суборенди в порядку ст.188 Господарського кодексу України (далі - ГК України), і не надав договір оренди майна. Крім того, як вказує позивач 2, належне відповідачеві майно розташоване не безпосередньо на земельній ділянці, а на вантажно-розвантажувальній платформі позивача, що свідчить про те, що таке майно не підпадає під ознаки нерухомого майна, визначені законом, хоча зареєстроване за відповідачем як нерухоме. Тому, позивач 2 вважає, що суд першої інстанції вірно зазначив, що неправомірна поведінка боржника (відповідача) не може розцінюватись як наявність виняткових обставин у розумінні ст.121 ГПК України.

А також позивач 2 звертає увагу суду, що державним виконавцем подано до суду заяву про відстрочку виконання рішення суду в порушення вимог ст.121 ГПК України, оскільки відкрито виконавче провадження державним виконавцем Рибчак А.М., а заяву подано державним виконавцем Титлою І.М.

У судовому засіданні 21.04.2015р. апелянт підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати ухвалу господарського суду та задовольнити заяву про відстрочку виконання рішення суду.

У судовому засіданні 06.04.2015р. представник Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції проти задоволення апеляційної скарги не заперечувала. Підтримала доводи, викладені в заяві про відстрочку виконання рішення суду, просила її задовольнити.

Прокурор та представник третьої особи 2 відзивів на апеляційну скаргу не надали, однак проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечували. Вважають, що ухвала прийнята на законних підставах, з повним з'ясуванням всіх обставин справи.

У судових засіданнях 06.04.2015р. та 21.04.2015р. представник позивача 2 проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у відзиві №2410-53 від 03.04.2015р.

Позивач 1 та третя особа 1 у судові засідання 06.04.2015р. та 21.04.2015р. не з'явились. Відповідно до ст.98 ГПК України про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштових відправлень з відповідними ухвалами суду, які наявні в матеріалах справи. Про наявність поважних причин неявки у судове засідання апеляційної інстанції уповноважених представників суд не повідомили, своїми правами, передбаченими ст.ст.22, 27 ГПК України, не скористались.

Відповідно ст.99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.102 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України складено протокол судового засідання.

Дослідивши докази матеріалів справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Шевченківський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, м.Львів, звернувся до господарського суду Львівської області з заявою про відстрочку виконання рішення у справі №31/117-2010 до 01 червня 2017р., про усунення перешкод у здійсненні права володіння, користування та розпорядження стягувачами майном, зазначеним у наказі господарського суду Львівської області від 13.11.2014р., який долучено до заяви.

Заява мотивована тим, зокрема, що між боржником та ТОВ "Шольц Утилізатор АГ" укладено договір оренди нерухомого майна, а відтак 30.05.2014р. між ТОВ "Шольц Утилізатор АГ" і ТОВ "Промснаб-Львів" укладено договір суборенди нерухомого майна. За рішенням суду боржника зобов'язано звільнити від цього майна вантажно-розвантажувальну платформу стягувачів. З огляду на наявність договорів оренди та суборенди майна, від якого слід звільнити платформу, виконання судового рішення, на думку державного виконання, є утрудненим та неможливим. Вимог про відстрочення виконання рішення суду в частині стягнення належних до сплати боржником за рішенням суду сум державного мита, витрат на оплату вартості судової експертизи, судового збору у заяві №4800 про відстрочку виконання рішення не заявлено.

Як встановлено колегією суддів господарського суду, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04.11.2014р. по справі №31/117-2010, яка набрала законної сили, позовні вимоги задоволено та вирішено: Приватному підприємству "Львів Мет Союз" усунути перешкоди у здійсненні Міністерством інфраструктури України та Державним територіально-галузевим об'єднанням "Львівська залізниця" права володіння, користування та розпорядження вантажно - розвантажувальною платформою (технічною рампою) станції Підзамче на вул.Караїмській у м.Львові, шляхом звільнення її від майна, що зареєстроване за Приватним підприємством "Львів Мет Союз" у м.Львові по вул.Караїмській,11 б, а саме: складу-ангару, площею 360,0кв.м.; навісу, площею 119,5кв.м.; побутового приміщення, площею 33,6кв.м.; нежитлового приміщення, площею 62,4кв.м.; складу №1, площею 28,6кв.м.; складу №2, площею 159,1кв.м.; туалету-душевої, площею 5,9кв.м., огорожі металевої, огорожі бетонної, воріт, мощення асфальтового. Стягнути з Приватного підприємства "Львів Мет Союз в дохід Державного бюджету 85,00грн. державного мита, 2 556,00грн. витрат на оплату вартості судової експертизи, 609,00грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Вказаною постановою встановлено, що Приватне підприємство "Львів Мет Союз", м.Львів неправомірно використовує вантажно-розвантажувальну платформу позивачів, на якій розміщене майно, від якого боржника зобов'язано її звільнити. Це майно знаходиться на вантажно-розвантажувальній платформі (технічній рампі) ст.Підзамче, що належить позивачам, безпідставно та неправомірно. Судом апеляційної інстанції також встановлено, що дії вищезгаданого приватного підприємства при здійсненні прав власника цього майна теж є неправомірними, а висновок суду першої інстанції про правомірність здійснення відповідачем (Приватним підприємством "Львів Мет Союз") прав власника майна є помилковим.

У постанові Вищого господарського суду України від 25.12.2014р., якою залишено без змін постанову Львівського апеляційного господарського суду від 04.11.2014р., зазначено, що документи, які б свідчили про обґрунтованість підстав для знаходження (розташування) вищезгаданого майна відповідача на вантажно-розвантажувальній платформі державної власності, що належить позивачам, відсутні.

Відповідно до п.6 ст.83 ГПК України господарський суд має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Згідно зі ст.121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Відстрочку виконання рішення, ухвали, постанови господарський суд з власної ініціативи чи за заявою осіб, зазначених у коментованій статті, повинен надавати лише в тих випадках, коли є достатньо доказів того, що у сторін з поважних причин немає можливості виконати рішення у встановлений строк чи встановленим способом.

Зазначена частина статті визначає процесуальну можливість вирішення питань, пов'язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочку виконання судового рішення в судовому порядку з об'єктивними, непереборними, тобто виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо, та враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Таким чином, в основу судового акту про надання, зокрема, розстрочки виконання рішення суду, має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання. З цією метою, під час вирішення питання про розстрочку виконання рішення, за переконанням колегії суддів, суди повинні враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що господарський суд Львівської області надав належну оцінку всім наявним у справі доказам, повною мірою дослідив всі обставини справи і дійшов вірного висновку щодо відмови у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду, оскільки відповідач (боржник) безпідставно та неправомірно розмістив майно на вантажно-розвантажувальній платформі позивачів (стягувачів), чим порушив права власника. Вказана оренда та суборенда, чи правовідносини між господарюючими суб'єктами, які виникають щодо цієї оренди (суборенди), за наявної неправомірної поведінки орендодавця при здійсненні прав власника предмета оренди, не є обставинами, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим аж до закінчення дії згаданих договорів. Тому, неправомірна поведінка боржника не може розцінюватись судом як наявність виняткових обставин, встановлених ст.121 ГПК України, які дозволяють суду скористатись наданим йому цією статтею ГПК України правом на відстрочку виконання рішення суду у справі, оскільки вказане порушуватиме права стягувачів, захищені рішенням суду, що набрало законної сили.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до п.4 ст.129 Конституції України, ст.ст.33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а за загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Доводи та твердження апелянта, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються наведеними вище нормами законодавства, і всупереч норм ГПК України апелянтом не подано доказів, які б їх спростовували, а твердження, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують правомірність висновків, викладених в оспорюваній ухвалі суду першої інстанції.

Таким чином, судова колегія апеляційної інстанції дійшла до висновку, що апеляційна скарга Приватного підприємства "Львів Мет Союз", м.Городок підлягає залишенню без задоволення, а ухвала господарського суду Львівської області від 11.03.2015р. по справі №31/117-2010 залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.99, 101, 102, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Львів Мет Союз", м.Городок - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Львівської області від 11.03.2015р. по справі №31/117-2010 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Львівський апеляційний господарський суд протягом 20 днів.

Повний текст постанови складено 21.04.2015р.

Головуючий суддя Б.Д. Плотніцький

Судді О.В. Михалюк

Г.М. Гнатюк