ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року Справа № 5011-50/11240-2012
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Панової І.Ю.,
суддів:Білошкап О.В., Погребняка В.Я.,
розглянувши касаційні скарги1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт Маркет Люкс" 2.Компанії "Дельта Макс Груп" 3.Компанії "АС Ірест Ехітус" 4.Компанії "АС Віндоор" 5. Компанії "Ріверсайд ОЮ" 6. Арбітражного керуючого Моісеєва О.Ю.
на ухвалугосподарського суду м. Києва від 17.12.2014 року
та постановуКиївського апеляційного господарського суду від 12.02.2015 року
у справі№ 5011-50/11240-2012 господарського суду м. Києва
за заявоюПриватного акціонерного товариства "Дніпровська пристань"
пробанкрутство

за участю представників сторін та учасників провадження:

арбітражний керуючий Моісеєв Ю.О. посвідчення № 61 від 01.02.2013 року;

від Приватного акціонерного товариства "Дніпровська пристань" - Косохадзе Н.М., дов. б/н від 15.11.2014 року;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелене місто" - Білошицький В.Д., дов. б/н від 14.08.2014 року;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста Девелопмент" - Білошицький В.Д., дов. б/н від 14.08.2014 року;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Янтарне місто" - Білошицький В.Д., дов. б/н від 10.10.2014 року;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Пасаж" - Білошицький В.Д. дов. б/н від 12.08.2014 року;

від Компанії "Ріверсайд ОЮ" - Михайлова В.В., Дяковський О.С., дов. № 1277 від 17.10.2014 року;

від Компанії "ДельтаМакс Груп ОЮ" - Михайлова В.В., Дяковський О.С., дов. № 1281 від 17.10.2014 року;

від Компанії "Актсіасельтс КХ Енергія-Консалт" - Михайлова В.В., Дяковський О.С., дов. № 1279 від 17.10.2014 року;

від Компанії "АС Віндоор" - Михайлова В.В., Дяковський О.С., дов. № 1280 від 17.10.2014 року;

від Компанії "АС Ірест Ехітус" - Михайлова В.В., Дяковський О.С., дов. № 1278 від 17.10.2014 року;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт Маркет Люкс"- Юрченко В.Я., дов. № 67/2014 від 30.12.2014 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 17.12.2014 року у справі № 5011-50/11240-2012 (суддя - Чеберяк П.П.) в задоволенні заяви розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Моісеєва Юрія Олександровича про покладення виконання обов'язків керівника Приватного акціонерного товариства "Дніпровська пристань" (далі - ПрАТ "Дніпровська пристань") на розпорядника майна боржника відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2015 року у справі № 5011-50/11240-2012 (головуючий суддя - Разіна Т.І., суддя - Копитова О.С., суддя - Сотніков С.В.) ухвалу господарського суду м. Києва від 17.12.2014 року у справі № 5011-50/11240-2012 залишено без змін, а апеляційні скарги Компанії "Ріверсайд ОЮ", Компанії "ДельтаМакс Груп ОЮ", Компанії "АС Ірест Ехікус", Компанії "АС Віндоор", Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт Маркет Люкс" залишено без задоволення.

Не погоджуючись із ухвалою господарського суду м. Києва від 17.12.2014 року та постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2015 року у справі № 5011-50/11240-2012, Товариство з обмеженою відповідальністю "Комфорт Маркет Люкс" (далі - ТОВ "Комфорт Маркет Люкс"), Компанія "Ріверсайд ОЮ", Компанія "АС Віндоор", Компанія "ДельтаМакс Груп ОЮ", Компанії "АС Ірест Ехікус" та арбітражний керуючий Моісеєв Ю.О. звернулися до Вищого господарського суду України з касаційними скаргами, в яких просять скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 17.12.2014 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2015 року у справі № 5011-50/11240-2012 господарського суду м. Києва від 17.12.2014 у справі № 5011-50/11240-2012. Прийняти нове рішення, яким заяву розпорядника майна про покладення обов'язків керівника на розпорядника майна задовольнити та покласти обов'язки керівника боржника на розпорядника майна ПрАТ "Дніпровська пристань" арбітражного керуючого Моісеєва Ю.О.

В обґрунтування доводів касаційних скарг скаржники посилаються на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема ст. ст. 12, 13 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції до набрання чинності з 19.01.2013 року змін, внесених Законом України від 22.12.2011 року № 4212-VI) (далі - Закон про банкрутство), ст. ст. 17, 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

Колегія суддів Вищого господарського суду України, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційних скарг, дослідивши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням вимог Закону про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду м. Києва від 20.08.2012 року порушено провадження у справі № 5011-50/11240-2012 про банкрутство ПрАТ "Дніпровська пристань" в порядку п. 5 ст. 7 Закону про банкрутство, призначено підготовче засідання суду на 13.09.2012 року, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Микитьона В.В.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 10.09.2012 року у справі № 5011-50/11240-2012 задоволено заяву генерального директора ПрАТ "Дніпровська пристань" ОСОБА_17 про забезпечення майнових інтересів всіх кредиторів у справі про банкрутство та накладено арешт на майно боржника.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 27.09.2012 року у справі № 5011-50/11240-2012 відсторонено генерального директора ПрАТ "Дніпровська пристань" ОСОБА_17 та виконуючого обов'язки генерального директора ОСОБА_18 від посади та покладено виконання обов'язків керівника ПрАТ "Дніпровська пристань" на розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Микитьона В.В.

При цьому, як вбачається зі змісту ухвали господарського суду м. Києва від 27.09.2012 року у справі № 5011-50/11240-2012, в обґрунтування рішення про відсторонення генерального директора ПрАТ "Дніпровська пристань" ОСОБА_17 та виконуючого обов'язки генерального директора ОСОБА_18 від посади, покладено те, що ні суд, ні розпорядник майна не можуть дійти достовірного висновку про те, хто являється керівником боржника. За наявності корпоративного конфлікту між попереднім та нинішнім керівництвом боржника, керівники боржника не спроможні створити належні умови для виконання розпорядником майна покладених на нього Законом про банкрутство обов'язків, що фактично перешкоджає регламентованій Законом діяльності розпорядника майна.

Ухвалою підготовчого засідання від 12.11.2012 року у справі № 5011-50/11240-2012 визнано неплатоспроможним ПрАТ "Дніпровська пристань"; зобов'язано ПрАТ "Дніпровська пристань" подати до офіційних друкованих органів у десятиденний строк з дати отримання даної ухвали оголошення про порушення справи про банкрутство № 5011-50/11240-2012 з метою виявлення всіх кредиторів і можливих санаторів боржника.

15.01.2014 року до господарського суду м. Києва від розпорядника майна - в.о. керівника ПрАТ "Дніпровська пристань" Микитьона В.В. надійшли клопотання про зупинення провадження у справі, затвердження оплати послуг та відшкодування витрат розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Микитьона В.В., а також дострокове припинення повноважень розпорядника майна у справі.

15.01.2014 року до господарського суду м. Києва надійшла заява арбітражного керуючого Лецкана В.Л. про участь у справі.

Ухвалами господарського суду м. Києва від 15.01.2014 року у справі № 5011-50/11240-2012 відмовлено Приватному акціонерному товариству "Укрпангруп" (далі - ПрАТ "Укрпангруп") у задоволенні клопотання про усунення арбітражного керуючого Микитьона В.В. від виконання покладених на нього обов'язків. Задоволено клопотання розпорядника майна - виконуючого обов'язки керівника ПрАТ "Дніпровська пристань" арбітражного керуючого Микитьона В.В. Припинено повноваження розпорядника майна - виконуючого обов'язки керівника ПрАТ "Дніпровська пристань" арбітражного керуючого Микитьона В.В. Призначено розпорядником майна - виконуючим обов'язки керівника ПрАТ "Дніпровська пристань" арбітражного керуючого Лецкана В.Л.

Постановою Київського апеляційного суду від 12.03.2014 року у справі № 5011-50/11240-2012 апеляційну скаргу ТОВ "Комфорт Маркет Люкс" залишено без задоволення, ухвалу господарського суду м. Києва від 15.01.2014 року залишено без змін.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду м. Києва від 15.01.2014 року та постановою Київського апеляційного суду від 12.03.2014 року у справі № 5011-50/11240-2012 ТОВ "Комфорт Маркет Люкс" звернулось з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просило скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 15.01.2014 року в частині призначення розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Лецкана В.Л. та скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.03.2014 року.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.08.2014 року касаційну скаргу ТОВ "Комфорт Маркет Люкс" задоволено, ухвалу господарського суду м. Києва від 15.01.2014 року у справі № 5011-50/11240-2012 в частині призначення розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Лецкана В.Л. та постанову Київського апеляційного суду від 12.03.2014 року скасовано, справу № 5011-50/11240-2012 в цій частині направлено на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 22.10.2014 року у справі № 5011-50/11240-2012 продовжено строк процедури розпорядження майном ПрАТ "Дніпровська пристань" на шість місяців, до 22.04.2015 року та призначено розпорядником майна ПрАТ "Дніпровська пристань" арбітражного керуючого Моісеєва Ю.О.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.10.2014 року до господарського суду м. Києва надійшла заява розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Моісеєва Ю.О. про покладення обов'язків керівника ПрАТ "Дніпровська пристань" на розпорядника майна боржника.

В своїй заяві розпорядник майна Моісеєв Ю.О. просив суд на підставі ст. 12 Закону про банкрутство покласти виконання обов'язків керівника боржника на розпорядника майна боржника, оскільки ухвалою господарського суду м. Києва від 22.10.2014 року у справі № 5011-50/11240-2012 про його призначення в даній справі розпорядником майна на нього виконання обов'язків керівника ПрАТ "Дніпровська пристань" не покладено.

При цьому, в поданій заяві розпорядник майна посилався на ухвалу господарського суду м. Києва від 27.09.2012 року у справі № 5011-50/11240-2012, якою судом першої інстанції відсторонено генерального директора боржника ОСОБА_20 та виконуючого обов'язки генерального директора боржника ОСОБА_21 від посади та покладено виконання обов'язків керівника ПрАТ "Дніпровська пристань" на розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Микитьона В.В. та на постанову Вищого господарського суду України від 26.08.2014 року, якою було скасовано ухвалу господарського суду м. Києва від 15.01.2014 року в частині призначення арбітражного керуючого Лецкана В.Л. розпорядником майна боржника та постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.03.2014 року, а справу № 5011-50/11240-2012 у вказаній частині направлено на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Розпорядник майна Моісеєв Ю.О. вказував в заяві, що матеріали справи містяться докази, які підтверджують, що дії генерального директора ПрАТ "Дніпровська пристань" ОСОБА_17 та виконуючого обов'язки генерального директора ПрАТ "Дніпровська пристань" ОСОБА_21 перешкоджали діяльності розпорядника майна, а також порушували права та інтереси боржника та кредиторів, тому ухвалою господарського суду м. Києва від 27.09.2012 року, вказаних осіб було відсторонено від займаних посад.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 17.12.2014 року у справі № 5011-50/11240-2012 в задоволенні заяви розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Моісеєва Ю.О. про покладення виконання обов'язків керівника ПрАТ "Дніпровська пристань" на розпорядника майна боржника відмовлено.

При винесенні вказаної ухвали, господарський суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відсутні докази на підтвердження факту здійснення перешкод керівником боржника ОСОБА_22 діям розпорядника майна боржника Моісеєва Ю.О., докази невжиття ним заходів щодо збереження майна боржника, та докази оскарження рішення загальних зборів щодо обрання керівника боржника і скасування запису державного реєстратора про внесення його до реєстру. Посилаючись на імперативність норми ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", суд дійшов висновку про неможливість розгляду питання щодо покладення обов'язків керівника боржника на розпорядника майна у даному судовому засіданні.

При цьому, суд першої інстанції вказав, зокрема, що посилань про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів ПрАТ "Дніпровська пристань" шляхом відсторонення генерального директора боржника ОСОБА_20 та виконуючого обов'язки генерального директора боржника ОСОБА_21 від посади в ухвалі господарського суду м. Києва від 27.09.2012 року не міститься. Заходи забезпечення вимог кредиторів у справі № 5011-50/11240-2012 були вжиті ухвалою господарського суду м. Києва від 10.09.2012 року, якою було накладено арешт на майно боржника, натомість ухвала господарського суду м. Києва від 27.09.2012 року була винесена судом на підставі положень ст. 13 Закону про банкрутство та нею не вживались заходи забезпечення вимог кредиторів у справі на підставі ст. 12 Закону про банкрутство.

Колегія суддів Вищого господарського суду України не погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині, виходячи з такого.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 Закону про банкрутство у процедурі розпорядження майном за клопотанням сторін, учасників провадження у справі про банкрутство, або розпорядника майна, що містить відомості про перешкоджання керівником боржника діям розпорядника майна, а також про вчинення керівником боржника дій, що порушують права та законні інтереси боржника і кредиторів, господарський суд має право відсторонити керівника боржника від посади та покласти виконання його обов'язків на розпорядника майна. Про усунення керівника боржника від посади господарський суд виносить ухвалу, яка може бути оскаржена керівником боржника у встановленому порядку.

Відсторонення керівника боржника на підставі ст. 12 Закону про банкрутство є одним із заходів забезпечення вимог його кредиторів.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду м. Києва від 27.09.2012 року було відсторонено генерального директора боржника ОСОБА_20 та виконуючого обов'язки генерального директора боржника ОСОБА_21 від посади та покладено виконання обов'язків керівника ПрАТ "Дніпровська пристань" на розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Микитьона В.В.

Господарський суд при винесенні даної ухвали дійшов висновку, про наявність фактів протидії діям розпорядника майна: ненадання інформації по фінансовому, господарському, інвестиційному стану боржника, документів, які визнають чи спростовують вимоги кредиторів, що не дає змоги розпоряднику майна реалізувати свої права та обов'язки, передбачені ч. ч. 8, 9 cт. 13 Закону про банкрутство.

Окрім того, судом було встановлено, що фактичні обставини справи свідчили, що на той час ні чинний керівник боржника - генеральний директор ПрАТ "Дніпровська пристань" ОСОБА_17, ні керівник боржника, який значився в ЄДРПОУ - ОСОБА_21 не спроможні створити належні умови для виконання розпорядником майна покладених на нього Законом обов'язків, що фактично перешкоджало регламентованій Законом про банкрутство діяльності розпорядника майна.

На підставі вищенаведених обставин справи господарським судом м. Києва було винесено ухвалу від 27.09.2012 року у справі № 5011-50/11240-2012 (залишеною без змін судами апеляційної та касаційної інстанції).

Тобто, саме з метою забезпечення вимог кредиторів у справі у відповідності до ст. 12 Закону про банкрутство (якою господарський суд першої інстанції і керувався), виконання обов'язків керівника боржника даною ухвалою суду було покладено на розпорядника майна боржника, тому висновок суду першої інстанції, що вказане питання судом не вирішувалося є помилковим.

Водночас, на думку колегії суддів Вищого господарського суду України, це не вплинуло на правильність в цілому висновків як суду першої інстанції, так і суду апеляційної інстанції щодо неможливості покладення обов'язків керівника боржника на розпорядника майна при розгляді заяви розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Моісеєва Ю.О. про покладення обов'язків керівника ПрАТ "Дніпровська пристань" на розпорядника майна боржника.

Зокрема, як вірно вказав суд апеляційної інстанції, зі змісту ухвали господарського суду м. Києва від 27.09.2012 року у справі № 5011-50/11240-2012 вбачається, що повноваження керівника боржника не були припиненні, а лише конкретні особи були відсторонені від посад.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ч. 2 ст. 12 Закону про банкрутство має індивідуальний характер і може застосовуватись до тієї особи, яка перешкоджає діям розпорядника майна та вчиняє інші дії, що порушують права та законні інтереси боржника і кредиторів, а заходи забезпечення вимог кредиторів є тимчасовими.

Крім того, боржник (органи управління) не позбавлений права призначити чи обрати нового керівника.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами і учасниками провадження у даній справі, станом на день прийняття оскаржуваної ухвали, загальними зборами акціонерів у відповідності до статуту керівником ПрАТ "Дніпровська пристань" призначено ОСОБА_22.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 05.12.2014 року, яка наявна в матеріалах справи, вбачається, що державним реєстратором внесено запис про те, що ухвалою господарського суду м. Києва від 27.09.2012 року у справі № 5011-50/11240-2012 відсторонено від посади виконуючого обов'язки генерального директора боржника ОСОБА_21, а ОСОБА_16 був тимчасово виконуючим обов'язки керівника (генерального директора) до призначення нового керівника загальними зборами акціонерів у відповідності до статуту.

Відповідно до вказаної виписки, станом на 05.12.2014 року керівником ПрАТ "Дніпровська пристань" є ОСОБА_22, яка була призначена згідно наявного в матеріалах справи витягу з протоколу Загальних зборів акціонерів ПрАТ "Дніпровська пристань" від 13.11.2014 року.

Згідно зі ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були до нього внесені, то такі відомості вважаються достовірними.

Доказів визнання в установленому законом порядку загальних зборів акціонерів боржника від 13.11.2014 року недійсними чи скасування запису державного реєстратора про внесення його до реєстру скаржниками суду не надано.

Правові норми спеціального Закону про банкрутство не передбачають можливості відсторонення від посади керівника боржника в момент призначення розпорядника майна боржника.

Зокрема, відповідно до ч. 15 ст. 13 Закону про банкрутство призначення розпорядника майна не є підставою для припинення повноважень керівника чи органу управління боржника.

У разі наявності будь-яких обставин, що свідчать про неправомірність дій керівника боржника, наслідком яких є порушення прав та законних інтересів боржника і кредиторів, господарський суд за відповідною заявою має перевірити дотримання керівником боржника норм чинного законодавства, в тому числі законодавства про банкрутство.

Виходячи з положень Закону про банкрутство, в процедурі розпорядження майном боржник перебуває в спеціальному правовому режимі, який передбачає здійснення повноважень як керівником боржника (з деякими обмеженнями в повноваженнях), так і розпорядником майна, який за правилом ч. 14 ст. 13 Закону про банкрутство не має права втручатися в оперативно-господарську діяльність боржника (за деякими виключеннями), і не підміняє керівника боржника чи органи управління боржника.

В силу ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт здійснення перешкод керівником боржника ОСОБА_22 діям розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Моісеєва Ю.О., чи доказів невжиття ним заходів щодо збереження майна ПрАТ "Дніпровська пристань".

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що суди попередніх інстанцій, зважаючи на тимчасовий характер та індивідуальну дію вжитих заходів забезпечення вимог кредиторів, дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Моісеєва Ю.О. про покладення виконання обов'язків керівника ПрАТ "Дніпровська пристань" на розпорядника майна боржника.

Доводи касаційних скарг вказаних висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

Згідно зі ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення, залишити в силі одне із раніше прийнятих рішень або постанов.

На підставі викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що відповідно до вимог ст. 43 ГПК України ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції ґрунтуються на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт Маркет Люкс", Компанії "Дельта Макс Груп", Компанії "АС Ірест Ехітус", Компанії "АС Віндоор" та Компанії "Ріверсайд ОЮ" та Арбітражного керуючого Моісеєва О.Ю. залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду м. Києва від 17.12 .2014 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2015 року у справі № 5011-50/11240-2012 залишити без змін.

Головуючий: Панова І.Ю.
Судді: Білошкап О.В.
Погребняк В.Я.