ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року Справа № 921/699/14-г/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого суддіДемидової А.М.,
суддівВоліка І.М., Шевчук С.Р. (доповідач)
розглянувши касаційну скаргуПриватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС"
на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.01.2015
у справі№ 921/699/14-г/16 господарського суду Тернопільської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "МВ Стеллар"
до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" в особі Тернопільської філії ПрАТ "Страхова група "ТАС"
простягнення 249 925,33 грн
в судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача: Костишин В.М., дов. б/н від 01.07.2014

- відповідача: Ніколаєв В.В., дов. № ГО-14/173 від 30.09.2014

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 11.09.2014 у справі № 921/699/14-г/16 (суддя Хома С.О.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю "МВ Стеллар" до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" в особі Тернопільської філії ПрАТ "Страхова група "ТАС" задоволено частково, стягнуто з ПрАТ "Страхова група "ТАС" в особі Тернопільської філії ПрАТ "Страхова група "ТАС" на користь ТОВ "МВ Стеллар" 60 737,60 грн заборгованості з виплати страхового відшкодування, в частині позовних вимог щодо стягнення 64 256,26 грн заборгованості з виплати страхового відшкодування в позові відмовлено, в частині позовних вимог щодо стягнення 124 931,47 грн заборгованості з виплати страхового відшкодування провадження у справі припинено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.01.2015 (у складі головуючого судді Скрипчук О.С., суддів Дубник О.П., Матущака О.І.) скасовано рішення господарського суду Тернопільської області від 11.09.2014 у справі № 921/699/14-г/16 в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення 64 256,26 грн, прийнято в цій частині нове рішення, яким позов задоволений, в решті рішення залишено без змін, стягнуто з ПрАТ "Страхова група "ТАС" в особі Тернопільської філії ПрАТ "Страхова група "ТАС" на користь ТОВ "МВ Стеллар", 124 993,86 грн заборгованості з виплати страхового відшкодування.

Не погоджуючись з прийнятими у даній справі судовими рішеннями, ПрАТ "Страхова група "ТАС" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, зокрема п. 4 ст. 146.5 Податкового кодексу України, пп. 3, п. 9 наказу Міністерства фінансів України № 246 від 20.10.1999, просить змінити постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.01.2015 у справі № 921/699/14-г/16 і зменшити розмір суми страхового відшкодування, яка підлягає стягненню, до 40 695,93 грн.

Також скаржник просить зупинити виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 11.09.2014 та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 21.01.2015 у справі № 921/699/14-г/16.

З урахуванням обставин справи, колегія суддів касаційної інстанції відмовляє в задоволенні зазначеного клопотання у зв'язку з його необґрунтованістю.

Від ТОВ "МВ Стеллар" надійшов відзив на касаційну скаргу, вважає доводи касаційної скарги необґрунтованими, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Перевіривши доводи касаційної скарги, юридичну оцінку встановлених фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 01.12.2011 між ПрАТ "Страхова група "ТАС" (як страховиком) та ТОВ "МВ Стеллар" (як страхувальником) був укладений договір добровільного страхування відповідальності автомобільного перевізника № А0232262, за умовами п. 1 якого предметом останнього є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди життю та/або здоров'ю фізичної особи або її майну, а також шкоди, заподіяної майну юридичної особи, під час здійснення автоперевезень відповідно до положень міжнародної Конвенції КДПВ 1956 р. (з доповненнями і змінами), включаючи Протокол до Конвенції 1978 р. та транспортного законодавства тієї держави, на території якої сталася подія, що призвела до страхового випадку.

Згідно з п. 3.1 договору страхова сума (ліміт страхових виплат) за цим договором становить 300000 дол. США.

В п. 3.2 договору сторони погодили, що субліміт страхових виплат по будь-якому одному страховому випадку (по всіх претензіях, які виникли внаслідок однієї події) сумарно по всіх застрахованих ризиках становить 150000 дол. США.

В п. 3.3 договору зазначено страхові ризики, субліміти страхових виплат, безумовні франшизи по кожному застрахованому ризику та будь-якому страховому випадку, зокрема: відповідальність за втрату або пошкодження вантажу - так субліміти страхових виплат - 150000, безумовна франшиза: USD 2500 по вантажах підвищеного ризику; 500 по інших вантажах, 5% від субліміту страхових виплат внаслідок крадіжки, грабежу, розбою, пожежі; відповідальність за помилки і упущення - так, субліміти страхових виплат - 100000, безумовна франшиза - 500; відповідальність перед третіми особами - так, субліміти страхових виплат - 50000, безумовна франшиза - 500.

Згідно з п. 12.1 договору страховим випадком за договором є настання відповідальності страхувальника внаслідок страхових ризиків, що визнані рішенням суду або страхувальником у добровільному порядку за умови, якщо страховик письмово надав свою попередню згоду на визнання вимог (претензій) третіх осіб.

Відповідно до пп. 12.2.1 п. 12.2 договору страховим ризиком у разі відповідного значення у п. 3.3 договору може бути відповідальність за втрату або пошкодження вантажу - відповідальність "страхувальника" за повну або часткову втрату або загибель, викрадення, пошкодження вантажу застрахована в період з моменту прийняття вантажу до перевезення і до видачі його одержувачу тільки у відношенні відповідальності, що виникає у зв'язку з умовами: а) транспортного законодавства або Конвенції, що застосовується до "страхувальника" в обов'язковому порядку; б) якщо законодавство, яке застосовується до перевезення, містить положення, згідно з яким відповідальність "страхувальника" може збільшитись у випадку оголошення вартості вантажу або за згодою "страхувальника" з власником вантажу, то таке збільшення може бути застраховане шляхом укладання додаткового договору до цього договору та за умови сплати додаткової страхової премії. При цьому збільшення відповідальності повинне бути оформлене відповідно до вимог транспортного законодавства.

Згідно з п. 19.1 договору страхування здійснюється страховиком за принципом відшкодування, що означає, що страховик здійснить виплату страхового відшкодування згідно з умовами цього договору лише після того, як страхувальник поніс збиток, тобто оплатив пред'явлену до нього претензію, якщо інше не буде узгоджено сторонами в письмовій формі.

Листом від 27.03.2012 № 916 позивач повідомив відповідача про страховий випадок - автомобіля VOLVO FM 13.400 реєстраційний номер ВО139АІ з напівпричепом-цистерною BEHALU реєстраційний номер НОМЕР_1 із вантажем пластикового грануляту, який був застрахований відповідачем згідно договору (належним чином засвідчена копія даного листа знаходиться в матеріалах справи).

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 05.11.2013 у справі № 921/777/13-г/7, яке набрало законної сили, задоволено позов ПАТ "АІГ Україна страхова компанія" до ТОВ "МВ Стеллар", ПАТ "Страхова група "ТАС" про стягнення в порядку регресу 364925,33 грн відшкодованих збитків за договором страхування №-08 від 01.01.2012, стягнуто з ТОВ "МВ "Стеллар" на користь ПАТ "АІГ Україна страхова компанія" 364 925,33 грн суми страхових збитків.

Згідно з рішенням господарського суду Тернопільської області від 05.11.2013 року по справі № 921/777/13-г/7 встановлено, що між ТОВ "МВ Стеллар" (перевізник) та ДП "Тетра Пак Україна" (замовник) було укладено договір про надання транспортних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполучені № ПЗ-053 від 11.01.2012. ТОВ "МВ Стеллар" на виконання умов даного договору здійснював вантажним автомобілем VOLVO, д.н.з. НОМЕР_3 з напівпричепом-цистерною BENALU д.н.з НОМЕР_1, водій ОСОБА_7, перевезення вантажу - нелінійний гранульований поліетилен марки "EXXONMOBIL LD 25O", щільність 0,916 г/см3 при температурі 15 градусів, вміст поліетилену більше 99%, вагою 22780 кг насипом, вартість вантажу складає 386699,23 грн, митна вартість - 412 911,99 грн, ПДВ від митної вартості - 82582,40 грн (за даними вантажно-митної декларації №100210000/2012/655167 від 12.04.2012); під час розвантаження 27.03.2012 на території ДП "Тетра Пак Україна" (м.Київ, вул. Межигірська, 82) вантажу, загорілася цистерна, що підтверджується актом про пожежу від 27.03.2012, складеним старшим інспектором Подільського РВ ГУ Держтехногенбезпеки, та актом до договору перевезення від 28.03.2012, складеним за участю представників сторін договору перевезення; за даними актами, розвантаження товару припинилося, в цистерні залишилося 21156кг вантажу, який опломбовано для визначення суми збитків; в результаті пожежі пошкоджено вантаж в кількості 21156 кг, який ДП "Тетра Пак Україна" продав ПП "Немо МБ" згідно договору купівлі - продажу №18062012 від 18.06.2012 на суму 70017грн (в т.ч. 11669,65 грн ПДВ). Загальна сума збитків понесена ДП "Тетра Пак Україна" в результаті пожару, в пропорційному відношенні до пошкодженого товару, складає 353 256,58 грн.

Підставами для відшкодування стали повідомлення ДП "Тетра Пак Україна" №52 від 29.03.2012 страховика про настання вищевказаного страхового випадку; страховий акт (аварійний сертифікат) по страховому випадку №0831-910 від 10.05.2012 з додатком №0831-910 від 31.05.2012, який затверджений членами комісії ОСОБА_8 та ОСОБА_9, згідно якого даний випадок було визнано страховим випадком та прийнято рішення здійснити виплату страхового відшкодування.

Винною особою в спричинені збитків, відшкодованих ПАТ "АІГ Україна страхова компанія" є ТОВ "Стеллар", власник транспортного засобу, яким надавалися послуги, що останнім не заперечувалося.

На виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 05.11.2013 у справі № 921/777/13-г/7 ТОВ "МВ Стеллар" сплатило на користь ПАТ "АІГ Українська страхова компанія" 364 925,33 грн збитків згідно платіжних доручень: №7091 від 17.01.2014 на суму 25000 грн; № 7282 від 24.01.2014 на суму 20000 грн; № 7414 від 29.01.2014 на суму 20000 грн;- №7744 від 19.02.2014 на суму 15000 грн; №7781 від 21.02.2014 на суму 15000 грн; № 7847 від 28.02.2014 на суму 20000 грн;- № 8332 від 31.03.2014 на суму 80000 грн; №8887 від 25.04.2014 на суму 44931,47 грн; №8937 від 29.04.204 на суму 40068,53 грн; №9431 від 23.05.2014 на суму 84925,33 грн.

Згідно з платіжним дорученням від 08.04.2014 № 5040 ПАТ "Страхова група "ТАС" оплатило ТОВ "МВ "Стеллар" частину страхового відшкодування в сумі 55 105,00 грн за договором.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції, відповідач сплатив на користь позивача 124931,47 грн страхового відшкодування згідно платіжних доручень № 17561 від 31.07.2014 на суму 80000,00 грн та №18614 від 12.08.2014 на суму 44931,47 грн, і провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення 124 931,47 грн заборгованості з виплати страхового відшкодування провадження у справі було припинено на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, вартість товару, що перевозився склала 386689,23 грн: 22780 кг (вага товару, що перевозився) х 21186 кг (вага зіпсованого товару в результаті пожежі ) = 359017,32 грн (вартість зіпсованого товару внаслідок пожежі); 359017,32 грн (всього вартість зіпсованого товару) - 58348,25 грн (вартість проданого зіпсованого товару без ПДВ) = 300669,07 грн (різниця); 300669,07 грн (різниця між всією вартістю зіпсованого товару та вартістю проданого зіпсованого товару без ПДВ) - 59095,00 грн (безумовна франшиза (п.3.3. договору №А0232262 від 01.12.2011) - 55105,00 грн (оплата відповідачем страхового відшкодування до порушення провадження по справі) - 80000,00 грн (сума страхового відшкодування, сплачена відповідачем після порушення провадження по справі) - 44737,60 грн (сума страхового відшкодування, сплачена відповідачем після порушення провадження по справі) = 60737,60 грн.

При цьому суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині 64256,26 грн, послався на те, що зазначена сума включає в себе непрямі збитки (ПДВ, вартість послуг по оформленню ВМД згідно договору № 2044-1 від 01.02.2004 та вартість перевезення вантажу згідно додатку до договору перевезення), що згідно з п. 14.2 договору страховик не відшкодовує.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не погодився з такими висновками суду першої інстанції, оскільки відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з п.3 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440, прямі збитки - поточна вартість витрат на відтворення, заміщення або відшкодування ринкової вартості об'єкта оцінки без урахування неотриманих майбутніх вигод.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 9 Закону України "Про страхування" страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку; страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку; страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі, коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого об'єкта, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування; франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 988 Цивільного кодексу України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

З огляду на викладене, оскільки вартість понесених позивачем збитків підтверджується рішенням господарського суду Тернопільської області від 05.11.2013 у справі № 921/777/13-г/7 і зазначені збитки були оплачені ним ПАТ "АІГ Україна страхова компанія", суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у ПрАТ "Страхова група "ТАС" за договором добровільного страхування відповідальності автомобільного перевізника №А0232262 від 01.12.2011 виник обов'язок відшкодувати позивачу понесені ним збитки з урахуванням податку на додану вартість, вартості послуг по оформленню вантажно-митних декларацій та перевезенню вантажу.

З огляду на викладене та враховуючи, що скаржник в силу ст. 33 ГПК України не довів в установленому законом порядку тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та оскільки в силу вимог ч.2 ст.1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень у справі № 921/699/14-г/16.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.01.2015 у справі № 921/699/14-г/16 залишити без змін.

Головуючий суддя А.М. Демидова

С у д д я І.М. Волік

С у д д я С.Р. Шевчук