РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2015Справа №910/8800/15
За позовом Фізичної особи-підприємця Кривши Олександра Анатолійовича

до товариства з обмеженою відповідальністю "Алле Дизайн"

про стягнення 478 831,00 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники сторін:

Від позивача Кривша О.А. (паспорт)

Від відповідача Бузницький А.О. ( дов. від 17.04.2015)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за надані консультаційні послуги в розмірі 478 831,00 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 10.04.2015 порушено провадження у справі №910/8800/15 та призначено до розгляду на 23.04.2015

Представники сторін в судове засідання 23.04.2015 з'явилися, дали пояснення по суті спору та надали додаткові докази.

Представник позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача фактично позовні вимоги визнав.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши представника позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2014 між фізичною особою-підприємцем Крившою О.А. як виконавцем, (надалі - позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Алле Дизайн", як замовником, (надалі - відповідач) укладено договір № 1/10 (надалі - договір) про надання консультаційних послуг у сфері права.

Відповідно до умов п. 1.1. договору виконавець за дорученням замовника приймає на себе зобов»язання щодо надання консультаційних послуг- підготовка правових висновків з питань отримання спеціальних дозволів(ліцензій), участі в тендерних процедурах, щодо електронного адміністрування з питань ПДВ, тощо.

Виконавець погоджується надавати клієнту послуги відповідно до умов договору, а клієнт погоджується оплачувати послуги в порядку та строки, визначені договором ( пункт 1.2 договору)

Відповідно до п.3.1 договору ЗАМОВНИК здійснює оплату послуг шляхом перерахування на поточний рахунок ВИКОНАВЦЯ коштів на підставі складених сторонами актів прийому-передачі послуг.

Як свідчать матеріали справи, свої зобов'язання за договором позивач виконав в повному обсязі, що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими печатками господарюючих суб»єктів актами приймання-передачі наданих послуг №1 від 31.10.2014 на суму 182 344,00 грн., №2 від 30.11.2014 на суму 243566,00 грн. та №3 від 31.12.2014 на суму 52921 ,00 грн.

Проте, відповідач в порушення умов договору, за надані послуги не розрахувався і станом на день розгляду справи його заборгованість перед позивачем становить 478 831,00 грн.

Відповідно до п.3.1 договору оплата послуг виконавцю здійснюється клієнтом (відповідачем) протягом 5-ти днів після складення акту-приймання-передачі наданих послуг.

Позивачем відповідачу направлялась претензія від 02.02.2015 №1/27 з вимогою оплатити заборгованість, проте відповідач відповіді на претензію надав, борг визнав, але оплату не здійснив..

Таким чином, розмір суми основного боргу відповідача по оплаті послуг за договором 478 831,00 грн.

Відповідач не заперечив факт наявності заборгованості перед позивачем.

Отже, в порушення умов договору та чинного законодавства України відповідач не оплатив надані позивачем послуги і станом на день розгляду справи основна заборгованість відповідача перед позивачем за договором склала 478 831,00 грн.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 ЦК України, виникли цивільні права та обов'язки. Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення ГК України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 626 ЦК України визначено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦКУ) Відповідно до ст.629 ЦКУ договір є обов'язковим до виконання сторонами, а отже умови договору, укладеного між сторонами є юридично обов'язковими.

У відповідності до ст.ст. 202, 203, 205, 206 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

На підставі ст. 3 ЦК України, яка закріплює свободу договору, сторони мають право як врегулювати у договорі свої відносини, які не врегульовані цими актами, так і відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається у випадках і на умовах, встановлених договором.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати всій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

В силу положень ч.1 ст.903 ЦК України замовник зобов'язаний оплатити надані йому послуги в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Отже, факт несплати відповідачем позивачу винагороди за отримані послуги належним чином доведений, а також доведений обов'язок відповідача оплатити позивачу винагороду за отримані послуги, що дає суду підстави задовольнити позов позивача в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 478 831,00 грн.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 33, 34, 49, 82-85, 116-118 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов фізичної особи-підприємця Кривши О.А. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Алле Дизайн" (04108, м. Київ, Подільський район, проспект Свободи, буд. 2, ) на користь Фізичної особи-підприємця Кривши Олександра Анатолійовича (08600, Київська область, м. Васильків, вул. Петровського, буд. 80, код ЄДРПОУ ) основний борг в розмірі 478 831( чотириста сімдесят вісім тисяч вісімсот тридцять одну) грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 1827(одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Видати наказ.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

5. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя Головатюк Л.Д.

Дата підписання повного тексту рішення - 27.04.2015