КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2015 р. Справа№ 910/19332/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Дідиченко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Мельниченко О.В.

за участю представників сторін:

представник позивача не з'явився;

представник відповідача: Лабик Р.Р. ( довіреність № 65 від 17.11.2014 року)

розглянувши апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на рішення господарського суду м. Києва від 24.11.2014 року у справі № 910/19332/14 за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» до приватного акціонерного товариства « Українська охоронно-страхова компанія»

про стягнення 5 130,61 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2014 року позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою, в якій просив стягнути з приватного акціонерного товариства « Українська охоронно-страхова компанія» на його користь 5 165,01 грн.

Рішенням господарського суду м. Києва від 24.11.2014 року позовні вимоги задоволені в повному обсязі, стягнуто з приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія " на користь публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" суму заборгованості в розмірі 4487,49 грн., пеню в розмірі 325 ,80 грн., збитки від інфляції в сумі 278,22 грн., 3% річних в розмірі 39,10 грн., суму понесених господарських витрат в розмірі 1918,44 грн.

Мотивуючи рішення , суд першої інстанції зазначив, що відповідач є відповідальною особою за завданні збитки власнику автомобіля «ВАЗ 21150» державний номер АЕ 0021 АЕ, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності ( поліс № АС 9026839).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення господарського суду м. Києва від 24.11.2014 року скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив на те, що при прийнятті рішення суд першої інстанції не прийняв до уваги, що на час укладання договору страхування № АС /9026839, відповідача, в порушення вимог статті 989 ЦК України не було повідомлено про наявність інших договорів страхування укладених, щодо транспортного засобу. А оскільки на час укладання договору страхування транспортний засіб вже був застрахований, вважають, що договір обов'язкового страхування від 27.12.2013 року є недійсним та не створює правових наслідків.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22 грудня 2014 року апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» прийнято до провадження та призначено до слухання на 26.01.2015 року.

26.01.2015 року , у зв'язку з перебуванням судді Сухового В.Г. на лікарняному справу подано на повторний електронний розподіл та відповідно до довідки передано на розгляд колегії суддів Новіков М.М. (головуючий), Мартюк А.І. , Зубець Л.П.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28 січня 2015 року апеляційну скаргу прийнято до розгляду вищезазначеною колегією суддів та призначено до розгляду на 24.02.2015 року.

23.02.2015 року , у зв'язку з перебуванням Новікова М.М. на лікарняному справу подано на повторний електронний розподіл та відповідно до довідки передано на розгляд колегії суддів Руденко М.А (головуючий), Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24 лютого 2015 року апеляційну скаргу прийнято до розгляду зазначеною колегією суддів та призначено до розгляду на 24.03.2015 року.

В судовому засіданні 24.03.2015 року представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника відповідача відклала слухання справи на 21.04.2015 року.

17 квітня 2015 року від представника позивача надійшло клопотання , в якому останній просить провести розгляд скарги за відсутності їх представника, зазначають, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

21.04.2015 року у судовому засіданні колегія суддів заслухавши думку представника відповідача, ухвалила клопотання задовольнити, слухати справу у відсутності уповноваженого представника позивача, оскільки в матеріалах справи достатньо належних та допустимих доказів для розгляду справи у відсутності представника позивача.

Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно ст. 101 Господарського процесуального кодексу апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідно до постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2014 р. (а.с. 21) та довідки про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 18), 12.03.2014 р. о 09 год. 20 хв., в м. Дніпропетровську по вул. Леніна трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Тойота Корола", державний номер АЕ 8227 НК, що належить Смірновій О.С. під керуванням Смірнова Є.М. та транспортного засобу "ВАЗ 21150" державний номер АЕ 0021 АЕ, під керуванням Ейсмонт П.С.

ДТП сталося в результаті порушення водієм Смірновим Є.М. Правил дорожнього руху України, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2014 р.

Відповідно до Звіту №298/14 від 21.05.2014р. про оцінку вартості майнової шкоди (а.с. 116-126), завданої власнику транспортного засобу "ВАЗ 21150" державний номер АЕ0021АЕ, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складових, що підлягають заміні складає 4487,49 грн.

Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9026839 (а.с.13) цивільно-правова відповідальність Смірнова Є.М. в частині заподіяння шкоди майну будь-якою особою внаслідок експлуатації автомобіля "Тойота Корола" державний номер АЕ 8227 НК була застрахована у ПрАТ "Українська охоронно - страхова компанія".

13.03.2014р. позивач звернувся до ПрАТ "Українська охоронно - страхова компанія" із заявою про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.20), яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, згідно якої повідомив про настання страхового випадку та надав необхідний пакет документів.

Проте, листом №6732 від 25.07.2014р. (а.с. 23) позивачу у виплаті страхового відшкодування відмовлено, оскільки в процесі страхового розслідування було встановлено, що транспортний засіб "Тойота Корола" 18.12.2013р. було перереєстровано та отримано реєстраційний номер АЕ8227НК, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу №САТ 656019. Згідно довідки інформаційної системи ДАІ попередній номер транспортного засобу Toyota Corolla - АХ7579СК. Відповідно до інформації з Централізованої бази даних Моторно (транспортного) страхового бюро України (надалі - ЦБД МТСБУ), транспортний засіб Toyota Corolla, з реєстраційним номером AX7579CK на момент ДТП був застрахований в AT "Просто-страхування" згідно полісу №АС/2915288. Зазначено, що зважаючи на викладене, діючим є поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/1954427, який набрав чинності згідно ЦБД МТСБУ з 27.05.2013 p. (AT "Просто-страхування").

ПАТ "Просто-Страхування" також відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування листом №04-4753 від 28.08.2014р. (а.с. 24), оскільки вважає, що на час ДТП автомобіль «Тойота Корола», реєстраційний номер АЕ 8227 НК був забезпечений у страховій компанії АТ «УОСК» згідно полісу АС/9026839 , який укладений з Смирновим Є.М.

Не погодившись з відмовою у виплаті страхового відшкодування відповідачем, публічне акціонерне товариство «Дніпрогаз» звернулося з позовною заявою про стягнення з приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» суми страхового відшкодування в розмірі 4487,49. грн. Також просив стягнути з відповідача пеню в розмірі 325,80 грн., збитків від інфляції в сумі 278,22 грн. та 3% річних в сумі 39,10 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що страхувальник Смірнов Є.М., при укладанні договору страхування (поліс № 9026839) не порушував вимоги частини1 пункту 3 статті 989 ЦК України, оскільки він не був страхувальником за договором страхування (поліс № 2915288), а отже не міг повідомити про те, що у відношенні об'єкта страхування були укладені інші договори.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до вимог пункту 17.3 статті 17 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страхувальник зобов'язаний повідомляти страховика про всі діючи договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.

Як видно з матеріалів справи за полісом №АС/2915288 від 27.05. 2013 року між ПАТ "ПРОСТО-Страхування" та Рутельонісом Артуром Альовичем , було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на предмет страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на законних підставах експлуатують автомобіль марки "Тойота Корола", державний номер АЕ 8227 НК ( VIN SB1KZ20EX0F075795).

24.12.2013 року відбулась зміна власника забезпеченого транспортного засобу,на підставі якого було укладено новий страховий поліс що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ про реєстрацію ТЗ серії САТ № 656019 ( а.с. 66)

Частинами 1 та 2 статті 20-1 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір зберігає чинність до закінчення строку його дії. У разі відчуження забезпеченого транспортного засобу права та обов'язки страхувальника переходять до особи, яка прийняла такий транспортний засіб у свою власність.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що поліс № АС/2915288 був чинним до 26.05.2014 року, оскільки відчуження автомобіля не є підставою для припинення прав та обов'язків сторін по вищевказаному полісу страхування.

Згідно з частиною 1 статті 989 ЦК України зазначено, що страхувальник зобов'язаний при укладанні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладення , укладені щодо об'єкта, який страхується.

При укладанні договору страхування з відповідачем, винуватець ДТП Смирнов Є.М. , на якого відповідно до вимог ст. 989 ЦК України покладено обов'язок повідомлення про всі діючи договори обов'язкового страхування, укладені щодо об'єкта, який страхується, не повідомив відповідача про договір обов'язкового страхування за полісом №АС/2915288 від 27.05. 2013 року.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 989 ЦК України , якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об'єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним.

Аналізуючи вищевказані правові норми, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскільки страхувальник Смирнов ЄМ. не повідомив страховика , про наявність інших договорів страхування укладених щодо транспортного засобу "Тойота Корола", реєстраційний номер АЕ 8227 НК, договір обов'язкового страхування № АС/902639 від 27.12.2013 року є нікчемний та не створює юридичних наслідків.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного колегія суддів прийшла до висновку, що відмова відповідача в виплаті страхового відшкодування є правомірною, оскільки на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди був діючим поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС /1954427, який набрав чинності згідно ЦБД МТСБУ з 27.05.2013 року (а.с.63)

Окрім того, колегія суддів зазначає, що оскільки не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування , не можуть бути задоволенні похідні позовні вимоги про стягнення пені, збитків від інфляції та трьох відсотків річних.

Отже, місцевий господарський суд при прийнятті оскарженого рішення наведеного не врахував, не повністю з'ясував обставини, що мають значення для справи натомість, виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, виніс помилкове рішення.

Відповідно до ст. 104 ГПК України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення господарського суду міста Києва від 24.11.2014 року скасуванню, в задоволенні позовних вимог слід відмовити .

Керуючись ст. ст. 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства « Українська охоронно-страхова компанія на рішення господарського суду міста Києва від 24.11.2014 року у справі № 910/19332/14 задовольнити.

Рішення господарського суду міста Києва від 24.11.2014 року у справі № 910/19332/14 скасувати. В позові відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" (49029, м. Дніпропетровськ, вул.. Володарського, 5, ідентифікаційний код 20262860) на користь Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 145, ідентифікаційний код 23734213) судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 913,50 грн.

Видачу наказу доручити господарському суду міста Києва

Матеріали справи №910/19332/14 повернути господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Дідиченко

Є.Ю. Пономаренко