РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2015Справа №910/5386/15-г

За позовомПриватного акціонерного товариства "Технологічна аграрна компанія об'єднана"
доПублічного акціонерного товариства "УКРСОЦБАНК"
третя особаПриватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Інна Леонтіївна
провизнання виконавчого напису №31 таким, що не підлягає виконанню
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Протасов С.В. - представник за довіреністю;
від відповідача:Кучерявий Д.В. - представник за довіреністю;
від третьої особи:не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Технологічна аграрна компанія об'єднана" (надалі - ПрАТ "Технологічна аграрна компанія об'єднана") звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "УКРСОЦБАНК" (надалі - ПАТ "УКРСОЦБАНК") про визнання виконавчого напису №31 таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оспорюваний виконавчий напис вчинений за відсутності документів, що підтверджують безспірність вимог відповідача. Крім того, позивач наголошує на тому, що розмір заборгованості, зазначений у виконавчому написі не відповідає дійсній сумі боргу на дату вчинення виконавчого напису.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.03.2015 р. порушено провадження у справі №910/5386/15-г, на підставі ст. 27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Інну Леонтіївну, розгляд справи призначено на 08.04.2015 р.

10.03.2015 р. позивачем через відділ діловодства суду було подано заяву про застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом нотаріуса від 17.01.2015 р. №31, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Інною Леонтіївною.

16.03.2015 р. відповідачем через відділ діловодства суду було подано заяву про відвід судді, яка мотивована упередженістю судді при розгляді справи №910/5386/15-г, зокрема заявник вказував на порушення встановленого ст. 2-1 Господарського процесуального кодексу України порядку прийняття до розгляду позовної заяви разом із доданими до неї документами через автоматизовану систему документообігу суду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.03.2015 р. розгляд заяви відповідача про відвід судді призначено до розгляду на 25.03.2015 р.

25.03.2015 р. третьою особою на виконання вимог ухвали суду від 10.03.2015 р. через відділ діловодства суду було подано копії матеріалів нотаріальної справи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис №31 від 17.01.2015 р.

25.03.2015 р. відповідачем через відділ діловодства суду було подано відзив на позовну заяву згідно змісту якого проти позовних вимог заперечує та просить залишити їх без задоволення, вказуючи на те, що спірний виконавчий напис нотаріуса було вчинено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.03.2015 р. заяву відповідача про відвід судді залишено без задоволення у зв'язку із її необґрунтованістю.

08.04.2015 р. позивачем через відділ діловодства суду було подано клопотання про зупинення провадження по справі №910/5386/15-г до розгляду пов'язаної з нею справи №910/6328/15-г за позовом Приватного акціонерного товариства "Технологічна аграрна компанія об'єднана" до Публічного акціонерного товариства "УКРСОЦБАНК" про визнання недійсним Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №06.10-15/11 від 09.10.2012 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.04.2015 р. у зв'язку із неявкою третьої особи, необхідністю дослідження поданих сторонами доказів та необхідністю витребування додаткових доказів, розгляд справи відкладено на 17.04.2015 р.

10.04.2015 р. відповідачем через відділ діловодства суду були подані заперечення на заяву про вжиття заходів забезпечення позову та на клопотання про зупинення провадження по справі.

Представник позивача в судове засідання 17.04.2015 р. з'явився, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 17.04.2015 р. з'явився, проти позовних вимог заперечує з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа, що належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання 17.04.2015 р. не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до п. 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка третьої особи не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши в судовому засіданні 17.04.2015 р. заяву позивача про застосування заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Приймаючи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про застосування заходів забезпечення позову. До того ж, позивачем не надано суду доказів того, що у даний час проводяться дії по реалізації спірного майна.

При цьому, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладенні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозиції іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

Згідно з ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвокати та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову встановлюються ставка судового збору - 1,5 розміру мінімальної заробітної плати.

Пільги щодо сплати судового збору визначені у ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Так, від сплати судового збору звільняються, зокрема, органи прокуратури - при здійсненні представництва інтересів громадян або держави в суді (п. 11 ст. 5 Закону).

Таким чином, позивач не звільнений від сплати судового збору щодо предмету спору у даній справі, в тому числі і за подання заяви про забезпечення такого позову.

На підставі вищевикладеного, враховуючи положення ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про судовий збір", так як заяву про застосування заходів забезпечення позову судом розглянуто, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1 827,00 грн. за її розгляд відшкодуванню та поверненню не підлягає.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Вищого господарського суду України від 30.10.2012 р. у справі №5011-45/1037-2012.

Також, суд розглянув та відхилив клопотання позивача про зупинення провадження у справі №910/5386/15-г до розгляду пов'язаної з нею справи №910/6328/15-г за позовом Приватного акціонерного товариства "Технологічна аграрна компанія об'єднана" до Публічного акціонерного товариства "УКРСОЦБАНК" про визнання недійсним Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №06.10-15/11 від 09.10.2012 р.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 79 статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі в даному випадку є неможливість її розгляду до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід з'ясовувати: як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору між учасниками судового процесу у даній справі є вимоги позивача про визнання виконавчого напису №31 таким, що не підлягає виконанню.

Обставини даної справи суд може встановити самостійно в межах її розгляду, оскільки суд в даній ситуації жодним чином не обмежений ні своєю юрисдикцією, ні предметом позову щодо збирання та оцінки доказів.

В судовому засіданні 17.04.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складались протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

09.10.2012 р. між ПАТ "УКРСОЦБАНК" (кредитор) та ПрАТ "Технологічна аграрна компанія об'єднана" (позичальник) було укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії №06.10-15/11 (надалі - "Кредитний договір"), відповідно до умов якого кредитор зобов'язується надати позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, надалі за текстом - "кредит" (п. 1.1).

Відповідно до п. 1.1.1 Кредитного договору надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо - "транш", а у сукупності - "транші", в межах максимального ліміту заборгованості 20 000 000,00 доларів США, з наступним графіком змін максимального ліміту заборгованості:

№ періоду Дата встановлення ліміту Загальний ліміт заборгованості (дол. США) Ліміт заборгованості (Структура фінансування 1)Ліміт заборгованості (Структура фінансування 2)
101.10.201218 750 000,004 987 500,0013 762 500,00
201.11.201219 861 458,334 848 958,3314 896 093,75
301.12.201219 722 916,664 710 416,6614 893 125,00
401.01.201319 464 999,994 571 874,9914 893 125,00
501.02.201319 326 458,324 433 333,3214 893 125,00
601.03.201314 330 416,654 294 791,6510 035 625,00
701.04.20139 191 874,984 156 249,985 035 625,00
801.05.20134 017 708,314 017 708,310
901.06.20133 847 500,003 879 166,640
1001.07.20133 740 624,973 740 624,970
1101.08.20133 602 083,303 602 083,300
1201.09.20133 463 541,633 463 541,630
1301.10.20133 324 999,963 324 999,960
1401.11.20133 186 458,293 186 458,290
1501.12.20133 047 916,623 047 916,620
1601.01.20142 909 374,952 909 374,950
1701.02.20142 770 833,282 770 833,280
1801.03.20142 632 291,612 632 291,610
1901.04.20142 493 749,942 493 749,940
2001.05.20142 355 208,272 355 208,270
2101.06.20142 216 666,602 216 666,600
2201.07.20142 078 124,932 078 124,930
2301.08.20141 939 583,261 939 583,260
2401.09.20141 801 041,591 801 041,590
2501.10.20141 662 499,921 662 499,920
2601.11.20141 523 958,251 523 958,250
2701.12.20141 385 416,581 385 416,580
2801.01.20151 246 874,911 246 874,910
2901.02.20151 108 333,241 108 333,240
3001.03.2015969 791,57969 791,570
3101.04.2015831 249,90831 249,900
3201.05.2015692 708,23692 708,230
3301.06.2015554 166,56554 166,560
3401.07.2015415 624,89415 624,890
3501.08.2015277 083,22277 083,220
3601.09.2015138 541,55138 541,550
01.10.2015 0,000

та кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 08 жовтня 2015 року на умовах визначених цим договором.

Кожна наступна видача траншу кредиту здійснюється в межах вільного залишку максимального ліміту заборгованості, що розраховується як різниця між розміром максимального ліміту заборгованості, визначеного згідно з п. 1.1.1 цього договору та сумою фактичної заборгованості за раніше наданими траншами кредиту (п. 1.1.2 Кредитного договору).

Пунктами 1.1.3, 1.1.3.1 Кредитного договору визначено, позичальник зобов'язується сплачувати кредитору проценти у порядку, визначеному цим договором. Процентна ставка за цим договором встановлюється в розмірі LIBOR (12М) + 10% річних, якщо інше не встановлено умовами цього договору. Тип ставки - змінювана.

Згідно із п. 2.1 Кредитного договору видача траншів кредиту, проводиться шляхом перерахування кредитором відповідної суми кредитних коштів в межах максимального ліміту заборгованості, що діє на дату видачі, з відповідних внутрішньобанківських позичкових рахунків на поточний рахунок позичальника №6551 в доларах США, в ПАТ "УКРСОЦБАНК", код банку 300023, на підставі письмового звернення позичальника оформленого згідно з додатком №2 до цього договору, який є невід'ємною частиною цього договору.

Моментом (днем) надання траншу кредиту вважається день перерахування кредитором коштів з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника №6551 в доларах США, в ПАТ "УКРСОЦБАНК", код банку 300023, в сумі відповідного траншу кредиту (п. 2.2 Кредитного договору).

Пунктом 2.3 Кредитного договору визначено, що погашення траншів кредиту здійснюється шляхом переказу позичальником грошових коштів в сумі кредиту (траншу кредиту) або його частини на транзитний внутрішньобанківський рахунок №3739 в ПАТ "УКРСОЦБАНК", код банку 300023. Дострокове, тобто, до спливу/настання строків/термінів, зазначених у п. 1.1.1, 2.4 цього договору, погашення заборгованості за кредитом здійснюється шляхом переказу позичальником грошових коштів на зазначений в цьому пункті договору транзитний внутрішньобанківський рахунок та подальшим перерахуванням кредитором відповідної суми грошових коштів на відповідний внутрішньобанківський позичковий рахунок.

Відповідно до п. 2.3.1 Кредитного договору перерахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом здійснюється в строки, визначені цим договором, а у разі дострокового погашення кредиту (траншів кредиту) - на підставі письмового звернення позичальника оформленого згідно з додатком №3 до цього договору, в порядку та на умовах, визначених в п. 3.1.2 та 3.4.1 цього договору кредиту.

Згідно із п. 2.3.2 Кредитного договору моментом (днем) повернення траншу кредиту, або його частини, вважається:

- у разі погашення заборгованості у строки, визначені цим договором, - день переказу позичальником на транзитний внутрішньобанківський рахунок, зазначений в п. 2.3 цього договору (п. 2.3.2.1 Кредитного договору);

- у разі дострокового погашення заборгованості в порядку та на умовах, визначених в п. 3.1.2 та 3.4.1 цього договору кредиту - день зарахування кредитором на відповідні внутрішньобанківські позичкові рахунки відповідної суми грошових коштів (п. 2.3.2.2 Кредитного договору).

Термін користування позичальником кожним траншем кредиту не повинен перевищувати кінцевого терміну, зазначеного в пп. 1.1.1 цього договору (п. 2.4 Кредитного договору).

Пунктом 4.5 Кредитного договору визначено, що у разі невиконання позичальником зобов'язань, визначених пп. 3.3.2-3.3.22 цього договору, порушення позичальником або третьою особою з якою укладений договір забезпечення виконання зобов'язань за кредитом, умов договорів, визначених п. 1.3 цього договору, протягом більше 30 (тридцять) днів, кредитор направляє позичальнику письмову вимогу про дострокове погашення кредиту, нарахованих процентів за фактичний час використання кредиту, комісій та нарахованих штрафних санкцій.

Позичальник зобов'язаний протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання письмової вимоги кредитора, визначеної в п. 4.5 цього договору, погасити кредит, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, комісії та нараховані штрафні санкції. Після повного погашення заборгованості позичальника за цим договором дія цього договору припиняється (п. 4.5.1 Кредитного договору).

В подальшому між сторонами було укладено ряд Додаткових договорів до вищеназваного Договору, якими вносились зміни та доповнення до Кредитного договору.

Так, зокрема, Додатковим договором №1 від 18.12.2012 р. сторони домовились доповнити п. 1.1.2 Кредитного договору реченням наступного змісту: "Транші кредиту надаються до 31.12.2012 р.".

29.04.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено Додатковий договір №3 згідно з п. 1.1 якого сторони домовились виключити з тексту договору визначення та всі посилання на "Структуру 1" та "Структуру 2".

Відповідно до п. 1.2 Додаткового договору сторони домовились викласти підпункти 1.1.1 - 1.1.2 пункту 1.1 статті 1 договору в наступній редакції:

"1.1.1. Надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо - "транш", а у сукупності - "транші", в межах максимального ліміту заборгованості 4 156 249,98 доларів США, (надалі за текстом - "максимальний ліміт заборгованості") з наступним графіком змін максимального ліміту заборгованості:

№ періодуДата встановлення лімітуЛіміт заборгованості
101.04.20134 156 249,98
201.05.20134 017 708,31
301.06.20133 879 166,64
401.07.20133 740 624,97
501.08.20133 602 083,30
601.09.20133 463 541,63
701.10.20133 324 999,96
801.11.20133 186 458,29
901.12.20133 047 916,62
1001.01.20142 909 374,95
1101.02.20142 770 833,28
1201.03.20142 632 291,61
1301.04.20142 493 749,94
1401.05.20142 355 208,27
1501.06.20142 216 666,60
1601.07.20142 078 124,93
1701.08.20141 939 583,26
1801.09.20141 801 041,59
1901.10.20141 662 499,92
2001.11.20141 523 958,25
2101.12.20141 385 416,58
2201.01.20151 246 874,91
2301.02.20151 108 333,24
2401.03.2015969 791,57
2501.04.2015831 249,90
2601.05.2015692 708,23
2701.06.2015554 166,56
2801.07.2015415 624,89
2901.08.2015277 083,22
3001.09.2015138 541,55
3101.10.20150,00

та кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 08 жовтня 2015 року на умовах визначених цим договором.

Кожна наступна видача траншу кредиту здійснюється в межах вільного залишку максимального ліміту заборгованості, що розраховується як різниця між розміром максимального ліміту заборгованості, визначеного згідно п. 1.1.1 цього договору та сумою фактичної заборгованості за раніше наданими траншами кредиту. Транші кредиту надаються до 01.07.2013 р.".

11.07.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено Додатковий договір №5 відповідно до п. 1.1 якого сторони домовились викласти підпункт 1.1.1 - 1.1.2 пункту 1.1 статті 1 договору в наступній редакції:

"1.1.1. Надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо - "транш", а у сукупності - "транші", в межах максимального ліміту заборгованості 18 740 624,97 доларів США, (надалі за текстом - "максимальний ліміт заборгованості") з наступним графіком зменшення максимального ліміту заборгованості:

№ періоду Дата встановлення лімітуЗагальний ліміт заборгованості (дол. США)Ліміт заборгованості (Структура фінансування 1)Ліміт заборгованості (Структура фінансування 2)
101.07.201318 740 624,973 740 624,9715 000 000,00
201.08.201318 602 083,303 602 083,3015 000 000,00
301.09.201318 463 541,633 463 541,6315 000 000,00
401.10.201318 324 999,963 324 999,9615 000 000,00
501.11.201318 186 458,293 186 458,2915 000 000,00
601.12.201318 047 916,623 047 916,6215 000 000,00
701.01.201417 909 374,952 909 374,9515 000 000,00
801.02.201414 020 833,282 770 833,2811 250 000,00
901.03.201410 132 291,612 632 291,617 500 000,00
1001.04.20146 243 749,942 493 749,943 750 000,00
1101.05.20142 355 208,272 355 208,270
1201.06.20142 216 666,602 216 666,600
1301.07.20142 078 124,932 078 124,930
1401.08.20141 939 583,261 939 583,260
1501.09.20141 801 041,591 801 041,590
1601.10.20141 662 499,921 662 499,920
1701.11.20141 523 958,251 523 958,250
1801.12.20141 385 416,581 385 416,580
1901.01.20151 246 874,911 246 874,910
2001.02.20151 108 333,241 108 333,240
2101.03.2015969 791,57969 791,570
2201.04.2015831 249,90831 249,900
2301.05.2015692 708,23692 708,230
2401.06.2015554 166,56554 166,560
2501.07.2015415 624,89415 624,890
2601.08.2015277 083,22277 083,220
2701.09.2015138 541,55138 541,550
2808.10.2015 0,000

та кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 08 жовтня 2015 року на умовах визначених цим договором. Позичальник зобов'язаний повертати заборгованість за кредитом таким чином, щоб вона в будь-який момент не перевищувала вказаний в цьому пункті та п. 1.1.2 договору ліміт заборгованості.

1.1.2. обмеження лімітів

1.1.2.1. Кожна наступна видача траншу кредиту здійснюється в межах вільного залишку максимального ліміту заборгованості, з урахуванням вільного ліміту заборгованості за кожною структурою, що розраховується як різниця між розміром ліміту заборгованості (структура фінансування 1) вказаного в графіку зазначеного в п. 1.1.1. цього договору для траншів кредиту, що видаються в межах структури 1 та сумою фактичної заборгованості за раніше наданими траншами кредиту в рамках структури 1, а також як різниця між розміром ліміту заборгованості (структура фінансування 2) вказаного в графіку зазначеного в п. 1.1.1. цього договору для траншів кредиту, що видаються в межах структури 2 та сумою фактичної заборгованості за раніше наданими траншами кредиту в рамках структури 1.

Транші кредиту надаються: за структурою 1 до 01.12.2013 року, за структурою 2 - до 31.12.2013 року.

1.1.2.2. Незважаючи на викладене вище максимальний ліміт заборгованості для відповідної структури обмежується сумою, яка дозволяє виконання встановлених пунктом 1.3.8.1. коефіцієнтів покриття.

1.1.2.3. Крім випадку, вказаного в п. 1.1.2.4., для структури 2 обов'язковою умовою наявності ліміту є застава 25% акцій ПАТ "ТАКО" передбачена п. 1.3.8. цього договору, в іншому випадку ліміт кредитування дорівнює нулю.

1.1.2.4. Вивільнення з під застави 25% акцій ПАТ "ТАКО" можливе не раніше 01.12.2013 р. або після надання в заставу товарного зерна з коефіцієнтом покриття 1,3 (одна ціла три десятих) без ПДВ, відносно ліміту кредитування виданого за структурою 2 та видачі повного доступного ліміту за структурою 1, що покривається заставою основних засобів з коефіцієнтом покриття 1,2 (одна ціла дві десятих) без ПДВ та/або заставою товарного зерна з коефіцієнтом покриття 1,3 (одна ціла три десятих) без ПДВ.".

Відповідно до п. 2 Додаткового договору №5 сторони погодили, що за внесення змін до договору згідно цього додаткового договору №5 від 11 липня 2013 р. позичальник зобов'язаний сплатити комісію "За збільшення ліміту кредитної лінії" у сумі 525 000,00 гривень в термін до 01.10.2013 року.

28.03.2014 р. між позивачем та відповідачем було укладено Додатковий договір №8 відповідно до п. 1.1 якого сторони домовились викласти підпункт 1.1.1 - 1.1.2 пункту 1.1 статті 1 договору в наступній редакції:

"1.1.1. Надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо - "транш", а у сукупності - "транші", в межах максимального ліміту заборгованості 17 493 749,94 доларів США, (надалі за текстом - "максимальний ліміт заборгованості") з наступним графіком зменшення максимального ліміту заборгованості:

№ періоду Дата встановлення лімітуЗагальний ліміт заборгованості (дол. США)Ліміт заборгованості (Структура фінансування 1)Ліміт заборгованості (Структура фінансування 2)
101.04.201417 493 749,942 493 749,9415 000 000,00
201.05.201417 355 208,272 355 208,2715 000 000,00
301.06.201417 216 666,602 216 666,6015 000 000,00
401.07.201417 078 124,932 078 124,9315 000 000,00
501.08.201417 939 583,261 939 583,2615 000 000,00
601.09.201417 801 041,591 801 041,5915 000 000,00
701.10.201417 662 499,921 662 499,9215 000 000,00
801.11.201417 523 958,251 523 958,2515 000 000,00
901.12.201412 385 416,581 385 416,5810 000 000,00
1001.01.20151 246 874,911 246 874,910
1101.02.20151 108 333,241 108 333,240
1201.03.2015969 791,57969 791,570
1301.04.2015831 249,90831 249,900
1401.05.2015692 708,23692 708,230
1501.06.2015554 166,56554 166,560
1601.07.2015415 624,89415 624,890
1701.08.2015277 083,22277 083,220
1801.09.2015138 541,55138 541,550
1908.10.2015 0,000

та кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 08 жовтня 2015 року включно, на умовах визначених цим договором. Позичальник зобов'язаний повертати заборгованість за кредитом таким чином, щоб вона в будь-який момент не перевищувала вказаний в цьому пункті та п. 1.1.2 договору ліміт заборгованості.

1.1.2. обмеження лімітів

1.1.2.1. Кожна наступна видача траншу кредиту здійснюється в межах вільного залишку максимального ліміту заборгованості, з урахуванням вільного ліміту заборгованості за кожною структурою, що розраховується як різниця між розміром ліміту заборгованості (структура фінансування 1) вказаного в графіку зазначеного в п. 1.1.1. цього договору для траншів кредиту, що видаються в межах структури 1 та сумою фактичної заборгованості за раніше наданими траншами кредиту в рамках структури 1, а також як різниця між розміром ліміту заборгованості (структура фінансування 2) вказаного в графіку зазначеного в п. 1.1.1. цього договору для траншів кредиту, що видаються в межах структури 2 та сумою фактичної заборгованості за раніше наданими траншами кредиту в рамках структури 1.

Транші кредиту надаються до 31.12.2014 року.

1.1.2.2. Незважаючи на викладене вище максимальний ліміт заборгованості для відповідної структури обмежується сумою, яка дозволяє виконання встановлених пунктом 1.3.8.1. коефіцієнтів покриття.

1.1.2.3. Вивільнення з під застави 25% акцій ПАТ "ТАКО" можливе не раніше надання в заставу товарного зерна з коефіцієнтом покриття 1,3 (одна ціла три десятих) без ПДВ, відносно ліміту кредитування виданого за структурою 2.".

Відповідно до п. 2 Додаткового договору №8 сторони погодили, що за внесення змін до договору згідно цього додаткового договору №8 від 28 березня 2014 р. позичальник зобов'язаний сплатити комісію у сумі 900 000,00 гривень в термін до 01.10.2014 року.

Судом встановлено, що у зв'язку з неналежним виконанням ПрАТ "Технологічна аграрна компанія об'єднана" своїх зобов'язань за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №06.10-15/11 від 09.10.2012 р. та додаткових договорів до нього, 06.12.2014 р. ПАТ "УКРСОЦБАНК" звернулось до позичальника (ПрАТ "Технологічна аграрна компанія об'єднана") з вимогою про усунення порушень умов Кредитного договору №08.42-186/30429 від 05.12.2014 р. згідно змісту якої просив протягом тридцяти робочих днів з дати отримання даної вимоги виконати взяті на себе зобов'язання за Договором кредиту (з урахуванням всіх змін та доповнень до нього), щодо сплати грошових коштів у розмірі 18 022 429,47 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 28.11.2014 р. становить 269 782 594,78 грн.

Відправка вказаної вимоги та отримання її позивачем підтверджується описом вкладення у цінний лист, реєстром на відправку цінної кореспонденції в ВЗ-150, списком згрупованих поштових відправлень №554, фіскальним чеком №9770 та повідомленнями про вручення поштових відправлень №861 (№786) та №888 (№816) згідно яких вимоги отримані позивачем 11.12.2014 р.

Проте, позивач залишив вказану вимогу без відповіді та без задоволення.

Зважаючи на невиконання ПрАТ "Технологічна аграрна компанія об'єднана" вимоги ПАТ "УКРСОЦБАНК" про виконання взятих на себе грошових зобов'язань за Договором кредиту, відповідач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. із заявою про вчинення виконавчого напису вих. №08.42-186/84.56 від 17.01.2015 р., в якій просив вчинити виконавчий напис на Договорі про надання відновлювальної кредитної лінії №06.10-15/11 від 09.10.2012 р. (зі змінами та доповненнями) про стягнення з ПрАТ "Технологічна аграрна компанія об'єднана" на користь ПАТ "УКРСОЦБАНК" заборгованості за тілом кредиту у розмірі 16 815 942,38 грн. доларів США (еквівалент за курсом НБУ станом на 28.11.2014 р. з розрахунку 1496,9269 грн. за 100 доларів США - 251 722 364,97 грн.).

17.01.2015 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Інною Леонтіївною було вчинено виконавчий напис №31, яким запропоновано стягнути суму заборгованості за тілом кредиту в розмірі 251 722 364,97 грн., що за курсом НБУ станом на 28.11.2014 р. (з розрахунку 1496,9269 грн. за 100 доларів США) є еквівалентом 16 815 942,38 долара США з боржника - Приватного акціонерного товариства "Технологічна аграрна компанія об'єднана".

Зазначена сума була надана Публічним акціонерним товариством "УКРСОЦБАНК" Приватному акціонерному товариству "Технологічна аграрна компанія об'єднана" на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності та цільового характеру використання на підставі Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №06.10-15/11 від 09.10.2012 р. з наступними змінами та доповненнями, укладеного між ПАТ "УКРСОЦБАНК" та ПрАТ "Технологічна аграрна компанія об'єднана".

Відповідно до спірного виконавчого напису за рахунок стягнення заборгованості, запропоновано задовольнити вимоги ПАТ "УКРСОЦБАНК" за тілом кредиту у розмірі 251 722 364 (двісті п'ятдесят один мільйон сімсот двадцять дві тисячі триста шістдесят чотири) грн. 97 коп., що за курсом НБУ станом на 28.11.2014 р. (з розрахунку 1496,9269 грн. за 100 доларів США) є еквівалентом 16 815 942,38 (шістнадцять мільйонів вісімсот п'ятнадцять тисяч дев'ятсот сорок два) долари США, а також витрати по вчиненню виконавчого напису нотаріуса в сумі 24 000,00 (двадцять чотири тисячі) грн.

Строк за який проводиться стягнення: з 02.05.2014 року по 12.01.2015 року.

Не погоджуючись із законністю вказаних дій, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до приписів ст. ст. 11, 15 Цивільного кодексу України цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

Положеннями ст. 16 Цивільного кодексу України встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Виходячи з приписів частини другої статті 50 Закону України "Про нотаріат", право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до п. 8 постанови пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24.10.2011 р. "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом, вирішуються господарським судом за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо суб'єктний склад сторін відповідного спору відповідає приписам статті 1 ГПК. При цьому за змістом статей 1, 2, 18, 22, 27 ГПК, статей 1 і 3 названого Закону нотаріус не може бути відповідачем у господарському процесі, а залучається до участі в ньому як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України справи у спорах про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відповідача або за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса за вибором позивача.

Тож, з аналізу вищенаведених норм законодавства вбачається, що суд може захистити порушене право, зокрема, шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Водночас слід мати на увазі, що до господарського суду не можуть оскаржуватися дії нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права, заснованого на приписах цивільного чи господарського законодавства.

Таким чином, господарські суди не перевіряють правильність виконавчого напису з позиції законності дій приватного нотаріуса при його вчиненні, оскільки нотаріус не може бути відповідачем у господарському процесі, а дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт підлягають окремому оскарженню до суду.

Предметом доказування у господарських спорах даної категорії за загальним правилом є обставини, які свідчать про існування правових підстав для вчинення виконавчого напису, зокрема, існування у боржника відповідного боргу перед кредитором та того, чи допускається у спірних правовідносинах застосування вказаного досудового способу вирішення спорів.

Відповідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно із ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Умовами п. 1.1 розділу 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Відповідно до п. 3.1 розділу 1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на підставі виконавчих написів.

Відповідно до п. п. 3.2, 3.5 розділу 3 глави 16 Порядку про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172, і при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому переліку.

Згідно з п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.99 р., для одержання виконавчого напису у зв'язку з наявністю заборгованості за Кредитним договором подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Судом встановлено, що до заяви про вчинення виконавчого напису вих. №08.42-186/84.56 від 17.01.2015 р. (копія в матеріалах даної справи), відповідачем було додано: Договір про надання відновлювальної кредитної лінії №06.10-15/11 від 09.10.2012 р. з додатковими угодами, засвідчені банком виписки з рахунку ПрАТ "Технологічна аграрна компанія об'єднана", копії заяв ПрАТ "Технологічна аграрна компанія об'єднана" на отримання (перерахування коштів) за Кредитним договором №06.10-15/11 від 09.10.2012 р., довідку про отримані та погашені ПрАТ "Технологічна компанія об'єднана" грошові кошти за Кредитним договором в період з 09.10.2012 р. по 08.12.2014 р., копію реєстру на відправку цінної кореспонденції в ВЗ-150 від 06.12.2014 р., копію списку №554 згрупованих поштових відправлень з доказами направлення, копію вимоги вих. №08.42-186/30429 від 05.12.2014 р. на ім'я ПрАТ "Технологічна компанія об'єднана" з доказами направлення, копію повідомлення про вручення поштового відправлення, розрахунок заборгованості за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №06.10-15/11 від 09.10.2012 р. станом на 28.11.2014 р., копію витягу з ЄДРПОУ по ПАТ "УКРСОЦБАНК", копію витягу з ЄДРПОУ по ПрАТ "Технологічна компанія об'єднана", копію довіреності представника ПАТ "Укрсоцбанк" та копію паспорту представника ПАТ "УКРСОЦБАНК".

Таким чином, суд приходить до висновку, що для вчинення спірного виконавчого напису були надані всі необхідні документи, які підтверджують безспірність заборгованості боржника і встановлюють прострочення виконання зобов'язання, тоді як боржником не доведено необґрунтованості розміру заборгованості, зазначеного у виконавчому написі нотаріуса.

У той же час, за змістом ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а тому саме позивач повинен довести відсутність заборгованості за Кредитним договором, якщо ним оспорюється визначена нотаріусом сума боргу.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивачем оспорюється не факт наявності у нього заборгованості, а її розмір, при цьому власного контррозрахунку на спростування відомостей, наданих банком на підтвердження розміру кредитної заборгованості та суми визначеної нотаріусом у виконавчому написі позивачем не подано.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 25.09.2014 р. у справі №910/1339/13.

Крім того, в позовній заяві позивач зазначив, що у вимозі про усунення порушень умов Договору, яка була направлена відповідачем позичальнику (позивачу), та у виконавчому написі визначені різні суми боргу, а тому сума до стягнення, зазначена у виконавчому написі, не може вважатися безспірною.

З урахуванням пояснень відповідача та доказів надання і погашення кредиту, які наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що у вимозі про усунення порушень умов Договору, яка направлялась позичальнику, розрахована сума заборгованості останнього за Кредитним договором в розмірі 18 022 429,47 дол. США (структура фінансування 1 + структура фінансування 2), яка включає в себе заборгованість по тілу кредиту, нараховані та несплачені проценти, а також штрафні санкції, що підлягають сплаті позичальником на користь відповідача відповідно до умов Кредитного договору. У виконавчому написі сума до стягнення є меншою та визначена в розмірі 16 815 942,38 дол. США (еквівалент за курсом НБУ - 251 722 364,97 грн.), що становить лише заборгованість по тілу кредиту за Кредитним договором (структура фінансування 1 + структура фінансування 2).

При цьому, судом також не приймаються посилання позивача на розмір заборгованості визначений відповідачем у справах №910/28683/14 та №910/2314/15-г, оскільки по-перше, з позовною заявою б/н від 03.02.2015 р. про стягнення з ПрАТ "Технологічна компанія об'єднана" заборгованості за Кредитним договором у розмірі 18 684 074,98 грн., ПАТ "УКРСОЦБАНК" звернулось до суду після вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, а тому розмір заборгованості ПрАТ "Технологічна компанія об'єднана" визначається судом у межах розгляду справи №910/2314/15-г, а не даної справи предметом розгляду якої є правомірність вчиненого виконавчого напису.

По-друге, предметом розгляду справи №910/28683/14 є звернення стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 15.10.2012 р. укладеного між ПАТ "Укрсоцбанк" та ТОВ "ІНКОН" та визнання права власності на нежитлові приміщення, вирішення якої також не впливає на правомірність вчиненого виконавчого напису.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ "Технологічна компанія об'єднана" до ПАТ "УКРСОЦБАНК" про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 17.01.2015 р. та зареєстрованого в реєстрі за №31 підлягають залишенню без задоволення.

Згідно із ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Технологічна аграрна компанія об'єднана" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано - 22.04.2015 р.

Суддя Ю.О. Підченко